Справа № 804/4296/17
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2018 рокусправа № 804/4296/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: суддя-доповідач: Шальєва В.А.

судді: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

за участі представника позивача Павленка В.В.

представника відповідача Дроздюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС в особі Дніпропетровського управління на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2018 р. (суддя Павловський Д.П.) в справі № 804/4296/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до Офісу великих платників податків ДФС в особі Дніпропетровського управління про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПАТ «ПІВДГЗК») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків ДФС в особі Дніпропетровського управління (далі - Офіс) про визнання протиправними дій щодо перевірки питань дотримання вимог податкового законодавства при формуванні доходів та витрат з податку на прибуток, а також дій щодо запитування під час проведення перевірки документів, що не пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, та не свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, або які не належать та не пов'язані з предметом перевірки; визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.06.2017 р. № 5 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 629565 грн., з яких по податковій декларації за липень 2016 р. - на 123620 грн., по податковій декларації за вересень 2016 р. - на 505945 грн., та нарахування штрафних санкцій на загальну суму 314783 грн., з яких за липень 2016 р. - 61810 грн., за вересень 2016 р. - 252973 грн.; № 5 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість по податковій декларації за вересень 2016 р. на 31574 грн.; № про застосування штрафних санкцій в розмірі 510 грн.; № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 622959 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 155739 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2018 р. позов задоволено, визнано протиправними дії Дніпропетровського управління Офісу великих платників ДФС щодо перевірки питань дотримання вимог податкового законодавства при формуванні доходів та витрат з податку на прибуток ПАТ «ПІВДГЗК», а також дії щодо запитування під час проведення перевірки документів, що не пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, та не свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, або які не належать та не пов'язані з предметом перевірки; визнано протиправними та скасовані повністю податкові повідомлення-рішення форми «В1» від 20.06.2017 р. № 5 на суму 944348,00 грн., з яких: 629565,00 грн. - сума завищення бюджетного відшкодування та 314783,00 грн. штрафні санкції, форми «Р» від 20.06.2017 р. № на суму 778698,75 грн., з яких: 622959,00 грн. - сума заниження податку на прибуток та 155739,75 грн. - штрафні санкції, форми «В4» від 20.06.2017 р. № 5 на суму завищеного бюджетного відшкодування у розмірі 31574,00 грн., форми «ПС» від 20.06.2017 року № на суму штрафних санкцій у розмірі 510,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати судове рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянтом зазначено про неврахування судом першої інстанції встановлення в ході перевірки неналежного виконання умов укладених договорів в частині дефектності первинних документів, а також відсутності певних первинних документів. Так, в ході перевірки встановлена відсутність (ненадання до перевірки) належним чином оформлених сертифікатів якості (відповідності) товарно-матеріальних цінностей, що унеможливлює встановлення фактичного виробника готової продукції; відсутність (ненадання до перевірки) журналу видачі довіреностей для встановлення осіб, які приймали участь при здійсненні господарської операції; відсутність (ненадання до перевірки) документального підтвердження руху (транспортування) товарно-матеріальних цінностей від контрагентів-постачальників (товарно-транспортних накладних, залізничних накладних, заявок, подорожніх листів), оскільки не встановлено фізичне переміщення товарів; відсутність (ненадання до перевірки) паперових носіїв за формою первинних документів по контрагентам; дефектність первинних документів; оформлення паперовими носіями за формою первинних документів господарських операцій без фактичного їх здійснення; проведення операцій з контрагентами-постачальниками, які не виконують свої податкові зобов'язання. Відповідачем витребувано ряд документів, які позивачем до перевірки не надано, про що складено відповідний акт, що свідчить про невиконання позивачем податкового обов'язку. Також зазначено про не підтвердження платником податків факту видачі пропусків робітникам контрагентів, не врахування, що одними й тими самими підрядними організаціями одночасно виконувались роботи на промислових підприємствах, тоді як фактична чисельність працівників не дає можливості фактичного виконання робіт навіть на одному підприємстві. Позивачем не надано інформацію про погодження щодо залучення підрядними організаціями субпідрядних організацій. Крім того, не враховано факту відсутності у контрагентів матеріальних, трудових ресурсів, не знаходження контрагентів за місцем реєстрації.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у її задоволенні, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що підставі наказу від 19.04.2017 р. № 816 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «ПІВДГЗК» на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, статті 82 Податкового кодексу України про призначення документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства України по взаємовідносинам з наступними контрагентами: ПАТ «Донецьккокс» за липень 2015 року, ТОВ «Альянспромбуд» за липень 2016 року, ТОВ «Реммаркбуд» за червень, липень 2016 року, ТОВ «Ексімтрейд» за липень 2016 року, ПП «Транзит-Вест» за липень 2016 року, ТОВ «Літпром Кривбас» за вересень 2016 року, тривалістю 15 робочих днів з 20.04.2017 року, відповідачем проведена перевірка, за результатами якої складено акт від 22.05.2017 р. № 51/28-10-46-15/00191000, за висновками якого встановлено наступні порушення:

- п.185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, 200.1, 200.2, 200.4 ст. 200, п 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу, в результаті чого ПАТ «ПІВДГЗК» завищено суми податкового кредиту на загальну суму податку на додану вартість у розмірі 661138,60 грн., що призвело до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму податку на додану вартість у розмірі 629564,60 грн., у тому числі у розрізі звітних (податкових) періодів: липень 2016 - 123620 грн., вересень 2016 - 505944,60 грн.; завищення суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 31574 грн., у т.ч. (період відображення у складі податкового кредиту декларації з податку на додану вартість, уточнюючих розрахунків до декларацій з податку на додану вартість): серпень 2016 - 31574 грн.;

- пп. 134.1.1 ст.134 Податкового кодексу, ст. 1, 3, 9, 11, 12 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зі змінами та доповненнями; п. 1, 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зі змінами та доповненнями; розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України, в результаті чого встановлено заниження фінансового результату до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до міжнародних стандартів фінансової звітності за період 3 квартали 2016 року у розмірі 622959,66 грн., у томі числі занижено доходи -167609,52 грн., завищено витрати - 455350,14 грн.

- п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу, що передбачає відповідальність платника додатків відповідно до п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу.

22.06.2017 р. на адресу ПАТ «ПІВДГЗК» надійшли податкові повідомлення-рішення форми «В1» від 20.06.2017 року № 5 на суму 944 348,00 грн., з яких: 629565,00 грн. - сума завищення бюджетного відшкодування та 314783,00 грн. штрафні (фінансові) санкції, форми «Р» від 20.06.2017 року № на суму 778698,75 грн., з яких: 622959,00 грн. - сума заниження податку па прибуток та 155739,75 грн. штрафні (фінансові) санкції, форми «В4» від 20.06.2017 року № 5 на суму завищення від'ємного значення податку на додану вартість у розмірі 31574,00 грн., форми «ПС» від 20.06.2017 року № на суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 510,00 грн.

Враховуючи предмет призначеної перевірки, який чітко встановлений в наказі про проведення перевірки, зміст отриманих ПАТ «ПІВДГЗК» запитів контролюючого органу, враховуючи пп. 78.1.4. п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, суд першої інстанції дійшов висновку, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для перевірки питань дотримання вимог податкового законодавства при формуванні доходів та витрат з податку на прибуток.

Також суд першої інстанції вважав, що витребування документів, які не пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, та не свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, або які не належать та не пов'язані з предметом перевірки, свідчить про неналежне, не сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функції, що призводить до порушень прав та охоронюваних законом інтересів платника податків, тобто такі дії посадових (службових) осіб контролюючого органу також є протиправними з огляду на пп. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20, пп. 21.1.1, пп. 21.1.2, пп. 21.1.3, пп. 21.1.4 п. 21.1 ст. 21, п. 85.1, п. 85.4. ст. 85 Податкового кодексу України.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем у липні 2016 р. здійснено придбання у ПП «Транзит-Вест» товару за договором поставки № 2013/П/ОМТС/440 від 03.04.2015 р. В ході проведення перевірки позивачем надано відповідачу всі первинні документи, які в повній мірі було досліджено та описано в акті перевірки.

У вересні 2016 р. позивач мав господарські відносини з ТОВ «Літпром-Кривбас» на підставі договорів від 21.04.2016 №2016/у/ОГЕ/584 на послуги з проведення випробувань і вимірювань електрообладнання на об'єктах ПАТ «ПІВДГЗК» в 2016 році (об'єкти підвідомчі «Держгірпромнагляд»); від 22.03.2016 № 2016/д/ОГЕ/423 на послуги проведення роботи по діагностуванню, наладці та технічного обслуговування частотних перетворювачів, установлених в цехах ГЗФ-1, РЗФ-2, УДТК, цеху шламових систем, ТСЦ в 2016 році; від 16.08.2016 № 2016/д/ОГЕ/1044 на послуги з проведення робіт по поточному ремонту високовольтних комірок ЯКНО-6-l-y1 (18 штук) та пусконалагоджувальні роботи високовольтних комірок ЯКНО-6-l-y1 (ПККЗ-10) (36 штук); від 23.02.2016 № 2016/д/ОГМ/289 (підряд на виконання підрядних робіт по капітальному ремонту секцій № 5, 6 РЗФ-1 - монтаж нового обладнання; від 30.09.2015 №2015/д/УКС/1376 на виконання підрядних робіт по капітальному ремонту корпусу збагачення XI-XIV секцій РЗФ-1 (5-6 секцій) інв. № 1000083; від 30.07.2015 №2015/д/ОГЕ/1133 на виконання підрядних робіт з модернізації електрообладнання в цехах №№ 1, 2, 3 УДТК (конвеєра № 3 інв. № 4207576, № 3А інв. № 4207577, ПД-1 ЛК-3 інв. №4218174, димосмок ДН-22 інв. № 4221932, інв. № 4217945, корпусу великого дроблення руди інв. № 1000729, вентилятор (димосмок) інв. № 4217945, інв. № 4217944); від 19.02.2016 № 2016/д/ОГМ/257 на виконання підрядних робіт по капітальному ремонту секції № 5, 6 РЗФ-1; від 25.03.2016 № 2016/д/ОГЕ/443 на виконання підрядних робіт з технічного обслуговування і наладці тиристорних збудників електроприладів обладнання з мікропроцесорним регулюванням типу ТЕП-320, ВТЕП-8-315, встановлених в цехах РЗФ-1, РЗФ-2, Аглоцеху, Цеху шламових систем і ТСЦ в 2016 році.

Суд першої інстанції вказав, що в ході проведення перевірки посадовими особами ПАТ «ПІВДГЗК» перевіряючим надано всі первинні документи, що підтверджують факт реальності господарських операцій, обов'язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, які є підставою для формування податкового обліку по взаємовідносинам із ТОВ «Літпром-Кривбас», а саме: податкові накладні, рахунки на оплату, акти приймання-передачі виконаних підрядних робіт форми КБ-2в з додатками, акти про витрату матеріалів підрядника, акти на використання давальницької сировини, з/частин, комплектуючих замовника, розрахунки вартості механізмів підрядника, розрахунки вартості механізмів замовника, листи на узгодження залучення субпідрядних організацій для проведення певних видів робіт.

Суд першої інстанції зазначив, що акт перевірки від 22.05.2017 р. № 51/28-10-46-15/00191000 не містить систематичного викладу виявлених під час перевірки фактів порушень з боку ПАТ «ПІВДГЗК» норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, висновки в акті перевірки викладено не чітко, не об'єктивно та в не повній мірі, зроблені без посилань на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що ПАТ «ПІВДГЗК» не здійснено порушень норм законодавства, викладених у акті перевірки від 22.05.2017 № 51/28-10-46-15/00191000 та акті № 46/28-10-54-02 від 15.05.2017, тому, винесені позивачу податкові повідомлення-рішення є такими, що не відповідають положенням Податкового кодексу України та підлягають скасуванню.

