Справа № 423/2139/17
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року справа № 423/2139/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Шишова О.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на постанову Попаснянського районного суду Луганської області від 12 лютого 2018 року в справі № 423/2139/17 (головуючий І інстанції Архипенко А.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій відповідача щодо перерахунку пенсії протиправними та зобов'язання здійснити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач, пенсійний орган, ГУПФУ) щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції та зобов'язати провести такий перерахунок з 27.04.2015.

Постановою Попаснянського районного суду Луганської області від 12 лютого 2018 року адміністративний позов задоволено частково, внаслідок чого дії пенсійного органу щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 визнано протиправними та зобов'язано здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії у відповідності до вимог ст.ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням винагороди за участь в антитерористичній операції, починаючи з 01.06.2016.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) які мають постійний характер та премії. Перелік додаткових видів грошового забезпечення та їх розмір, наведений у Постанові Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» є вичерпним і не містить такої виплати як винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції. Водночас зазначає, що спірна винагорода нараховувалась на підставі окремих умов, як то особливий період або під час проведення антитерористичної операції, тобто це тимчасові виплати які не мають постійного характеру, що виключає можливість включення їх у розрахунок пенсії.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку ГУПФУ з 07.11.2015 як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

15 травня 2017 року позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про включення до розрахунку розміру пенсії винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, надавши довідку № 276 від 15.05.2017 із зазначенням нарахованих сум.

Листом № 224/П-11 від 30.05.2017 відповідач відмовив у проведенні перерахунку пенсії з тих підстав, що винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, а також через невідповідність наданої довідки встановленому зразку.

Вважаючи цю відмову неправомірною та такою, що порушує його право на отримання пенсії в належному розмірі, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 1-2 Закону № 2262-XII право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п'ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Згідно з ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами ч. 3 ст. 63 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ).

Положеннями ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ регламентовано, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

При цьому, як зазначається в рішенні Конституційного Суду України від 13 травня 2015 року № 4-рп/2015, перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, введення яких є підставою для перерахунку пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій осіб, визначається виключно законами України. В свою чергу граматичний аналіз положень першого речення частини третьої статті 63 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дає підстави стверджувати, що слова «надбавок, доплат, підвищень» є вставленою конструкцією словосполучення «нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення», яка вказує на те, що такими видами є лише надбавки, доплати, підвищення.

З аналізу положень Закону № 2262-XII вбачається, що грошове забезпечення є однією із соціальних гарантій, що надаються військовослужбовцям. При цьому до інших гарантій законом віднесено: продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців, пільги та компенсації військовослужбовцям та членам їх сімей, одноразова грошова допомога тощо. Відтак, винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції не належить до надбавок, доплат або підвищення, тобто не є додатковим видом грошового забезпечення в розумінні статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а належить до інших соціальних гарантій, що надаються відповідній категорії осіб.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на наявну в матеріалах справи копію довідки № 276 від 15.05.2017 про розмір нарахованої ОСОБА_1 винагороди за безпосередню участь в АТО.

Так, довідка про заробітну плату надається згідно із Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, із зазначенням у ній первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам (пп. 3 п. 2.1 розділу II Порядку).

Згідно з пунктом 2.10 Порядку довідка про заробітну плату (дохід) надається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою або організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Зазначеним вище вимогам подана позивачем довідка № 276 не відповідає, зокрема, в ній не зазначено, чи видана вона на підставі первинних документів, не вказано місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. Оскільки обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням будь-якої виплати є підтвердження нарахування такої виплати первинними документами, то вказана довідка не може бути прийнята для обчислення пенсії з урахуванням зазначеної в ній виплати.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 17.03.2015 у справі № 21-11а15 та Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 286/2987/16-а.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області правомірно не врахувало винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 Тому доводи апелянта щодо відсутності підстав для проведення перерахунку пенсії позивача із включенням цих виплат до її розміру є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до вимог ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статями 139, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на постанову Попаснянського районного суду Луганської області від 12 лютого 2018 року в справі № 423/2139/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій відповідача щодо перерахунку пенсії протиправними та зобов'язання здійснити певні дії - задовольнити.

Постанову Попаснянського районного суду Луганської області від 12 лютого 2018 року в справі № 423/2139/17 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій відповідача щодо перерахунку пенсії протиправними та зобов'язання здійснити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її складення в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

А. А. Блохін

О. О. Шишов