Справа № 545/891/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Кіндяк І.С.

17 липня 2018 р. Справа № 545/891/18

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Донець Л.О. , Бенедик А.П.

за участю секретаря судового засідання - Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою поліцейської роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Крючкової Діани Володимирівни на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 31 травня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейської роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Крючкової Діани Володимирівни про визнання дій інспектора поліції протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В с т а н о в и л а:

16.04.2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, яким просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії БР № 651057, за ознаками правопорушення - ч. 2 ст. 122 КУпАП (подалі - Постанова), що прийнята 22.03.2018 року відповідачем у справі - рядовим поліції роти № 4 батальйону поліції УПП в Полтавській області ДПП Крючковою Д.В. (подалі - відповідач, рядовий поліції).

ОСОБА_2 також просить закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Позивач зазначає про протиправність дій відповідача по розгляду справи і прийняттю означеної Постанови, оскільки Постанова не відображає дійсних обставин справи, прийнята без врахування його зауважень, винесена з грубими порушеннями вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складання. При цьому факт порушення оснований на припущеннях відповідача. Постанова складалась інспектором без врахування його пояснень та конкретної дорожньої обстановки, скупчення і потоку інших автомобілів, інтенсивності руху. Доказів правопорушення йому не надано, свідків не опитано, місце скоєння правопорушення та його рух вказано не вірно, тобто факт порушення оснований на припущеннях, протокол про адміністративне правопорушення не складався. Із змісту Постанови не зрозуміло взагалі, де саме розглядалась справа та складалась Постанова. Форма Постанови не відповідає формі, затвердженої Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (додаток 5).

Позивач зазначає, що під час керування автотранспортним засобом ним не було допущено порушень Правил дорожнього руху України (подалі - ПДР). Відповідач не дотримався положень закону та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, відповідач не надав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

У відзиві на позов відповідач, заперечуючи проти вимог позивача ОСОБА_2, зазначав, що факт скоєння ОСОБА_2 порушення п.п. 8.7.3 ПДР зафіксований нагрудною відеокамерою, яка використовується поліцейськими відповідно до п.п. 2, п. 4.1 розділу IV Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженою наказом ДПП від 05.01.2016 року за № 4/1, та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію». В Постанові зазначено, що до неї додається відео фіксація BI-00047, ASPIRING.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, - у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Аналогічні положення маються у ч. 5 ст. 258 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 276 КУпАП, та п. 2 розділу 3 означеної Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частинами 1-3 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

На місці розгляду справи позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується матеріалами відеофіксації. На місці було роз'яснено у чому саме полягає порушення ПДР. Постанову винесено згідно ст.ст. 258, 280 КУпАП, що встановлює загальні правила накладання стягнення.

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 31.05.2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволений.

Судове рішення вмотивовано тим, що у Постанові відсутні відомості щодо об'єктивної сторони інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення, а також посилання на докази.

Судом встановлено,що у постанові серії БР № 651057 від 22.03.2018 року, відсутні відомості, які б відображували хто саме, куди та як їхав, в якому напрямку здійснювалось перетинання перехрестя, де в цей час знаходилися працівники поліції які зафіксували інкриміноване правопорушення.

За таких підстав, судом зроблений висновок проте, що у постанові серії БР № 651057 від 22.03.2018 року відсутні відомості щодо об'єктивної сторони інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також посилання на докази.

Суд зазначив, що із наданого відповідачем відеоматеріалу вбачається, що:

- автомобіль білого кольору в денний час доби проїжджає регульоване світлофором перехрестя доріг, однак на цьому відео не видно чи на забороняючи, чи на дозволяючи сигнал здійснено даний проїзд;

- спілкування із водієм ОСОБА_3 у не встановленому місці здійснює невідома особа;

- на відео відсутні відомості які б підтверджували факт розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_3 - поліцейським роти № 4 батальйону УПП у Полтавській області ДПП, рядовою поліції Крючковою Д.В.;

- у відеоматеріалі також відсутні відомості, які підтверджували факт роз'яснення поліцейським роти № 4 батальйону УПП у Полтавській області ДПП, рядовою поліції Крючковою Д.В., права водієві ОСОБА_3 передбачені ст. 268 КУпАП.

За таких підстав та виходячи із наданого відповідачем відеоматеріалу, судом зроблений висновок про те, що відповідачем у даному випадку здійснено лише «заповнення» постанови БР № 651057 від 22.03.2018 року, так як із наданого відповідачем відео видно, що розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно позивача, відповідачем, - не здійснювалось, і це прямо вказує на порушення процесуального порядку визначеного КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення.

Судом також зазначено, що інших доказів щодо підтвердження чи спростування заявлених позовних вимоги до суду не надано.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове - про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_3

Відповідач зазначає, що судом не було вжито всіх заходів щодо всебічного, повного дослідження всіх обставин справи, та не надано належної оцінки доказам, на які спирався відповідач.

Так, із наданого до суду відеозапису під назвою «відео Ярмак» чітко зафіксовано, що:

- об 14 год. 38 хв. 12 сек. на перехресті вмикається жовтий сигнал світлофору, що забороняє рух;

- об 14 год. 38 хв. 15 сек. на перехресті вмикається червоний сигнал світлофору, що забороняє рух. В цей час автомобіль під керуванням позивача знаходиться перед світлофорним об'єктом та перед перехрещуванням проїжджих частин;

- об 14 год. 38 хв. 16 сек. автомобіль Позивача перетинає уявну лінію перехрестя на заборонний червоний сигнал світлофору. В подальшому, не випускаючи даний автомобіль із поля зору відеокамери патрульний екіпаж рухається за ним;

- об 14 год. 39 хв. 11 сек. патрульний автомобіль наздоганяє автомобіль порушника, при цьому в даний час можна чітко розрізнити номерний знак, а саме ВІ 0041 СІ. Необхідно наголосити, що із моменту перетину перехрестя на заборонний сигнал світлофору об 14 год. 38 хв. 16 сек. до моменту, коли можливо розрізнити номерний знак автомобіля об 14 год. 39 хв. 11 сек. даний транспортний засіб не випадав із поля зору відеокамери. Крім того, увесь цей час транспортні засобу рухались в межах естакади, а тому з'їхати на іншу дорогу, чи виїхати із іншої дороги він не мав фізичної можливості. Так само автомобіль не міг здійснити зупинку в межах естакади, оскільки це заборонено її. 15.9 (в) ПДР.

На місці розгляду справи водія було ознайомлено із усіма правами згідно ст. 268 КУпАП, що підтверджується матеріалами відео фіксації. Таким чином, відповідач вважає, що послання суду на порушення порядку розгляду справи, та не роз'яснення водієві його прав, є необґрунтованим.

Відзив на апеляційну скаргу позивач не надав, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень ст. 268, ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За приписами статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (частина перша статті 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина друга статті 308).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Колегія суддів зазначає, що порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353 (далі по тексту - Закон № 3353), встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Судом встановлено, що 22.03.2018 року у м. Полтаві, вул. Соборності, № 77, відповідач склав Постанову відповідно до якої позивач ОСОБА_2 22.03.2018 року о 14 годині 38 хвилин, у м. Полтаві, керуючи автотранспортним засобом - Рено Кенго, державний номерний знак НОМЕР_1, проїхав регульований перехрестя вул. М. Бірюзова та вул. Героїв Пожежних на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3 ПДР.

За скоєння правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 2 ст. 122 КУпАП, позивач підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Підпунктом «е» п.п. 8.7.3 ПДР визначено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 1-3 статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Пунктом 1 та 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853, визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (ст. 283 КУпАП).

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Тобто положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Частково погоджуючись із висновками суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що для підтвердження порушення позивачем п.п. 8.7.3 ПДР (п.п. «е») відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, надав відеозапис події (22/03/2018 14:39:02 - 14:40:55 POLICE), із якого (з урахуванням інформації, що міститься в Постанові) вбачається, що 22.03.2018 року на світлофорі, що встановлений у м. Полтаві на перехресті вулиці М. Бірюзова та вулиці Героїв Пожежників о 14:38:12 загоряється жовтий сигнал, о 14:38:15 загоряється красний сигнал світлофора, а о 14:38:16 під час дії красного сигналу світлофора перехрестя проїжджає автотранспортний засіб - Рено-Кенго під керуванням позивача ОСОБА_2

При цьому колегія суддів зазначає, що державний номерний знак вказаного автотранспортного засобу, виходячи з відстані, з якої проводилась фіксація реєстратором факту порушення ПДР, прочитати неможливо. Разом з тим, з часу проїзду цього автотранспортного засобу на красний сигнал світлофора, що встановлений у м. Полтаві на перехресті вулиці М. Бірюзова та вулиці Героїв Пожежників, до часу зупинки цього автотранспортного засобу (14:39:57) та виходу з нього через ліві передні двері (14:40:13) позивача ОСОБА_2 означений автотранспортний засіб (Рено-Кенго, державний номерний знак НОМЕР_1) знаходився у полі зору відповідача та ця обставина зафіксована реєстратором поліцейського.

