Справа № 804/4224/17
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2018 рокусправа № 804/4224/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Бишевська Н.А.

судді: Добродняк І.Ю. Семененко Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2017 (суддя Дєєв Микола Владиславович)

у справі № 804/4224/17

за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХХІ СТОЛІТТЯ"

до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення

ВСТАНОВИВ:

04.07.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "XXI століття" звернулось з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №002341203 від 20.03.20117.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю нарахування штрафних санкцій, оскільки Товариством в повному обсягу та своєчасно сплачувались всі визначені законом платежі.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 липня 2017 р. у справі № 804/4224/17 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Судом встановлено, що позивач за строковим договором оренди користується земельною ділянкою. За результатами проведеної камеральної перевірки, контролюючим органом виявлено порушення терміну сплати орендної плати за землю з юридичних осіб за 2016 рік, що слугувало підставою для прийняття рішення про застосування до позивача штрафних санкцій. Судом встановлено, що позивачем здійснювались плати за землю відповідно до задекларованих зобов'язань. Після самостійно виявленої помилки щодо розрахунку суми орендної плати, позивачем подано уточнюючий розрахунок. Дослідивши встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку, що позивачем виправлено помилку у поданій податковій декларації за 2016 рік № 2, до настання строку сплати вказаного помилково зобов'язання, тобто вся сума грошового зобов'язання, що визначена Товариством, сплачена у відповідності до норм законодавства та перерахована до бюджету у встановлені законом терміни, а отже відсутні підстави для застосування штрафних санкцій.

Не погодившись з постановою суду, ГУ ДФС у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 липня 2017 р. у справі № 804/4224/17, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняту нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Скаржник наполягає на порушенні Товариством абз.3 п.п.«а» п.50.1 ст.50 ПК України, яке полягає у не сплаті податкових зобов'язань по орендній платі за землю відповідно до Уточнюючої податкової декларації на 2016 рік від 17.09.2016 (реєстраційний номер ).

ТОВ "XXI століття" проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржене рішення суду першої інстанції цілком обґрунтованим та правомірним, зазначаючи, що відповідач в апеляційній скарзі наводить перекручені дані щодо наявності у позивача податкового боргу в розмірі 90 463,75 грн., оскільки заповнення рядку 5 колонки 4-10 розділу III Уточнюючої декларацію з плати за землю за 2016 рік № 2 від 17.09.2016 не може підпадати під граничний термін сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, тому що у даному рядку зазначено «Нараховано до збільшення податкового зобов'язання на 2016 рік на періоди, за якими не настав термін сплати (позитивне значення (р.3-р.4))», а відтак підстави для застосування штрафних санкцій у відповідності до п.126.1 ст.126 ПК України відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи і не спростовується сторонами, між Дніпровською міською радою (орендодавець) та ТОВ «XXI століття» (орендар) з укладено договір оренди земельної ділянки від 23.10.2008, за умовами якого орендар прийняв в строкове платне користування терміном на 15 років земельну ділянку по фактичному розміщенню будівлі автоцентру Volaswagen загальною площею 1,6830 га кадастровий номер :03:003:0007, що знаходяться за адресою: м.Дніпро, вул.Стартова, 22 (а. с.42-45).

ТОВ «XXI століття» подано до податкового органу Податкову декларацію з плати за землю (орендної плати) на 2016 рік від 11.02.2016 № , в якій задекларовано податкове зобов'язання з орендної плати за землю на загальну суму 1 056 797,50 грн. з розбивкою по місячним сумам у розмірі 88 066,46 грн. - за січень-листопад 2016 р. та 88066,44 грн. - за грудень 2016 р. (а. с.37-39).

16.09.2016 Товариством сплачено орендну плату за землю у сумі 342 068,81 грн. згідно з платіжним дорученням № 94 від 16.09.2016 (а. с.46).

Так, станом на 17.09.2016 в ІКПП у ТОВ «XXI століття» по орендній платі за землю рахувалась переплата у розмірі 342 069,86 грн. (а. с.66-69).

17.09.2016 ТОВ «XXI століття» надано до податкового органу Уточнюючу податкову декларацію по орендній платі за землю за 2016 рік № , в якій (з огляду на встановлення іншої нормативної оцінки землі, підтверджене витягом з Управління Держгеокадастру у м.Дніпро Дніпропетровської області № 17/090916/03-07 від 12.09.2016, а. с.40) Товариством збільшено суму податкового зобов'язання з орендної плати за землю на 2016 рік, а саме у розділі III «Розрахунок податкового зобов'язання»:

- у рядку 5 «Нараховано до збільшення податкового зобов'язання на 2016 рік на періоди, за якими не настав термін сплати (позитивне значення (р.3-р.4)» зазначена загальна річна сума у розмірі 353 018,95 грн. з розбивкою по місячним сумам у розмірі 29418,25 грн. - за січень-листопад 2016 р. та 29 418,20 грн. - за грудень 2016 р.;

- у рядку 7 «Розмір заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів або періодів поточного року за якими минув термін сплати» зазначена річна сума у розмірі 205 927,75 грн. з розбивкою помісячно у сумі 29 418,25 грн. за січень-липень 2016 р.;

- у рядку 9 «Сума штрафу (к. 4-15 р. 7 х 3 % або 5 %)» зазначено, що річна сума штрафу складає 6 177,85 грн. з розбивкою помісячно за періоди з січня по липень 2016 р.;

- у рядку 10 «Сума пені» зазначено, що річна сума пені складає 14 680,26 грн. з розбивкою помісячно за періоди з січня по липень 2016 р. (а. с.47-49).

20.09.2016 ТОВ «XXI століття» надано до податкового органу Уточнюючу податкову декларацію по орендній платі за землю за 2016 рік № , в якій Товариством зменшено податкові зобов'язання по орендній платі за землю за період з січня по липень 2016 року на загальну суму 205 927,75 грн. (помісячно 29 418,25 грн.) (а. с.50-52).

При цьому у супровідному листі № 46 від 20.09.2016 до вказаної Уточнюючої податкової декларації зазначено, що Товариство просить податковий орган прийняти Уточнюючу декларацію з плати за землю за 2016 рік № 3 від 20.09.2016 (реєстраційний номер документу: ) у зв'язку з помилковим заповненням рядку 5 колонки 4-10 розділу III Уточнюючої декларацію з плати за землю за 2016 рік №2 від 17.09.2016 року (Реєстраційний номер документу: )» (а. с.53).

06.03.2017 Товариством отриманий акт про результати камеральної перевірки з питання порушення терміну сплати орендної плати за землю з юридичних осіб TOB «XXI століття» від 08.02.2017 № 944/04-6312-03/32193166 (а. с.15).

У даному акті зазначено, що перевіркою термінів сплати угодженої суми податкового зобов'язання по орендній платі встановлено порушення п.п.«а» п.50.1 ст.50 ПК України в частині несвоєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з орендної плати за землю на загальну суму 205 927,75 грн. відповідно до Уточнюючої податкової декларації на 2016 рік від 17.09.2016 № , що призвело до виникнення податкового боргу у сумі 69 785,64 грн.

20.03.2017 на підставі вказаного акту камеральної перевірки ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким до Товариства за затримку на 3 календарні дні сплати податкового зобов'язання з орендної плати за землю у сумі 69 785,64 грн. до Товариства застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 6978,57 грн. (10 % від суми 69 785,64 грн.) у відповідності до п.126.1 ст.126 ПК України (а. с.22).

За результатами застосованої Товариством процедури адміністративного оскарження ДФС України винесено рішення про результати розгляду скарги ДФС України № 11667/6/99-99-11-03-01-25 від 30.05.2017, яким податкове повідомлення-рішення № від 20.03.2017 залишено без змін (а. с.35, 36).

ТОВ «XXI століття», вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення відповідача неправомірним, звернулось до адміністративного суду з даним позовом про визнання його протиправним та скасування.

Так, за позицією відповідача, з поданням Товариством Уточнюючої податкової декларації на 2016 рік від 17.09.2016 № загальна сума податкових зобов'язань по орендній платі за землю на дату її подання склала 432 713,61 грн. (рядок 5 (січень-липень) + рядок 7 + рядок 9 + рядок 10).

І, з урахуванням вже сплачених позивачем 16.09.2016 податкових зобов'язань у сумі 342 069,86 грн., станом на 17.09.2016 після нарахування податкових зобов'язань по Уточнюючій податковій декларації на 2016 рік від 17.09.2016 № в ІКПП по орендній платі за землю у Товариства виник податковий борг у сумі 90 463,75 грн. (342069,86 грн. - 432713,61 грн.), а саме сума боргу по основному платежу - 69 785,64 грн., сума боргу по штрафним санкціям - 6 177,85 грн. та сума боргу по пені - 14 680,26 грн.

З огляду ж на те, що Товариством 20.09.2016 надано ще одну Уточнюючу податкову декларацію по орендній платі за землю на 2016 рік № про зменшення податкових зобов'язань по орендній платі за землю за січень-липень 2016 року, то, таким чином, 20.09.2016 мало місце погашення податкового боргу у сумі 90 463,75 грн. шляхом подання вказаної Уточнюючої податкової декларації № (а. с.35, див. на зв.).

В зв'язку з цим, за розрахунком відповідача, строк несвоєчасної сплати податкового зобов'язання у сумі 69 785,64 грн., був пропущений позивачем на 3 календарні дні (з 17.09.2016 по 20.09.2016, а. с.23).

За позицією позивача, з урахуванням зміненої нормативної оцінки землі Товариство до подання Уточнюючої декларації від 17.09.2016 № мало сплатити занижене податкове зобов'язання за періоди з січня по липень 2016 р. (термін сплати по яких станом на 17.09.2016 вже настав) податкові зобов'язання з орендної плати у загальній сумі 205 927,75 грн. (рядок 7) + 6177.85 грн. (рядок 9 - штраф 3 % згідно п.50.1 ст.50 ПК У країни) +14680,26 грн. (рядок 10 - пеня згідно зі ст.129 ПК України), а всього 226 785,86 грн.

І, з урахуванням вже сплачених позивачем 16.09.2016 податкових зобов'язань у сумі 342 069,86 грн., після надання Уточнюючої податкової декларації від 17.09.2016 №, переплата повинна дорівнювати 342 069,86 грн. - 226 785,86 грн. = 115 284 грн., тобто у Товариства в ІКПП станом 17.09.2016 по орендній платі за землю повинна бути зазначена переплата 115 284 грн., а не борг 69 785,64 грн., а тому обов'язку щодо сплати податкового зобов'язання у сумі 69 785,64 грн. у позивача не виникало.

Крім того, позивач зазначає, що 20.09.2016 Уточнюючою декларацією з плати за землю за 2016 рік № 3 від 20.09.2016 ( ) Товариство не погашало узгоджене податкове зобов'язання, як безпідставно тлумачить це відповідач у рішенні про результати розгляду скарги ДФС України № 11667/6/99-99-11-03-01-25 від 30.05.2017 (а. с.35, 36), а позивач виправляв помилку у рядок 5 у стовбцях 3-10 розділу III Уточнюючої декларацію з плати за землю за 2016 рік № 2, що підтверджується у листі № 46 від 20.09.2016, в зв'язку з чим підстави для застосування штрафних санкцій за п.126.1 ст.126 ПК України відсутні.

Суд першої інстанції, погодившись з доводами позивача, дійшов висновку про помилковість застосування відповідачем штрафу за п.126.1 ст.126 ПК України, оскільки позивачем виправлено помилку у поданій податковій декларації за 2016 рік № 2 до настання строку сплати вказаного помилково зобов'язання, тобто вся сума грошового зобов'язання, що визначена Товариством, сплачена останнім у відповідності до норм законодавства та була перерахована до бюджету у встановлені законом терміни.

Апеляційний суд також вважає безпідставним застосування до Товариства штрафу у відповідності до п.126.1 ст.126 ПК України огляду на наступне:

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України (тут і надалі - в редакції на період, який перевірявся) передбачено, що платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Відповідно до п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Тобто суми податкових зобов'язань, самостійно задекларовані платником податком у податковій звітності, є узгодженими грошовими зобов'язаннями з певного податку.

При цьому у відповідності до абз.1 п.50.1 ст.50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Статтею 102 ПК України, в свою чергу, визначається строк у 1095 днів, що відраховується від дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Отже, пунктом 50.1 статті 50 ПК України надається платнику податків право на надання уточнюючих податкових декларацій у межах строку, встановленого статтею 102 цього Кодексу.

У п.286.2 ст.286 ПК України встановлено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Стаття 287 ПК України визначає строки сплати плати за землю.

Так, відповідно до п.287.3 ст.287 ПК України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Отже, землекористувач має сплачувати податкове зобов'язання з плати за землю, задеклароване ним у податковій звітності на поточний рік рівними частками щомісячно у строк до 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

ункт 126.1 статі 126 ПК України визначає, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Так, за приписами застосованої відповідачем при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення норми п.126.1 ст.126 ПК України, органи ДФС вправі застосовувати штрафні санкції за порушення платником податків граничних строків сплати лише узгодженого шляхом подання декларації за відповідний період грошового зобов'язання і лише виходячи з розміру погашеної (сплаченої) суми податкового боргу.

При цьому у відповідності до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Тобто не сплачена у встановлені чинним податковим законодавством строки сума самостійно визначеного платником податків у податковій звітності і, відповідно узгодженого, грошового зобов'язання з певного податку, набуває статусу податкового боргу.

З матеріалів справи вбачається, що позиція відповідача щодо утворення у позивача станом на 17.09.2016 податкового боргу у 90 463,75 грн. (у т. ч. сума боргу за основним платежем 69 785,64 грн.) ґрунтується на відображенні відповідачем в ІКПП Товариства даних Уточненої податкової декларації з оренди землі від 17.09.2016.

При цьому вказаний борг (наявність якого позивачем заперечується), за твердженням відповідача погашений Товариством шляхом подання наступної Уточненої податкової декларації з оренди землі від 20.09.2016.

Відтак, поданий позивачем 20.09.2016 уточнюючий розрахунок (коригування податкових зобов'язань) відповідач ототожнює з погашенням податкового боргу, зараховуючи їх в рахунок зменшення податкового боргу в ІКПП, що суперечить вимогами законодавства, оскільки у даному випадку позивач, скориставшись правом, наданим п.50.1 ст.50 ПК України, і подаючи уточнюючі розрахунки, не погашав податковий борг, а уточнював показники податкових зобов'язань з оренди землі.

Отже, відображення відповідачем Уточнюючої податкової декларації за 2016 рік від 20.09.2016 як погашення податкового боргу є протиправним.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач, визначаючи суму штрафних санкцій, неправомірним способом визначив суму податкового боргу, що, відповідно, враховуючи положення п.126.1 ст.126 ПК України, прямо впливає на обґрунтованість розрахунку таких штрафних санкцій.

Стосовно ж наявності безпосередньо самого податкового боргу апеляційний суд бере до уваги, що заповнення рядку 5 «Нараховано до збільшення податкового зобов'язання на 2016 рік на періоди, за якими не настав термін сплати (позитивне значення (р.3-р.4))» розділу III Уточнюючої декларацію з плати за землю за 2016 рік від 17.09.2016 не може підпадати під граничний термін сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, оскільки у даному рядку зазначаються суми податкового зобов'язання за періоди, за якими ще не настав термін сплати, відтак, враховуючи визначення п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, за такими сумами у платника податків не може виникнути податковий борг.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що винесене відповідачем податкове повідомлення-рішення від 20.03.2017 № про застосування до Товариства штрафних (фінансових) санкцій у сумі 6978,57 грн. є протиправним, в зв'язку з чим є вірним рішення суду першої інстанції щодо його скасування.

Крім зазначеного, апеляційний суд погоджується з встановленим судом першої інстанції допущення відповідачем порушення порядку проведення камеральної перевірки, оскільки позивач 17.09.2016 подав до податкового органу Уточнюючу податкову декларацію від 17.09.2016 № , а камеральна перевірка цього уточнюючого розрахунку проведена у лютому 2017 р., що не відповідає вимогам п.76.3 ст.76 ПК України (в редакції на момент проведення перевірки), згідно з якими камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновку суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову, і не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанов Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 липня 2017 р. у справі № 804/4224/17 - залишити без задоволення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 липня 2017 р. у справі № 804/4224/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко