Справа № 826/6706/18
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6706/18 Суддя (судді) першої інстанції: Патратій О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Федотова І.В.

Сорочка Є.О.

при секретарі: Архіповій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 червня 2018 року по справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «КВАЗАР» до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи - Публічного акціонерного товариства «Сбербанк», про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. щодо визначення вартості майна боржника в сумі 50 367 357,00 грн. без врахування ПДВ та зобов'язання державного виконавця здійснити рецензування звіту про експертну оцінку ринкової вартості нежитлової нерухомості, складеного на дату 03 квітня 2017 року суб'єктом оціночної діяльності - ТОВ «Консалтингова компанія «Бі.Еф.Сі.».

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 червня 2018 року адміністративний позов задоволено частково: зобов'язано Міністерство юстиції України здійснити рецензування звіту про експертну оцінку ринкової вартості нежитлової нерухомості, складеного на дату 03 квітня 2018 року суб'єктом оціночної діяльності - ТОВ «Консалтингова компанія «Бі.Еф.Сі.» (м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 29, оф.142, ) стосовно об'єкту - нежитлова будівля (літ. Т), загальною площею 17896,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Північно-Сирецька, будинок № 1-3; в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - Міністерство юстиції України, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга мотивована неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт зазначає, що спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх в добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження», який не передбачає процедури здійснення державним виконавцем рецензування висновку про оцінку вартості майна.

У відзиві на апеляційну скаргу представник третьої особи - ПАТ «Сбербанк», погоджується з позицією апелянта про відсутність визначеного законом обов'язку відповідача з рецензування звіту про оцінку майна та зазначає, що ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторони виконавчого провадження оскаржувати результати визначення вартості чи оцінки майна у судовому порядку. Однак, позивач своїм правом оскарження результатів оцінки майна шляхом звернення до суду не скористався.

В свою чергу позивач у відзиві на апеляційну скаргу наполягає на правомірності вимог його адміністративного позову та законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції, стверджуючи, що Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» є спеціальним законом, який регламентує дії, як суб'єктів оціночної діяльності, так і органів державної влади під час проведення оцінки майна, складення звітів тощо.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п.13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається та не оспорюється учасниками справи, що ПАТ «КВАЗАР» від старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. отримало повідомлення про оцінку майна від 10 квітня 2018 року № 55500060/20.1/21, до якого додано копію висновку про вартість об'єкту оцінки, складеного суб'єктом оціночної діяльності - ТОВ «Консалтингова компанія «Бі.Еф.Сі.» (адреса: м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 29, оф.142, код ЄДРЮОФОГ1 34477471).

З зазначеного висновку вбачається, що даний суб'єкт оціночної діяльності, використовуючи порівняльний та дохідний підходи до оцінки, визначив ринкову вартість вищевказаної будівлі виробничого корпусу №2 (літ. Т), загальною площею 17896,6 кв.м., в сумі 50 367 357,00 грн. (без врахування ПДВ). Власником об'єкту оцінки вказано - ПАТ «КВАЗАР», дата оцінки - 03 квітня 2018 року, мета - визначення ринкової вартості для встановлення початкової ціни при примусовій реалізації майна, замовник - відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Позивач вважаючи дії відповідача стосовно визначення вартості майна протиправними, звернувся до суду з даним адміністративним позовом у якому, зокрема, просив суд зобов'язати відповідача - Міністерство юстиції України, здійснити рецензування звіту про оцінку майна.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується, або приймається органами державної влади або органами місцевого самоврядування, є обов'язковою.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 - 2 ст. 57 даного Закону передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання (ч. 3 ст. 57 Закону).

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна (ч. 4 ст. 57 Закону).

Відповідно до ч. 5 ст. 57 Закону, виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться (ч. 6 ст. 57 Закону).

В свою чергу ст. 20 Закону передбачає, що для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності.

Відповідно до Положення про Міністерство юстиції України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 228, Міністерство є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міністерство є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

До основних завдань Міністерства Положенням визначено забезпечення своєчасного, повного і неупередженого виконання рішень у порядку, встановленому законодавством.

У той же час, нормами Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства від 02 квітня 2012 року № 512/5, визначено, що органом державної виконавчої служби є Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 55500060 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 30 грудня 2016 року № 5706, про звернення стягнення на будівлю виробничого корпусу № 2 (літ.Т), загальною площею 17896,6 кв. м., яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний номер об'єкта нерухомості 0; та належить іпотекодавцю ПрАТ «Квазар».

З метою забезпечення виконання рішення суду, державним виконавцем було здійснено ряд заходів примусового виконання виконавчого документу, спрямованих на ефективне його виконання.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 18 Закону, державний виконавець наділений правом залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Разом з тим, ст. 20 Закону передбачено, що для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження та потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Аналогічні положення містяться в ст. 57 даного Закону.