Суд вважає такий висновок частково обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі наказу Офісу № 816 від 19.04.2017 р. про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «ПІВДГЗК» з питання дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з наступними контрагентами: ПАТ «Донецьккокс» за липень 2015 р., ТОВ «Альянспромбуд» за липень 2016 р., ТОВ «Реммаркбуд» за червень, липень 2016 р., ТОВ «Ексімтрейд» за липень 2016 р., ПП «Транзит-Вест» за липень 2016 р., ТОВ «Літпром Кривбас» за вересень 2016 р. Наказ прийнято на підставі пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 82 Податкового кодексу України.

На підставі цього наказу контролюючим органом проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПАТ «ПІВДГЗК» з питання дотримання вимог податкового законодавства при формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість, формуванні доходів та витрат з податку на прибуток по задекларованим фінансово-господарським операціям з контрагентами ПАТ «Донецьккокс» за липень 2015 р., ТОВ «Альянспромбуд» за липень 2016 р., ТОВ «Реммаркбуд» за червень, липень 2016 р., ТОВ «Ексімтрейд» за липень 2016 р., ПП «Транзит-Вест» за липень 2016 р., ТОВ «Літпром Кривбас» за вересень 2016 р., висновки якої викладено в акті № 51/28-10-46-15/00191000 від 22.05.2017 р. та яким встановлено порушення платником податків п. 185.1 ст. 185, п. п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п. п. 200.1, 200.2, 200.4 ст. 200, п. п. 201.1, 201.10 ст. 201, в результаті чого завищено суми податкового кредиту на загальну суму податку на додану вартість в розмірі 661138,60 грн., в тому числі за липень 2016 р. - на 123620 грн., серпень 2016 р. - на 31674 грн., вересень 2016 р. - на 505944 грн., що призвело до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму податку на додану вартість в розмірі 629564 грн., в тому числі за липень 2016 р. - 123620 грн., за вересень 2016 р. - на 505944 грн., а також завищення суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 31574 грн. за серпень 2016 р.; пп. 134.1.1 ст. 134 Податкового кодексу України, статей 1, 3, 9, 11 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 1, 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності підприємства, за 3 квартали 2016 р. у розмірі 622959,66 грн., в тому числі занижено доходи на суму 167609,52 грн., завищено витрати на суму 455350,14 грн.

На підставі цього акту перевірки Офісом 20.06.2017 р. прийнято наступні податкові повідомлення-рішення: № 5 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 629565 грн., з яких по податковій декларації за липень 2016 р. - на 123620 грн., по податковій декларації за вересень 2016 р. - на 505945 грн., та нарахування штрафних санкцій на загальну суму 314783 грн., з яких за липень 2016 р. - 61810 грн., за вересень 2016 р. - 252973 грн.; № 5 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість по податковій декларації за вересень 2016 р. на 31574 грн.; № про застосування штрафних санкцій в розмірі 510 грн.; № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 19267342,50 грн., в тому числі за основним платежем - 622959 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 155739 грн.

Предметом позову є дії контролюючого органу щодо перевірки питань дотримання вимог податкового законодавства при формуванні доходів та витрат з податку на прибуток, а також дії щодо запитування під час проведення перевірки документів, що не пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, та не свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, або які не належать та не пов'язані з предметом перевірки, а також правомірність податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами податкового перевірки.

Стосовно дій контролюючого органу щодо перевірки питань дотримання вимог податкового законодавства при формуванні доходів та витрат з податку на прибуток, а також дій щодо запитування під час проведення перевірки документів, що не пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, та не свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, або які не належать та не пов'язані з предметом перевірки, суд зазначає наступне.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ПАТ «ПІВДГЗК» допущено посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки та надані відповідні документи для її здійснення.

Верховним Судом України викладена у постанові від 24.12.2010 (справа № 21-25а10) правова позиція, яка полягає у тому, що юридична особа, яка вважає порушеним порядок та підстави призначення перевірки щодо неї, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень законодавства, дотримання якого контролюється контролюючим органом.

Тобто, саме на етапі допуску до перевірки юридична особа може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення контролю щодо себе. При цьому допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні такої перевірки.

Відтак, зважаючи на те, що позивачем допущено посадових осіб відповідача до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, не реалізовано права недопуску останніх до проведення такої перевірки, відсутні підстави для висновку про протиправність дій контролюючого органу щодо перевірки питань дотримання вимог податкового законодавства при формуванні доходів та витрат з податку на прибуток, а також дій щодо запитування під час проведення перевірки документів, що не пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, та не свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, або які не належать та не пов'язані з предметом перевірки, у зв'язку з чим зазначені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами перевірки, суд зазначає наступне.

Підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень, які оскаржуються, є висновок контролюючого органу про недоведеність фактичного здійснення господарських операцій з ТОВ «Літпром Кривбас» та ПП «Транзит-Вест».

Судом встановлено, що ПАТ «ПІВДГЗК» укладено з ТОВ «Літпром Кривбас» низку договорів, а саме від 21.04.2016 р. № 2016/у/ОГЕ, предметом якого є надання послуг з проведення випробувань і вимірювань електрообладнання на об'єктах ПАТ «ПІВДГЗК» в 2016 р. (об'єкти, підвідомчі Дежгірпромнагляду); від 22.03.2016 р. № 2016/д/ОГЕ/423, предметом якого є послуги з проведення робіт по діагностуванню, наладці та технічного обслуговування частотних перетворювачів, установлених в цехах РЗФ-1, РЗФ-2, УДТК цеху шламових систем, ТСЦ в 2016 р.; від 16.08.2016 р. № 2016/д/ОГЕ/1044, предметом якого є послуги з проведення робіт по поточному ремонту високовольтних комірок ЯКНО-6-1-у1 (18 штук) та пусконалагоджувальні роботи високовольтних комірок ЯКНО-6-1-у1 (ПККЗ-10) (36 штук); від 23.02.2016 р. № 2016/д/ОГМ/289, предметом якого є виконання підрядних робіт по капітальному ремонту секцій № 5, 6 РЗФ-1 - монтаж нового обладнання; від 30.09.2015 р. № 2015/д/УКС/1376, предметом якого є виконання підрядних робіт по капітальному ремонту корпусу збагачення ХІ-XIV секцій РЗФ-1 (5-6 секцій) інв. 1000083; від 30.08.2015 р. № 2015/д/ОГУ/1133, предметом якого є виконання підрядних робіт з модернізації електрообладнання в цехах №№ 1, 2, 3 УДТК (конвеєра № 3 інв. 4207576, № 3А інв. 4207577, ПД-1 ЛК-3 інв. № 4218174, димосмок ДН-22 інв. 4221932, інв. 4217945, корпусу великого дроблення руди інв. 1000729, вентилятор (димоскок) інв. 4217945, інв. 4217944; від 19.02.2016 р. № 2016/д/ОГМ/257, предметом якого є виконання підрядних робіт по капітальному ремонту секції № 5, 6 РЗФ-1; від 25.03.2016 р. № 2016/д/ОГЕ/443, предметом якого є виконання підрядних робіт з технічного обслуговування і наладці тиристорних збудників електроприладів обладнання з мікропроцесорним регулюванням типу ТЕП-320, ВТЕП-8-315, встановлених в цехах РЗФ-1, РЗФ-2, аглоцеху, цеху шламових систем і ТСЦ в 2016 р.

Фактичне здійснення господарських операцій на підставі приведених вище договорів підтверджено наступними первинними документами: актами приймання виконаних робіт, відомостями ресурсів, загальновиробничими витратами, рахунками, відомостями ресурсів, актами приймання-передачі давальницьких матеріалів, актами використання давальницьких матеріалів, довідками про вартість виконаних робіт, податковими накладними.

Позивачем здійснена оплата придбаних послуг, що підтверджено виписками з банківського рахунку позивача.

Крім того, фактичне отримання послуг підтверджено наступними обставинами.

Задля належного виконання зобов'язань за вказаними договорами ТОВ «Літпром Кривбас» залучено субпідрядників - ТОВ «Грейд Компані», ТОВ «Будівельна компанія «Вест Лідер». Таке залучення субпідрядника погоджено з замовником (позивачем), що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами (листами).

