Справа № 816/971/18
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 липня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/971/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Колодяжного Д.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Квіти А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення, -

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Ліквідаційної комісії Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про стягнення з Ліквідаційної комісії Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати з 05.12.2008 по 04.12.2017 у сумі 234314 грн. 69 коп. та стягнення з Ліквідаційної комісії Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі середньомісячного заробітку в сумі 2169 грн. 58 коп.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №816/971/18, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

29 травня 2018 року до суду надійшла заява представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду /а.с. 112-116/, в обґрунтування якої зазначено, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даними позовом.

Представник відповідача у судовому засіданні 18 липня 2018 року підтримав своє клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та просив його задовольнити.

Позивач у судовому засіданні 18 липня 2018 року просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання, посилаючись на те, що ним дотримано строк звернення до суду з даним позовом.

Вирішуючи клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2016 у справі №816/1596/16 /а.с. 23-25/, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 /а.с. 27-28/, адміністративний позов ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області, Ліквідаційної комісії УДАІ УМВС в Полтавській області про стягнення заробітної плати - задоволено частково. Зобов'язано Ліквідаційну комісію УДАІ УМВС в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку за 2008 рік тривалістю 37 днів. Стягнуто з Ліквідаційної комісії УДАІ УМВС в Полтавській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 29 листопада 2008 року по 04 грудня 2008 року в розмірі 426,78 грн (чотириста двадцять шість гривень 78 копійок) з відповідним відрахуванням обов'язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вказаного вище судового рішення Ліквідаційною комісією Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області перераховано на рахунок ОСОБА_1 кошти, які надійшли на рахунок позивача 29 вересня 2017 року /а.с. 14, 43, 133/.

26 березня 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому, серед іншого, просить стягнути з Ліквідаційної комісії Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати з 05.12.2008 по 04.12.2017 у сумі 234314 грн. 69 коп., посилаючись на те, що відповідачем здійснено остаточний розрахунок з позивачем 04.12.2017, зокрема, виплачено заборгованість у розмірі 3057 грн.11 коп., у зв'язку з чим вважає, що відповідач повинен виплатити позивачу його середній заробіток за час затримки розрахунку з 05.12.2008 по 04.12.2017 на підставі статті 117 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Меньшакова проти України" (Заява № 377/02) зазначив, що застосування процесуальних обмежень у справі заявниці значною мірою залежало від тлумачень матеріальних норм Кодексу законів про працю. У зв'язку з цим, Суд зазначає, що відповідно до статті 117 Кодексу «при відсутності спору щодо суми» заборгованості із заробітної плати, звільнені працівники мають право на компенсацію за несвоєчасну виплату такої заборгованості за період «фактичного розрахунку» (частина перша статті 117), а «при наявності спору про розміри сум» заборгованості із заробітної плати компенсація повинна бути виплачена, якщо спір вирішено на користь працівника (частина друга статті 117). Особливу увагу слід звернути на те, що частина друга статті 117 Кодексу, яка встановлює право на отримання компенсації у випадку постановления судом рішення щодо суми такої заборгованості та є застосовною у справі заявниці, не передбачає виплати компенсації за період до фактичного розрахунку по заборгованості, на відміну від частини першої статті 117. Таким чином, немає обґрунтованих підстав стверджувати, що ці положення передбачають право на отримання компенсації за затримку виплати заробітної плати, що мала місце після того, як її сума була встановлена судом /пункт 57 рішення/.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Конституційним Судом України у рішенні від 22.02.2012 № 4-рп/2012 "У справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу" зазначено, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 116, 117, 237 1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Як встановлено судом, на виконання судового рішення у справі №816/1596/16 Ліквідаційною комісією Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області перераховано на рахунок ОСОБА_1 кошти, які надійшли на рахунок позивача 29 вересня 2017 року, що підтверджується випискою ПАТ КБ "Приватбанк" від 24.11.2017 №5САS5РJКТ3DNG77J та випискою по рахунках від 29.09.2017/а.с. 43, 133/, а не 04.12.2017, як стверджував позивач.

Таким чином, 29 вересня 2017 року (день, коли кошти фактично надійшли від відповідача на рахунок позивача) ОСОБА_1 дізнався чи повинен був дізнатися про те, що уповноважений орган фактично з ним розрахувався.

Однак, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом лише 26 березня 2018 року.

Таким чином, позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду з даним позовом.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Позивачем не заявлено про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про поважність причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, та не наведено обставин пропуску такого строку, які могли б бути визнані судом поважними.

Натомість, позивач у судовому засіданні наполягав на тому, що строк звернення до суду не є пропущеним.

Таким чином, оскільки судом виявлено факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду після відкриття провадження в даній адміністративній справі і позивач не заявив про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, позовна заява ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в частині позовної вимоги про стягнення з Ліквідаційної комісії Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати з 05.12.2008 по 04.12.2017 у сумі 234314 грн. 69 коп. підлягає залишенню без розгляду.

Водночас, стосовно позовної вимоги про стягнення з Ліквідаційної комісії Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі середньомісячного заробітку в сумі 2169 грн. 58 коп., суд виходить з наступного.

Конституційним Судом України у рішенні від 15.10.2013, № 8-рп/2013 "У справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" зазначено, що в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України у системному зв'язку з положеннями статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Відповідно до пункту 2.18.1 розділу 2.16 Інструкції про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 № 499 /чинної на час виникнення спірних правовідносин/, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога для оздоровлення при щорічній основній відпустці в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що звернення до суду позивача з позовною вимогою про стягнення з Ліквідаційної комісії Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі середньомісячного заробітку в сумі 2169 грн. 58 коп. не обмежується будь-яким строком, а тому позивачем не пропущено строк звернення до суду з вказаною позовною вимогою.

Відтак, клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду підлягає задоволенню частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись статями 122, 123, 240, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити частково.

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в частині позовної вимоги про стягнення з Ліквідаційної комісії Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати з 05.12.2008 по 04.12.2017 у сумі 234314 грн. 69 коп. (двісті тридцять чотири тисячі триста чотирнадцять гривень шістдесят дев'ять копійок).

В іншій частині клопотання представника відповідача - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду в частині залишення позовної заяви без розгляду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться Полтавський окружний адміністративний суд.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 23 липня 2018 року.

Суддя С.С. Сич