Отже, для визначення вартості майна, в даному випадку нежилої будівлі, яка відбувається в рамках процедури примусового виконання, державний виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності.

В свою чергу, Закон України «Про виконавче провадження» не містить обов'язку державного виконавця, або відповідного відділу Державної виконавчої служби здійснювати рецензування звіту про оцінку майна, здійснену суб'єктом оціночної діяльності.

Частиною 5 ст. 57 Закону визначено право сторін у виконавчому провадженні на оскарження оцінки майна до суду в 10 денний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця про таку оцінку.

Відповідно, приписи вищенаведеної норми надають учаснику виконавчого провадження право на оскарження оцінки майна, як процесуальної дії державного виконавця.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12 липня 2001 року № 2658-III (далі - Закон № 2658-III) передбачає вимоги про рецензування звіту про оцінку майна.

Зокрема, рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) (ч. 1 ст. 13 Закону № 2658-III).

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у ст. 5 цього Закону (ч. 2 ст. 13 Закону № 2658-III).

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов'язковим (ч. 3 ст. 13 Закону № 2658-III).

Якщо письмовим запитом про необхідність проведення рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) встановлюється вимога щодо надання висновку про вартість майна, така вимога задовольняється шляхом проведення оцінки майна. У цьому випадку рецензент здійснює або забезпечує здійснення оцінки майна в порядку, встановленому нормативно-правовими актами з оцінки майна (ч. 4 ст. 13 Закону № 2658-III).

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) оцінювачем, який працює в органі державної влади, на запити органів державної влади або у зв'язку з виконанням своїх посадових обов'язків здійснюється в межах повноважень, визначених посадовими інструкціями. Якщо запитом органу державної влади передбачено надання висновку про вартість майна і підготовка зазначеного висновку вимагає проведення незалежної оцінки, органи державної влади забезпечують її проведення у порядку, встановленому цим Законом (ч. 4 ст. 13 Закону № 2658-III).

В інших випадках рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на платній основі (ч. 5 ст. 13 Закону № 2658-III).

Ст. 5 Закону № 2658-III передбачає, що суб'єктами оціночної діяльності є:

суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону;

органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі.

Права, обов'язки та відповідальність суб'єктів оціночної діяльності встановлюються цим та іншими законами.

З аналізу зазначених вище нормативно-правових актів, вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено обов'язку відповідача на здійснення рецензування звіту про оцінку майна боржника.

Крім того, відповідно до ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» Міністерство юстиції України не є суб'єктом оціночної діяльності.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів вважає, що правові підстави для задоволення позовних вимог ПрАТ «Квазар» про зобов'язання Міністерства юстиції України здійснити рецензування звіту про експертну оцінку ринкової вартості нежитлової нерухомості, складеного на дату 03 квітня 2018 року суб'єктом оціночної діяльності - ТОВ «Консалтингова компанія «Бі.Еф.Сі.» (м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 29, оф.142, ) стосовно об'єкту - нежитлова будівля (літ. Т), загальною площею 17896,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Північно-Сирецька, будинок № 1-3 - відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права в частині задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт надав до суду докази, що спростовують правомірність рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідно судове рішення в даній частині підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Квазар» про зобов'язання Міністерства юстиції України здійснити рецензування звіту про експертну оцінку ринкової вартості нежитлової нерухомості, складеного на дату 03 квітня 2018 року суб'єктом оціночної діяльності - ТОВ «Консалтингова компанія «Бі.Еф.Сі.» (м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 29, оф.142, ) стосовно об'єкту - нежитлова будівля (літ. Т), загальною площею 17896,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Північно-Сирецька, будинок № 1-3.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його частково скасувати та прийняти нове рішення, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права.

Керуючись ст.ст. 229, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 червня 2018 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «КВАЗАР» про зобов'язання Міністерства юстиції України здійснити рецензування звіту про експертну оцінку ринкової вартості нежитлової нерухомості, складеного на дату 03 квітня 2018 року суб'єктом оціночної діяльності - ТОВ «Консалтингова компанія «Бі.Еф.Сі.» (м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 29, оф.142, ) стосовно об'єкту - нежитлова будівля (літ. Т), загальною площею 17896,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Північно-Сирецька, будинок № 1-3.

У скасованій частині прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «КВАЗАР» про зобов'язання Міністерства юстиції України здійснити рецензування звіту про експертну оцінку ринкової вартості нежитлової нерухомості, складеного на дату 03 квітня 2018 року суб'єктом оціночної діяльності - ТОВ «Консалтингова компанія «Бі.Еф.Сі.» (м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 29, оф.142, ) стосовно об'єкту - нежитлова будівля (літ. Т), загальною площею 17896,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Північно-Сирецька, будинок № 1-3.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Літвіна

Судді І.В. Федотов

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови виготовлено 19 липня 2018 року.