Відомостями журналу реєстрації ввідного інструктажу, листами контрагента підтверджено проведення ввідного інструктажу та видачу перепусток на режимну територію ПАТ «ПІВДГЗК» особам, які фактично виконували відповідні роботи.

ПАТ «ПІВДГЗК» укладено з ПП «Транзит-Вест» договір поставки № 2013/П/ОМТС/440 від 03.04.2015 р., за умовами якого позивачем придбавався товар, номенклатура, вартість якого та інші умови поставки якого визначались у відповідних специфікаціях. Протягом липня 2016 р. на підставі цього договору позивачем придбано у ТОВ «Транзит-Вест» шпали дерев'яні, брус переводной, що підтверджено наступними первинними документами: рахунками-фактурами, прибутковими ордерами, видатковими накладними, податковими накладними.

Якість придбаного товару підтверджено сертифікатами якості, паспортами якості.

Позивачем здійснена оплата придбаних товарів, що підтверджено виписками з банківського рахунку позивача.

Використання придбаного товару у господарській діяльності підтверджено актами на списання товарно-матеріальних цінностей у виробництво, актами використання давальницьких матеріалів, актами використання матеріалів.

Документи, складені за результатами здійснення спірних господарських операцій, містять усі необхідні реквізити, визначені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку у розумінні зазначеного Закону.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності визначає Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затверджене наказом Міністерства фінансів України 31.12.1999 р. № 318, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 р. за № 27/4248 (далі - Положення).

Відповідно до пунктів 5-7 цього Положення витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов'язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов'язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Згідно з п. 9 Положення не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати: платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо; попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг; погашення одержаних позик; інші зменшення активів або збільшення зобов'язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту); витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; балансова вартість валюти.

Оскільки формування позивачем витрат звітного періоду (3 квартали 2016 р.) за спірними господарськими операціями підтверджено відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, ці витрати здійснені для подальшого використання у власній господарській діяльності, наявні у позивача документи є первинними документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність порушень з боку позивача при формуванні витрат.

Правомірність визначення складу витрат у звітних періодах вказує на правомірність визначення позивачем показників звіту про фінансові результати в контексті спірних господарських операцій, відповідно, висновок контролюючого органу про заниження платником податку фінансового результату до оподаткування є неправильним, що свідчить про неправомірність збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на прибуток.

Правомірність формування витрат обумовлює правомірність формування податкового кредиту позивачем по господарським операціям з тими самими контрагентами.

Як встановлено п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України в редакції, чинній до 01.01.2017 р., до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу у зазначеній редакції датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 цього кодексу у вказаній редакції податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку, зокрема, з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкові накладні, видані позивачу ТОВ «Літпром Кривбас» та ПП «Транзит Вест», зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що не є спірним питанням.

Отримавши податкову накладну, покупець набув право на включення суми податку, вказаній в цій накладній, до складу податкового кредиту.

В цьому випадку суми податку на додану вартість, які підлягали сплаті у зв'язку з придбанням товарів та послуг, підтверджені податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому такі суми підлягають включенню до складу податкового кредиту.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені статтею 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.4 ст. 200 при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Як встановлення п. 200.7, п. 200.8 ст. 200 Податкового кодексу України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Як встановлено п. 200.5 ст. 200 Податкового кодексу України не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які:

були зареєстровані як платники цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів);

мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

В розглядуваному випадку відповідач, обґрунтовуючи свою позицію щодо відмови у наданні позивачу бюджетного відшкодування податку на додану вартість, вказує на неправомірність формування позивачем від'ємного значення суми податку на додану вартість внаслідок неправомірного формування податкового кредиту за господарськими операціями з ТОВ «Літпром Кривбас» та ПП «Транзит Вест».

Разом з тим, такі доводи контролюючого органу спростовані зазначеними вище обставинами, якими підтверджено, що формування податкового кредиту та від'ємного значення за спірними господарськими операціями є правомірним.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, суд вважає необґрунтованими та зазначає, що ці доводи є аналогічними доводам, які викладались контролюючим органом у запереченнях проти позову.

Щодо доводів апелянта про неврахування судом першої інстанції встановлених в ході перевірки обставин, зокрема, щодо взаємовідносин з контрагентами з ознаками сумнівності, суд вказує на таке.

Контрагенти позивача, за наслідками здійснення господарських операцій з яким позивачем сформовано витрати та податковий кредит з податку на додану вартість, в перевіряємий період мали статус платника податку на додану вартість, відомості про відсутність за місцезнаходженням, про ліквідацію підприємств до ЄДР не вносилось, а відтак, вказані підприємство мали право видавати позивачу податкові накладні та інші первинні документи на підтвердження факту отримання останнім товарів та послуг.

Фактично ж відповідач вказує на не підтвердження господарських операцій за ланцюгом, при цьому сумнівними є операції саме контрагентів позивача з його постачальниками.

З цього приводу суд вказує, що невиконання контрагентом та його постачальниками своїх податкових зобов'язань тягне відповідальність та негативні наслідки саме для таких осіб. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених за придбані товари та послуги сум до складу витрат та до податкового кредиту з податку на додану вартість, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо формування вказаних показників та має всі документальні підтвердження розміру таких витрат та податкового кредиту.

Посилання контролюючого органу на наявність податкової інформації щодо відсутності у ланцюгу поставки придбання товарів (робіт та послуг), що були в подальшому реалізовані позивачу його контрагентами, не вказують на відсутність реального здійснення господарських операцій, оскільки контролюючим органом не здійснювалось дослідження усіх господарських операцій контрагентів, зокрема, щодо попередніх періодів.

Щодо доводів апелянта про не підтвердження платником податків факту видачі пропусків робітникам контрагентів, не врахування, що одними й тими самими підрядними організаціями одночасно виконувались роботи на промислових підприємствах, тоді як фактична чисельність працівників не дає можливості фактичного виконання робіт навіть на одному підприємстві, не надання інформації про погодження щодо залучення підрядними організаціями субпідрядних організацій, суд зазначає, що такі доводи апелянта є хибними та спростовані встановленими в ході розгляду справи обставинами.

Так, судом досліджено листи позивача про надання ТОВ «Литпром Кривбас» погодження щодо залучення субпідрядних організацій для виконання певних робіт, а також журнали проходження інструктажу з охорони праці, які підтверджують факт проходження інструктажу працівниками підрядника та субпідрядника саме на території підприємства.

Стосовно ненадання до перевірки первинних документів суд вказує, що актом перевірки підтверджено надання позивачем первинних документів, обов'язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, які належать та пов'язані з предметом перевірки, які й були досліджені службовими особами контролюючого органу в ході перевірки.

Крім того, суд вказує, що результати спірних господарських операцій призвели до змін в активах підприємства та його зобов'язаннях і реально спричинили зміни майнового стану платника податків в частині отримання позивачем прибутку.

Окремо суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що податковим повідомленням-рішенням № позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 19267342,50 грн., в тому числі за основним платежем - 622959 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 155739 грн. Тобто, контролюючим органом зазначена неправильна загальна сума збільшеного грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправними дій щодо перевірки питань дотримання вимог податкового законодавства при формуванні доходів та витрат з податку на прибуток, а також дій щодо запитування під час проведення перевірки документів, що не пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, та не свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, або які не належать та не пов'язані з предметом перевірки, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в цій частині із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог.

В іншій частині позовних вимог судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав скасування рішення в цій частині не вбачається.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС в особі Дніпропетровського управління на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2018 р. в справі № 804/4296/17 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2018 р. в справі № 804/4296/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до Офісу великих платників податків ДФС в особі Дніпропетровського управління про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень скасувати в частині позовних вимог про визнання дій протиправними.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до Офісу великих платників податків ДФС в особі Дніпропетровського управління про визнання протиправними дій щодо перевірки питань дотримання вимог податкового законодавства при формуванні доходів та витрат з податку на прибуток, а також дій щодо запитування під час проведення перевірки документів, що не пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, та не свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, або які не належать та не пов'язані з предметом перевірки.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2018 р. в справі № 804/4296/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 17.07.2018 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23.07.2018 р.

Суддя-доповідач: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко