Справа № 804/3509/18
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2018 року Справа № 804/3509/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1,
за участі секретаря судового засідання: представника позивача: представників відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Приватного підприємства Світекс про зупинення виробництва (виготовлення) реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Приватного підприємства Світекс, в якій позивач просить суд:
В обґрунтування позову зазначено, що в період з 05.02.2018 року по 16.02.2018 року на підставі наказу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 30.01.2018 року № 50-П та направлення на перевірку від 30.01.2018 року № 4-758-8-3, проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ПП «Світекс», у звязку із чим, було виявлено порушення природоохоронного законодавства, які на думку позивача являються грубим порушенням норм закону, а саме діяльність повязана з експлуатацією джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря підприємством забороняється та підлягає частковому зупиненню виробництва (виготовлення) реалізацію продукції, виконання робіт, надання послуг.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 травня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 05 червня 2018 року.
05.06.2018 року від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач не погоджується з позовними вимогами, посилаючись на те, що ПП «СВІТЕКС» не використовує в своїй господарській діяльності перелічене в позові обладнання, а саме: бетонозмішувач (1 од.), в цеху металевих виробів зварювальний пост (1 од.), в майстерні місце для фарбування двигунів (1 од.), верстати заточувальний (1 од.), свердлильний (1 од.). позивач звертає увагу суду на те, що це обладнання не є власністю підприємства відповідача, не знаходиться в його користуванні відповідно до господарських договорів, тому не може бути обєктом перевірки ПП «СВІТЕКС» та підставою для складання висновків та застосування санкцій до ПП «СВІТЕКС» з боку Державної екологічної інспекції.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позов.
Представники відповідача в судовому засіданні 29 травня 2018 року просили відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що майно їм не належить, а висновки перевірки є безпідставними.
Заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в період з 05.02.2018 року по 16.02.2018 року на підставі наказу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 30.01.2018 року № 50-П та направлення на перевірку від 30.01.2018 року № 4-758-8-3, проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ПП «Світекс».
За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами (а.с.11-18).
У ході перевірки, зокрема, встановлено, що на підприємстві експлуатується обладнання, яке є джерелом утворення викиду, а саме: бетонозмішувач (1 од.), в цеху металевих виробів зварювальний пост (1 од.), в майстерні місце для фарбування двигунів (1 од.), верстати заточувальний (1 од.) та свердлильний (1 од.).
Інвентаризація джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря на підприємстві, не проводилась, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря відсутній. Таким чином підприємством порушуються вимоги ст.ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та є невиконанням припису Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 10.02.17 р. № 4-882-8-3 виданого за результатом проведення в період з 26.01.2017 -08.02.2017 р.р. попередньої перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства.
У звязку з тим, що відповідачем порушень природоохоронного законодавства зазначених в акті, на день подання позову не усунуто, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.
Вирішуючи заявлений спір, суд виходить із того, що позивачем заявлено позов про вжиття заходів реагування шляхом тимчасового зупинення діяльності відповідача, пов'язаної з експлуатацією джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря із посиланням на порушення відповідачем норм Закону України Про охорону атмосферного повітря.
Відповідно до ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов'язком держави.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).
Згідно ст. 1 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) - державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом;
Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.
У відповідності до пункту 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 р. № 275 (далі - Положення № 275) Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про охорону атмосферного повітря, зокрема щодо: виконання загальнодержавних, галузевих або регіональних природоохоронних програм; наявності та додержання умов дозволів на викиди забруднюючих речовин; забезпечення безперебійної ефективної роботи і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів забруднюючих речовин; додержання нормативів у галузі охорони атмосферного повітря; додержання екологічних показників нафтопродуктів (бензину автомобільного та дизельного палива), які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі субєктами господарювання; порядку провадження діяльності, спрямованої на штучні зміни стану атмосфери і атмосферних явищ у господарських цілях; надання своєчасної, повної та достовірної інформації про стан атмосферного повітря, визначення видів і обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря (пп. "г" п. 4 Положення № 275).
Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. (п.7 Положення №275).
В силу статті 4 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Частиною 5 ст. 4 Закону № 877-V встановлено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.
Відповідно до частини сьомої статті 7 Закону № 877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом пяти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Із аналізу вищенаведених норм видно, що підставою для звернення з позовом до суду про застосування заходів реагування є виявлення органом нагляду (контролю) порушення вимог законодавства, про що зазначається в акті перевірки.
Згідно ст. 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік.
Згідно ч.5 ст. 11 Закону України Про охорону атмосферного повітря викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства (ст. 12 Закону України "Про охорону атмосферного повітря").
Аналіз викладених норм свідчить про те, що суб'єкти господарювання можуть здійснювати викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами лише на підставі дозволу.
Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області здійснює свою діяльність на підставі Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, яке затверджено наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 429 від 04.11.2011 року.
Пунктом 4.2 вказаного Положення, передбачено, що Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог природоохоронного законодавства.
Відповідно до пункту 6.4 вказаного Положення Держекоінспекція у Дніпропетровській області для виконання покладених на неї завдань проводить перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства.
При цьому, ч. 7 ст. 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Приписами ч. 5 ст. 4 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності передбачено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.
Вирішуючи позовні вимоги щодо застосування заходів реагування у вигляді частково зупинити виробництво (виготовлення) реалізацію продукції, виконання робіт, надання послуг, під час якого здійснюється експлуатація джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, суд зазначає таке.
Відповідно до частини 1 статті 11 Закону № 2707-ХІІ для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров'я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення (ч. 5 ст. 11 Закону № 2707-ХІІ).
До першої групи належать об'єкти, які взяті на державний облік і мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До другої групи належать об'єкти, які взяті на державний облік і не мають виробництв або технологічного устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До третьої групи належать об'єкти, які не належать до першої і другої груп (ч. 7 ст. 11 Закону № 2707-ХІІ).
Дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря видаються за умови: неперевищення протягом строку їх дії встановлених нормативів екологічної безпеки; неперевищення нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел; дотримання вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин (ч. 10 ст. 11 Закону № 2707-ХІІ).
Із аналізу наведених положень Закону № 2707-ХІІ слідує, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами видається субєкту господарювання, який використовує у своїй діяльності обєкт, що належить до другої або третьої групи, тобто обєкти, які взяті на державний облік і не мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування за умови не перевищення нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел.
Таким чином, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря видається субєкту господарювання у разі, якщо обєкт (стаціонарне джерело другої або третьої групи) не перевищує нормативи допустимих викидів забруднюючих речовин.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, предметом позову є часткове зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, під час якого здійснюється експлуатація джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме:
- бетонозмішувач (1 од.);
- в цеху металевих виробів - зварювальний пост (1 од.);
- в майстерні - місце для фарбування двигунів (1 од.);
- верстати заточувальний (1 од.), свердлильний (1 од.)
При цьому, судом встановлено, що бетонозмішувач (1 од.), згідно договору купівлі-продажу №2 від 01.03.2017р. та специфікація № 5 від 18.05.17р. до договору продано та передано по акту прийому- передачі від 18.05.17 р. ТОВ «СМУ-101». Отже, бетонозмішувач не відноситься до обєкту який використовує у своїй діяльності субєкт господарювання ПП «СВІТЕКС».
Також, згідно договору купівлі - продажу між ПП «СВІТЕКС» (ПРОДАВЕЦЬ) та ОСОБА_6 (ПОКУПЕЦЬ) від 05.01.2017 р. НВО 079982 було здійснено продаж виробничого комплексу по вул. Черкасова 31 В, м. Кривий Ріг до складу якого входять: в цеху металевих виробів - зварювальний пост (1 од.) та в майстерні - місце для фарбування двигунів (1 од.) які з 05.01.2017р. не є власністю відповідача та не знаходились у його користуванні відповідно до господарських договорів оренди.
На підставі договору оренди №1 від 06.01.17р. між ФОП ОСОБА_6 (орендодавець) та ПП «СВІТЕКС» (орендар), відповідач орендує частину виробничого комплексу по вул. Черкасова 31в. Згідно Додаткової угоди № 1 до цього договору від 29.12.2017р. та акту прийому-передачі від 29.12.2017р., ПП «СВІТЕКС» в оренду прийнято 122,2 кв.м., а саме: адміністративний корпус - 80,4 кв.м., КПП - 11,2 кв.м. та склад - 30,6 кв.м.
Щодо верстатів заточувального (1 од.) та свердлильного (1 од.) - дане обладнання не належить ПП «СВІТЕКС», не перебуває на балансі підприємства та не знаходиться в його користуванні відповідно до господарських договорів.
Виробничий комплекс по вул. Черкасова 31в, м. Кривого Рогу, загальною площею 318,3 кв.м., з якої ПП «СВІТЕКС» орендує лише 122,2 квадратних метрів.
Таким чином, з наданих відповідачем доказів, судом встановлено, що ПП «СВІТЕКС» не використовує в своїй господарській діяльності перелічене в позові обладнання та приміщення, вони не є власністю підприємства, не знаходяться в його користуванні відповідно до господарських договорів, тому не можуть бути ні як об'єктом перевірки відповідача, ні як підставою для складання висновків та застосування санкцій до ПП «СВІТЕКС» з боку Державної екологічної інспекції.
Крім того, наявність на підприємстві певного обладнання не свідчить сама по собі про його використання за призначенням та як наслідок здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу.
Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону атмосферного повітря" викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач належними та допустимими доказами довів факт не використання ним спірного обладнання (бетонозмішувач (1 од.), в цеху металевих виробів зварювальний пост (1 од.), в майстерні місце для фарбування двигунів (1 од.), верстати заточувальний (1 од.), свердлильний (1 од.), в наслідок чого у ПП «Світекс» не виникає обовязку отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарним джерелом.
За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до вимог частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для стягнення судових витрат у суду відсутні.
Керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У задоволенні адміністративного позову Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Приватного підприємства «Світекс» про зупинення виробництва (виготовлення) реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 13 липня 2018 року.

Суддя В.В ОСОБА_1