Матеріали справи посвідчують те, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом та під час розгляду та вирішенню справи судом першої інстанції, не заперечував тієї обставини, що в проміжок часу з 14:39:02 - 14:40:55 годин 22.03.2018 року саме він керував автотранспортним засобом Рено-Кенго, державний номерний знак НОМЕР_1, а також ту обставину, що о 14:28:16 автотранспортний засіб під його керуванням приїзжав регульоване перехрестя: вулиці М. Бірюзова та вулиці Героїв пожежників у м. Полтаві.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач мав доказ (запис відео регістратора) в обґрунтування визначеного в Постанові про те, що позивач ОСОБА_2 22.03.2018 року о 14 годині 38 хвилин, у м. Полтаві, керуючи автотранспортним засобом - Рено Кенго, державний номерний знак НОМЕР_1, проїхав регульований перехрестя вул. М. Бірюзова та вул. Героїв Пожежних на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3 ПДР.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами:

1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину;

2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані;

3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї;

4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію;

5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Згідно із ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Колегія суддів зазначає, що запис відео регістратора нагрудної камери поліцейського (14:48:13 - 14:53:14, 14:53:15 - 14:55:45) посвідчують ту обставину, що відповідач до прийняття рішення у справі не проінформував позивача ОСОБА_2 щодо характеру доказів у справі, зібраних проти нього, Крім того, ту обставину, що ознайомитися з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, позивачу було запропоновано іншим поліцейським, а не відповідачем у справі, одночасно з отриманням копії Постанови (відеозаписом чітко зафіксований підпис відповідача в графі « 9. (підпис особи, яка склала постанову (14:48:22-14.:48:33)), а також ту обставину, що висловити свою версію подій позивач мав можливість лише на зворотному боці Постанови.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із загальним висновком суду про обґрунтованість вимог позивача ОСОБА_2 про скасування оскаржуваної ним Постанови, оскільки відповідачем порушена процедура та порядок її прийняття і до часу прийняття цієї Постанови відповідачем водію ОСОБА_2 не були роз'яснені його права, встановлені ст. 268 КУпАП.

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги зазначені обставини не спростовують.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, як про це просить позивач ОСОБА_2, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки, як зазначено в постанові вище, на час прийняття оскаржуваної Постанови відповідач мав у своєму розпорядженні доказ, що посвідчував факт скоєння позивачем ОСОБА_2, порушення п.п. 8.7.3 ПДР при обставинах, викладених в Постанові.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що рішення про наявність або відсутність в діях водія складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена нормами КУпАП, тобто факту порушення водієм ПДР, приймає відповідний поліцейський на підставі виявлення та вивчення всіх обставин, що впливають на якість такого рішення, та при безумовному дотриманні порядку/процедури його прийняття. Отже, колегія суддів не погоджується з висновком суду про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, що порушена відповідачем по відношенню до позивача ОСОБА_2, за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що Постанова підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення, що порушена відповідачем по відношенню до позивача ОСОБА_2 за фактом скоєння ним правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, направленню на новий розгляд до відповідача.

Оскільки означені обставини судом першої інстанції залишені поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, колегія суддів частково задовольняючи апеляційну скаргу, скасовую рішення суду в частині, якою судом закрито справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП з прийняттям нового рішення про направлення цієї справи на новий розгляд до відповідача.

Крім того, колегія суддів зауважує про необґрунтованість висновків суду стосовно відсутності в Постанові об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, що інкримінується відповідачем позивачу.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Згідно з п.п. 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Фіксування судового засідання технічними засобами не відбувалось згідно положень ч. 4 ст. 229 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу поліцейської роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Крючкової Діани Володимирівни задовольнити частково.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 31 травня 2018 року скасувати в частині, якою закрито справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, з прийняттям в цій частині нового судового рішення про направлення справи про адміністративне правопорушення, що порушена по відношенню до ОСОБА_2 за фактом скоєння ним правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, на новий розгляд рядовій поліції роти № 4 батальйону поліції УПП в Полтавській області ДПП Крючковій Діані Володимирівні.

В іншій частині рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 31 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець А.П. Бенедик
Постанова виготовлена і підписана 17 липня 2018 року.