Справа № 755/4893/18
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 755/4893/18 Суддя (судді) першої інстанції: Виниченко Л.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Літвіної Н.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Часник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 18 травня 2018 року у справі за заявою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про перегляд постанови Дніпровського районного суду м.Києва від 20 листопада 2015 року у справі №755/18431/15-а за виключними обставинами,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва суду із заявою про перегляд постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року у справі № 755/18431/15-а за виключними обставинами.

Підставою для відмови Дніпровським районним судом м. Києва у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 були положення абз. 1 п/п 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, згідно з якими до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Заявник в поданій заяві звертає увагу суду на рішення Конституційний Суд України від 27.02.2018 року № 1-р/2018, яким визнав неконституційним положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 18 травня 2018 року у задоволенні заяви було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити заяву про перегляд за виключними обставинами постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року у справі №755/18431/15-а, посилаючись на те, що незважаючи на формально правильне застосування чинного на час ухвалення рішення закону, таке рішення підлягає перегляду, якщо такий закон у подальшому було визнано неконституційним.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року у справі № 755/18431/15-а за виключними обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що положення абз. 1 п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України є неконституційними з 27 лютого 2018 року, а тому до вказаної дати органи Пенсійного фонду повинні були здійснювати свою діяльність у спірних правовідносинах у відповідності до чинного на час здійснення дій законодавства.

Дослідивши матеріали справи та здійснивши системний аналіз чинного законодавства, колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 361 КАС судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

У частині 5 статті 361 КАС зазначено, що однією з підстав для перегляду судових рішень у зв'язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

27.02.2018 року Конституційний Суд України ухвалив рішення № 1-р/2018, яким визнав неконституційним положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Таким чином, положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Кодексу, яким запроваджено оподаткування пенсій певних категорій (груп) пенсіонерів, суперечить статті 46 Конституції України.

Відповідно до ст. 91 ЗУ «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно резолютивної частини рішення КСУ № 1-р/2018 від 27.02.2018р. - положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином дія абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України втратила чинність з 27.02.2018 та зворотної сили не має.

Отже, з цього періоду у відповідача відсутні підстави для проведення відповідних відрахувань з пенсії позивача.

За ч.3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи, що на час ухвалення постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року, а положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України були чинними, втратили чинність лише з 27.02.2018р., колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування судового рішення.

Виходячи з цього, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заява про перегляд рішення суду за виключними обставинами задоволенню не підлягає.

За результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив питання у відповідності з нормами процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 18 травня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 20.07.2018 року.