Справа № 810/1661/17
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1661/17 Суддя (судді) першої інстанції: Панченко Н.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Земляної Г.В., при секретарі - Шевчук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Віракс» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2018 року адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Віракс» до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Віракс» (надалі за текстом - «ТОВ «Віракс») звернулось до суду з позовом у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 125150001/2016/010097/2 від 27.12.2016 року; зобов'язати Київську митницю ДФС прийняти рішення щодо визнання заявленої декларантом митної вартості товару щодо товарів, які імпортуються за митною декларацією № 125150001/2016/710811 від 27.12.2016 року; стягнути з відповідача на його користь суму переплачених податків та обов'язкових митних платежів у розмірі 25 687 грн. 37 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підтвердження митної вартості товарів ним надано до Київської митниці ДФС, усі необхідні документи, що підтверджують митну вартість товарів, проте під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, відповідачем безпідставно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Віракс», посилаючись на не повне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Зокрема, позивач стверджує, що подані ним документи містили повну інформацію про митну вартість та її складові частини, а отже у відповідача були відсутні підстави для витребування додаткових документів.

Позивач також звертає увагу, що на вимогу Київської митниці ДФС ним подавались додаткові документи.

Перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Віракс» є новим найменуванням ТОВ «Візард-Україна», що підтверджується протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Візард-Україна» від 15.03.2017 року №1/2017.

02 серпня 2016 року між ТОВ «Візард-Україна» та компанією «Аlfеy Solutions Ou» укладено контракт № 02/08-16 на поставку санітарно-технічного, нагрівального, опалювального та іншого обладнання, а також комплектуючих до нього.

У грудні 2016 року на адресу позивача надійшов товар за цим контрактом.

26.12.2016 року з метою митного оформлення товару ТОВ «Віракс» подало електронну митну декларацію № 125150001/2016/710666, у якій митна вартість товару визначена за основним методом - за ціною договору (контракту).

Для підтвердження правильності задекларованих показників позивачем було надано: зовнішньоекономічний контракт від 02.08.2016 №02/08-16; інвойси від 22.12.2016 № 5024 та № 5025; сертифікат перевезення товару; міжнародну товарно-транспортну накладну № 0015115; прайс-лист, контракт, договір про надання послуг митного брокера.

За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів, митним органом було запропоновано декларанту надати додаткові документи згідно ч. 3 ст. 53 зазначеного Кодексу, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних з виконанням договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів, та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовленого спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини.

27 грудня 2016 р. митний брокер повідомив Київську митницю ДФС про неможливість на даний час подати додаткові документи та просив прийняти рішення до закінчення встановленого терміну.

27.12.2016 року Київською міською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 125150001/2016/010097/2, яким митна вартість визначена за резервним методом.

З метою оформлення товару позивачем подано нову митну декларацію за № 125150001/2016/710811 від 27.12.2016 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, дійшов висновку про обґрунтованість дій відповідача та правомірність рішення Київської митниці ДФС щодо коригування митної вартості, з огляду на відсутність документального підтвердження заявлених відомостей про митну вартість.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

У статті 4 Митного кодексу України (надалі за текстом - «МК України») надано визначення термінів, що вживаються у ньому, розкрито і зміст терміну «митний контроль» - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За приписами частини 1 статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 2 статті 53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За змістом статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 5 названої статті МК України органу доходів і зборів, з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, надано право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно частини 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно пункту 2 частини 6 статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

За приписами ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За приписами наведених правових норм у випадку виникнення обґрунтованих сумнівів митний орган має право витребувати, а позивач - зобов'язаний надати докази, які можуть підтвердити або спростувати такі сумніви.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів № 125150001/2016/010097/2 від 27.12.2016 р. Київська митниця ДФС зазначила, що подані разом з митною декларацією документи містять розбіжності, зокрема прайс-лист видано не виробником товару.

За таких обставин, відповідачем було запропоновано позивачеві надати додаткові документи, за переліком наведеним вище.

24 лютого 2017 р. ТОВ «Віракс» направило на адресу Київської митниці ДФС листа № 2017/02-57 з проханням визнати митну вартість товарів, заявлену у декларації № 125150001/2016/710666 від 26.12.2016 р. та скасувати рішення про коригування митної вартості.

До цього листа позивач додав копії: митної декларації; платіжного доручення; листа компанії Аlfеy Solutions Ou про те, що договори, рахунки та інші комерційні документи є комерційною таємницею і не підлягає розголошенню; видаткової накладної на реалізацію придбаного товару; оборотно-сальдової відомості по рахунку 281; прас-листа продавця товару; експертного висновку Житомирської торгово-промислової палати; митної декларації країни експортера; калькуляції витрат на виготовлення продукції; листа про те, що страхування товару не здійснювалось.

Листом № 2333/4/10-70-19-47 від 23.03.2017 р. відповідач повідомив, що декларантом подані не усі документи, які витребувались контролюючим органом, зокрема не надано: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних з виконанням договору (угоди, контракту); ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів, та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

При цьому, висновок Житомирської торгово-промислової палати не підтверджує задекларованої вартості товару, оскільки він посилається на інтернет ресурс alibaba.com що містить інформацію про товари вироблені в Китаї, а імпортований ТОВ «Віракс» товар вироблено в Європі.

Враховуючи наведене, Київська митниця ДФС не вбачала підстав для визнання заявленої декларантом митної вартості товару.

Таким чином, оскільки позивачем не подані усі документи, що були витребувані відповідачем, а висновок Житомирської торгово-промислової палати не підтверджував задекларовану митну вартість товару, слід погодитись з висновком суду про відсутність підстав для задоволення позову.

Помилковим є посилання скаржника на особливості страхування та перевезення за контрактом № 02/08-16 від 02.08.2016 р., оскільки, як зазначалось вище, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, є самостійною підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою вартістю.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Віракс» залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 17 липня 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя Г.В.Земляна