Справа № 826/10882/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

17 липня 2018 року №826/10882/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П., здійснюючи відкритий судовий розгляд адміністративної справи

за позовомОСОБА_1
доДержавної служби України з безпеки на транспорті
провизнання протиправною та скасування постанови від 24.07.2017 №0012279,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, в якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 24.07.2017 №0012279.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на час проведення перевірки та накладення на позивача адміністративно-господарського штрафу, позивач не був перевізником у розумінні положень Закону України «Про автомобільний транспорт», а транспортний засіб, перевірку якого було проведено, було передано в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Будтрансгруп МЗ». Крім того, позивачем наголошено, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідачем допущено процедурні порушення, а саме: позивача не було повідомлено про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києві від 19.02.2018 замінено неналежного відповідача - Київське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті на належного - Державну службу України з безпеки на транспорті.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність оскаржуваної постанови про накладення адміністративно-господарських санкцій, у зв'язку з виявленими під час перевірки порушеннями вимог Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до пункту 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Управлінням Укртрансбезпеки у Черкаській області було проведено перевірку транспортного засобу марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1.

Перевіркою виявлено порушення законодавства про автомобільний транспорт, управління транспортним засобом при здійсненні вантажних автомобільних перевезень без оформлення документів, а саме: протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційних документів на транспортний засіб, товаро-транспортної накладної на вантаж.

За наслідками перевірки складено акт від 24.05.2017 СА №0221241 та прийнято постанову від 24.07.2017 АА №0012279 про застосування адміністративно-господарського штрафу відносно ОСОБА_1.

Вважаючи вказану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-III, який, регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Згідно статті 1 Закону автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно пункту 6.1 розділу VI Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010 №340, автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Згідно абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частин четвертої та п'ятої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до Державного бюджету України.

Згідно з приписами Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (надалі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

При цьому, автомобільним перевізником, у силу статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», є фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Крім того, приписами статті 3 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

З аналізу викладених законодавчих положень вбачається, що суб'єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, в тому числі за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», є виключно автомобільний перевізник.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 (наймодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Будщтрансгруп МЗ» (наймач) укладений договір найму (оренди) автомобіля від 01.03.2017 №01/03, відповідно до якого наймодавець передає наймачеві в тимчасове платне користування автомобілі, які належать йому на праві приватної власності та на праві тимчасового користування. Автомобілі, що орендуються будуть використовуватись наймачем у робочі дні та у вихідні дні для вантажного перевезення.

Відповідно до пункту 3 договору термін оренди становить 1 рік та може бути скорочений лише за згодою сторін.

Актом приймання-передачі транспортного засобу від 01.03.2017 до договору оренди транспортного засобу від 01.03.2017 №01/03, підтверджується передача наймодавцем транспортного засобу DAF модель 85CFR 480 вантажний, 2000 року випуску, номерний знак НОМЕР_1. В користування товариству з обмеженою відповідальністю «Будщтрансгруп МЗ».

Таким чином, вказаний транспортний засіб, починаючи з 01.03.2017 та на час винесення оскаржуваної постанови, використовувався товариством з обмеженою відповідальністю «Будщтрансгруп МЗ» в своїй господарській діяльності для здійснення вантажних перевезень, вказане підтверджується копією товарно-транспортної накладної від 24.05.2017 №027, де зазначено перевізника - товариство з обмеженою відповідальністю «Будщтрансгруп МЗ» та водія - ОСОБА_2 (копія наказу про прийняття на роботу водія також наявна в матеріалах справи).

При цьому, відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження здійснення перевезення саме позивачем (накладної, маршрутного листа, пояснень, актів, тощо). Крім того, як вбачається копії акту про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, графа «водій» працівниками відповідача заповнена не була та не містить прізвища позивача ОСОБА_1

Крім того, за посиланням позивача, що також не спростовано відповідачем, ОСОБА_3 не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про порушення вимог законодавства щодо організації перевезень автомобільним транспортом, що вказує на допущені відповідачем процедурні порушення.

Так, посилання відповідача на повідомлення від 23.06.2017 №4390/17/03-17, яким позивача, начебто, було повідомлено про розгляд справи про порушення вимог законодавства щодо організації перевезень автомобільним транспортом, не беруться судом до уваги, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження надсилання зазначеного повідомлення на адресу позивача.

Проаналізувавши викладені норми, оцінивши доводи сторін та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що суб'єктом владних повноважень не доведено, що порушення, за які на позивача накладено адміністративно-господарські штрафи, вчинено саме ним як перевізником, а отже доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно з приписами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, з урахуванням того, що за твердженнями позивача, які не спростовані відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, та які підтверджено наявними у матеріалах справи доказами, спірний транспортний засіб починаючи з 01.03.2017 та на час винесення оскаржуваної постанови використовувався товариством з обмеженою відповідальністю «Будщтрансгруп МЗ» для перевезення вантажів, суд дійшов до висновку про визнання протиправною та скасування постанови Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 24.07.2017 про застосування адміністративно-господарського штрафу АА №0012279.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 24.07.2017 про застосування адміністративно-господарського штрафу АА №0012279.

Присудити на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640, 00 грн. (шістсот сорок гривень) за рахунок коштів Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 14, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.