Справа № 686/18961/17
Суддя: Салоїд Н. М.
Дата ухвалення: 2018-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2018
Хмельницький міськрайонний суд

в складі:головуючого судді Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І.А.,

за участі представника позивача Говорецького А.Б.,

та представника відповідача Клюцука В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області

Третьої особи: ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування рішень щодо утримання переплати та повернення коштів

встановив:

В вересні 2017 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, зазначивши третьою особою, яка не заявляють самостійних вимоги на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання незаконним та зобов`язання до вчинення певних дій. В своєму позові позивач просить суд визнати незаконним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про припинення виплати пенсійного забезпечення з 01.11.2016 року, визнати незаконним та скасування рішення заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 20.01.2017 року № 4353 про утримання надміру виплачених сум пенсій за період 28.04.2015 року по 31.10.2016 року в розмірі 22946 грн. 34 коп., та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області виплатити кошти пенсійного забезпечення, які не були виплачені з 01.11.2016 року. Вказує, що з 01.01.2011 року позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу внутрішніх справ». У зв`язку із проведенням антитерористичної операції, позивач прийнятий на військову службу за контрактом від 27.05.2016 року у Збройних силах України у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 строком на 6 місяців. Проте, позивачу виплату пенсії призупинено у зв`язку з повторним прийняттям на військову службу. Позивач зазначає, що 20.01.2017 року та 27.04.2017 року посадовою особою Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області винесено рішення № 4353 та № 4575 відповідно, яким встановлено, що сума переплати позивачу, яка підлягає поверненню складає 22946 грн. 34 коп. за період з 23.04.2015 року по 31.10.2016 року та в сумі 2139грн. 06 коп. за період з 01.11.2016 року по 26.12.2016 року зв`язку з одночасним отриманням пенсії та призовом на військову службу за контрактом. У разі ненадходження коштів від позивача протягом 1 місяця з дня його повідомлення про прийняття рішення, утримувати переплату в розмірі 20 % пенсії щомісячно, починаючи з 01.03.2017 року до повного погашення. Отже, з 01.11.2016 року позивачу призупинено виплату пенсійного забезпечення через повторне прийняття на військову службу. Проте, позивач посилаючись на ч. 3 ст. 2 ЗУ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу внутрішніх справ» вказує, що пенсіонерам з числа військовослужбовців у разі їх прийняття та військову службу за контрактом до ЗСУ у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію виплата пенсії на час такої служби не припиняється. У зв`язку із вищевикладеним, просить позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, при цьому вказав, що рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій є законним, так як відповідно до ч. 2 ст. 2 вказаного Закону пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, виплата пенсій на час їх служби припиняється. А оскільки, у вище згаданому контракті позивача немає відомостей про проходження військової служби під час часткової чи загальної мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію до ЗСУ, тому і підстави для подальшої виплати відсутні.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про судове засідання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, внаслідок наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачу з 01.01.2011 року відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ» призначено пенсію за вислугу років.

У зв`язку із положеннями ч. 3 ст. 2 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», де передбачено, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється.

Відповідно до копії довідки від 30.12.2016 року № 3620, виданої в/ч НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 у період з 06 червня 20145 року по 24 червня 2016 року та з 13 жовтня 2016 року по 26 грудня 2016 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.

ОСОБА_1 прийнятий на військову службу за контрактом від 27.05.2016 року у Збройних силах України у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 строком на 6 місяців.

20.01.2017 року та 27.04.2017 року посадовою особою Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області винесено рішення № 4353 та № 4575 відповідно, яким встановлено, що сума переплати позивачу, яка підлягає поверненню складає 22946 грн. 34 коп. за період з 23.04.2015 року по 31.10.2016 року та в сумі 2139грн. 06 коп. за період з 01.11.2016 року по 26.12.2016 року зв`язку з одночасним отриманням пенсії та призовом на військову службу за контрактом. Вказані рішення направлено позивачу повідомленням від січня 2017 року та від 05.05.2017 року.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно ч. 2 ст. 22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно із цим Законом тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу під час часткової чи загальної мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту виплата пенсій на час такої служби не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу повторного прийняття їх на службу до дня демобілізації або звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде нижчим за розмір, який вони отримували до повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу у зв`язку з мобілізацією, на особливий період.

Згідно з рішенням Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 13.04.2014р., уведеного в дію Указом Президента України від 14.04.2014 року. №405/2014, у Донецькій та Луганській областях проводиться антитерористична операція.

Збройні Сили України приймають участь в антитерористичній операції визначеним складом сил і засобів у відповідності до норм Закону України «Про боротьбу з тероризмом».

За ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного часу в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено особливий період як період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014р. №303/2014 затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014р. №1126-УІІ, оголошено про проведення часткової мобілізації. Тому, саме з цього періоду часу в країні діє особливий період.

Крім цього, питання щодо наявності особливого періоду в державі поза часом проведення мобілізації було предметом судового розгляду Вищим адміністративним судом України по справі №800/582/14, що відображено в постанові від 16.02.2015 р. У постанові висвітлено системний аналіз норм Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і вказано, що закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду.

На підставі наведеного, з 17.03.2014 року і по теперішній час Збройні Сили України функціонують в умовах особливого періоду.

Окрім того, за змістом ст. 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» для військовослужбовців строкової військової служби та військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, які під час дії особливого періоду вислужили не менше 11 місяців, осіб, звільнених з військової служби під час дії особливого періоду, які приймаються на військову службу за контрактом у період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або оголошення рішення про демобілізацію, строк військової служби в календарному обчисленні встановлюється шість місяців. Строк проходження військової служби для таких військовослужбовців може бути продовжено за новими контрактами на шість місяців або на строки, визначені ч. 4 цієї статті. У разі закінчення особливого періоду або оголошення рішення про демобілізацію дія таких контрактів припиняється достроково.

При цьому, терміни контрактів про проходження військової служби у Збройних Силах України, які передбачені поза межами дії особливого періоду, починаються з терміну 1 рік, а контракти терміном на 6 місяців передбачені лише в межах особливого періоду існування кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, який розпочався з моменту оголошення рішення про проведення мобілізації.

Таким чином, всі контракти про проходження військової служби у Збройних Силах України, укладені терміном на 6 місяців є такими, що укладаються у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці і не існують поза межами особливого періоду, а отже на всіх осіб, які уклали такі контракти мають розповсюджуватись норми ч. 3 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і виплата пенсійного забезпечення таким особам, якщо вони отримують пенсію за вказаним Законом, не має припинятись.

А тому, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області (яке оформлено у виді повідомлення) про припинення виплати пенсійного забезпечення ОСОБА_1 з 01.11.2016 р. є незаконним, а також слід визнати незаконним та скасувати рішення заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від № 4353 від 20 січня 2017 року про утримання надміру виплачених сум пенсії про утримання надміру виплачених сум пенсій з ОСОБА_1 в сумі 22 946,34 грн. та рішення заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області № 4575 від 27 квітня 2017 року про утримання надміру виплачених сум пенсії про утримання надміру виплачених сум пенсій з ОСОБА_1 в сумі 2 139,06 грн.

А також слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплатити ОСОБА_1 кошти пенсійного забезпечення, які не були виплачені з 01.11.2016 р.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 5, 7 - 15, 69 - 71, 86, 94, 158 - 163 КАС України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суд -

В и р і ш и в:

Позов задовольнити .

Скасувати рішення заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області № 4353 від 20 січня 2017 року про утримання надміру виплачених сум пенсії про утримання надміру виплачених сум пенсій з ОСОБА_1 в сумі 22 946,34 грн.

Скасувати рішення заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області № 4575 від 27 квітня 2017 року про утримання надміру виплачених сум пенсії про утримання надміру виплачених сум пенсій з ОСОБА_1 в сумі 2 139,06 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплатити ОСОБА_1 кошти належного йому пенсійного забезпечення, які не були виплачені з 01.11.2016 року.

Дата виготовлення повного тексту рішення 16 липня 2018 року.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом 30 днів з часу виготовлення повного тексту рішення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя: