Справа № 820/4595/18
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питань забезпечення адміністративного позову

23 липня 2018 р. Справа № 820/4595/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіної Ю.В.,

при секретарі судового засідання Пройдак С.М.

у присутності представника позивача Костромицька І.В.

розглянувши клопотання представника приватного підприємства «Екойл» про забезпечення адміністративного позову по справі №820/4595/18 за адміністративним позовом приватного підприємства «Екойл» до Головного Управління Держпраці у Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

встановив

Позивач просить скасувати Постанову Головного управління Держпраці у Харківській області () про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК0196/22/АВ/ТД від 03.05.2018 року, відповідно до якої на ПП "Екойл" () накладено штраф у розмірі 111690,00 гривень; скасувати Постанову Головного управління Держпраці у Харківській області () про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ХК/0196/22/АВ/МГ від 03.05.2018 року, відповідно до якої на ПП "Екойл" () накладено штраф у розмірі 37230,00 гривень; стягнути з Державного бюджету України на користь ПП "Екойл " () судові витрати.

Через канцелярію Харківського окружного адміністративного суду 19.07.2018 року (Вх. №01-36135/17) представником позивача подано клопотання про забезпечення адміністративного позову, в якому просить суд зупинити звернення стягнення у виконавчих провадженнях на підставі постанови №ХК0196/22/АВ/ТД та № ХК/0196/22/АВ/МГ від 03.05.2018 року

В обґрунтування наданого клопотання зазначено, що необхідність забезпечення позову обумовлюється тим, що оскаржувані постанови як виконавчий документ, відповідачем звернуті до виконання в примусовому порядку та за ними відкриті виконавчі провадження від 04.07.2018 року ВП № 56695834 та ВП № 56695735, в рамках яких накладено арешт на кошти та майно підприємства. Отже, зупинення стягнення за вказаними постановами до ухвалення рішення суду є способом для відвернення очевидної небезпеки заподіяння значної шкоди майновим правам та інтересам позивача та безпідставного стягнення коштів (штрафу) з позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З урахуванням положень ч.2 ст.154 КАС України в судове засідання викликаний представник позивача для надання додаткових пояснень стосовно необхідності забезпечення адміністративного позову, яка пояснила суду, що оскаржувані рішення відповідача мають ознаки очевидної протиправності, розпочата процедура примусового виконання призведе до несприятливих економічних наслідків для підприємства, в тому числі: зупинення виплати заробітної плати працівникам підприємства, зупинення розрахунків позивача із контрагентами.

Розглянувши клопотання представника позивача про забезпечення адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, з урахуванням зазначених норм забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Крім того, у розумінні наведеної норми закону, суд при вирішенні питання про забезпечення позову повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, а також забезпечення збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому, суд не вправі вживати такі заходи забезпечення адміністративного позову, які є фактично рівнозначними задоволення позовних вимог.

Отже, встановлення ознак протиправності оскаржуваного рішення, як підстава задоволення вказаного клопотання, є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, що є неприпустимим на стадії підготовчого провадження.

Крім цього, суд зазначає, що позивачем не обґрунтовано те, що не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, може істотно унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист його порушених прав або інтересів, оскільки не вбачається, які саме негативні наслідки можуть наступити для підприємства та чому його права не можуть бути відновлені.

Щодо посилань в клопотанні про забезпечення позову на те, що існує реальна загроза заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача у вигляді понесення несприятливих економічних насідків, пов'язаних з оплатою праці працівників підприємства, сплати санкцій по договорам, укладеним з контрагентами, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.56 Закону України « Про виконавче провадження» накладення арешту на майно (кошти) полягає у його опису, оголошені заборони розпоряджатися ним, чи обмеженні права користуватися ним або вилучені у боржника та передачі на зберігання іншим особам.

Аналізуючи надані позивачем докази та наведені доводи, судом не встановлено, що відбулося вилучення майна чи обмеження в користуванні ним, чи передачі іншим особам, оскільки не надано ні актів вилучення, ні акту опечатування зазначеного майна. Суд вважає за необхідне зазначити, що накладення арешту на майно, яке на час розгляду даного клопотання в суді наявне у позивача, не може впливати на здійснення його господарської діяльності. Докази вилучення зазначеного вище майна відсутні, суду не надано доказів заборони здійснення господарської діяльності позивача. Окрім того накладення арешту на майно не свідчить про наміри державного виконавця здійснити його реалізацію чи відчуження якимось іншим чином.

Накладаючи арешт на майно позивача, державним виконавцем здійснено захід забезпечення можливості стягнення в майбутньому зазначених коштів у разі необхідності, а саме, якщо судом буде прийняте рішення про відмову у позові та після набрання законної сили рішення суду, якщо боржником не буде погашена заборгованість, у разі наявності такої.

Суд також зауважує, що позивачем не конкретизовано які саме дії повинні будуть бути додатково вчиненні співробітниками позивача,на усунення негативних наслідків, не зазначено, які саме матеріальні ресурси повинні будуть бути додатково задіяні, також позивач не вказує чому він вважає, що його права не можуть бути відновлені, позивачем не зазначено навіть приблизного розміру можливих матеріальних збитків.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ухвал державного виконавця від 12.07.2018 року та від 18.07.2018 року у виконавчому провадженні ВП № 56695834 арешт на кошти позивача та майно накладено у межах стягнення штрафу, виконавчого збору, тоді як в судове засідання позивачем не надано доказів відсутності достатнього обсягу грошових коштів на розрахунковому рахунку підприємства. Отже позивачем не підтверджено того, що він позбавлений можливості виплачувати працівникам заробітну плату, сплачувати податки та збори.

Позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в обґрунтування клопотання про забезпечення адміністративного позову не надано жодних доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, тоді як протиправність оскаржуваних рішень відповідача не є очевидною та підлягає доведенню в ході розгляду даної адміністративної справи.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256, 294 КАС України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом приватного підприємства «Екойл» до Головного Управління Держпраці у Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови- відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У повному обсязі ухвала виготовлена 23.07.2018 року

Суддя Зоркіна Ю.В.