Справа № 826/4292/18
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4292/18 Суддя (судді) першої інстанції: Вовк П.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.,

Пилипенко О.Є.,

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у в відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокіл» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокіл» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сокіл» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 09 листопада 2017 року № та № .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2018 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просять скасувати рішення суду та прийняти нове про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що за результатами проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Сокіл» (код 22867573) з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Арматех Буд» (код 39419330) за період з 01 листопада 2015 року по 30 листопада 2015 року та ТОВ «ОФЕРТ ГРУП» (код 40147989) за квітень 2016 року, травень 2016 року з податку на додану вартість, відповідачем складено акт від 17 жовтня 2017 року № 445/26-15-14-01-02/22867573 (далі також - акт перевірки), яким встановлено порушення позивачем вимог:

- п. 44.1 статті 44, пп. 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за листопад 2015 року 93 558, 00 грн. та заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 67 672, 00 грн., в тому числі за квітень 2016 року в сумі 49 683, 00 грн., травень 2016 року в сумі 17 989, 00 грн.

Податковим органом під час проведення перевірки була встановлена відсутність реального характеру господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ «Арматех Буд» та ТОВ «ОФЕРТ ГРУП», що і стало підставою для визнання відповідачем порушення ТОВ «Сокіл» вимог податкового законодавства.

На підставі наведених висновків акту перевірки, ГУ ДФС у м. Києві прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- форми «Р» від 09 листопада 2017 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 84 590, 00 грн., з яких за податковими зобов'язаннями 67 672, 00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 16 918, 00 грн.;

- форми «В4» від 09 листопада 2017 року № , яким встановлено завищення позивачем суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду з податку на додану вартість у розмірі 93 558, 00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями ТОВ «Сокіл» звернулось із скаргою б/н від 27 листопада 2017 року до Державної фіскальної служби України.

Відмовляючи в задоволені адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку позивачем не доведено наявності обставин та підстав, з якими норми податкового законодавства пов'язують можливість правомірного формування спірних сум податкових вигод що, відповідно, свідчить про відсутність у позивача підстав для зменшення розміру податкових зобов'язань внаслідок зменшення бази оподаткування (витрати за податковим законодавством), одержання права на податкове вирахування (податковий кредит), одержання права на податкову пільгу. Надані позивачем матеріали та наведені ним доводи не спростовують наведеного та не доводять зворотного.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України до витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, належить, зокрема, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Разом із тим, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Приписами п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Частинами 1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

10 листопада 2015 року між позивачем, в особі директора ОСОБА_3 та ТОВ «Арматех БУД» в особі директора ОСОБА_4 було укладено договір субпідряду №10/11-2015, згідно умов якого підрядник доручає, а субпідрядник зобов'язується виконати комплекс робіт по спорудженню каналізації на об'єкті «Напірний колектор господарсько-побутової каналізації К1Н для житлових будинків по вулиці Б.Хмельницького, бульвару Т.Шевченка, бульвару Л.Українки в селі Петрівське, Києво-Святошинського району, Київської області. Зовнішні мережі напірної каналізації К1Н».

14 березня 2016 року між позивачем в особі директора ОСОБА_3 та ТОВ «ОФЕРТ ГРУП» в особі директора ОСОБА_6 було укладено договір субпідряду № 14/03-16сп, згідно умов якого підрядник передає, а субпідрядник приймає на себе виконання монтажних робіт при влаштуванні будівельного водозниження на об'єкті «Будівництво перспективного самопливного колектора по продовженню вулиці Колекторної від проспекту Григоренка до існуючого Головного Лівобережного колектора Д=2500мм по об'єкту «будівництво багатоповерхових житлових будинків з об'єктами культурно-побутового призначення за адресою: ж.м. Осокорки-Північні мкр. 2, 3, 4 у Дарницькому районі міста Києва; Інженерні мережі; об'єми поточного періоду; по факту; Інженерні мережі будівництва».

В підтвердження виконання договорів сторонами були оформлені первинні документи протокол погодження договірної ціни (додаток № 1 до договору № 10/11-2015 від 10 листопада 2015 року); довідка про вартість виконання будівельних робіт та витрати за листопад 2015 року; акт приймання виконання будівельних робіт за листопад 2015 року; договірна ціна на будівництво «Будівництво перспективного самопливного колектора по продовженню вулиці Колекторної від проспекту Григоренка до існуючого Головного Лівобережного колектора Д=2500мм по об'єкту «будівництво багатоповерхових житлових будинків з об'єктами культурно-побутового призначення за адресою: ж.м. Осокорки-Північні мкр. 2, 3, 4 у Дарницькому районі міста Києва», що здійснюється в 2016 році (додаток № 1 до договору № 14/03-16сп від 14 березня 2016 року); довідка про вартість виконання будівельних робіт та витрати за квітень 2016 року; акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2016 року; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2016 року; акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2016 року; податкові накладні № 40 від 30 листопада 2015 року, № 112 від 29 квітня 2016 року, № 113 від 31 травня 2016 року; витяги з Єдиного реєстру податкових накладних №№ 16, 11, 13.

Судом першої інстанції вірно звернуто увагу на те, що акти приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2015 року, квітень-травень 2016 року, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, не містять обов'язкових реквізитів, а саме дат їх складання та підписання сторонами, що свідчить про порушення ч. 1-2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Позивачем не надано жодних доказів на підставі яких можна встановити технічну можливість виконання господарських операцій із урахуванням фактичних господарських ресурсів субпідрядника (наявність виробничих потужностей, персоналу тощо) та фактичного змісту операції (наявність проектної, технічної документації, наявність власних або залучених засобів, час та спеціальна обстановка тощо).

Надані фінансово-господарські документи не дають можливості встановити реальний характер виконання сторонами договорів субпідряду, а також взятих за ними на себе зобов'язань.

З матеріалів справи вбачається, що Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 21 березня 2018 року витребувано у ТОВ «Арматех Буд» () та ТОВ «ОФЕРТ ГРУП» () належним чином завірені копії документів щодо взаємовідносин з позивачем, що підтверджують: наявність на підприємстві трудових ресурсів та основних засобів виробництва; укладання та виконання договорів з третіми особами щодо реалізації своїх зобов'язань на користь ТОВ «Сокіл», виконання таких зобов'язань особисто.

Ухвала суду направлялась судом першої інстанції на адресу контрагентів позивача, проте була повернута із позначками «за закінченням терміну зберігання» та «не розшукано».

ТОВ «Арматех Буд», (19 травня 2016 року змінено найменування юридичної особи на ТОВ «Мармар Тех») на адресу ТОВ «Сокіл» було виписано податкові накладні, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, а також акти приймання виконаних робіт на загальну суму 561 345, 76 грн., у тому числі ПДВ на суму 93 557, 63 грн.

Керівником, головним бухгалтером ТОВ «Арматех Буд» в листопаді 2015 року був ОСОБА_4

Печерським районним судом міста Києва на виконання ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2018 року надано належним чином засвідчену копію вироку від 05 квітня 2016 року по справі № 757/13559/16-к, який набрав законної сили 06 квітня 2016 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості від 16 березня 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 16 березня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 статті 27, ч. 2 статті 28, ч. 1 статті 205 Кримінального кодексу України, укладено між прокурором відділу прокуратури міста Києва Брянцевим В.Л. та обвинуваченим ОСОБА_4, його захисником Балійчук Л.І.

ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 статті 27, ч. 2 статті 28, ч. 1 статті 205 КК України та призначено узгоджене сторонами згідно угоди про визнання винуватості від 16 березня 2016 року покарання у вигляді штрафу у розмірі п'ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 8 500, 00 грн.

Вироком Печерського районного суду міста Києва від 05 квітня 2016 року по справі №757/13559/16-к, встановлено, що не маючи наміру здійснювати діяльність підприємства, пов'язану з торгівлею товарами (виконанням робіт, наданням послуг), зафіксовану у статутних документах ТОВ «Арматех Буд» (), усвідомлюючи протиправний характер запропонованих йому дій як майбутнього засновника та власника вказаного підприємства, ОСОБА_4, перебуваючи в червні 2015 року у м. Києві, погодився на пропозицію невстановленої особи придбати ТОВ «Арматех Буд» з метою прикриття незаконної діяльності. При цьому, ОСОБА_4, діючи умисно з метою прикриття незаконної діяльності третіх осіб, з корисливих мотивів, сприяючи вчиненню фіктивного підприємництва, надав невстановленій особі власні паспортні дані, зокрема копію паспорту громадянина України серії НЮ 142249 від 02 листопада 2007 року виданий Лановецьким РВ УМВС України в Тернопільській області, та копію довідки про присвоєння йому ідентифікаційного номеру НОМЕР_3, необхідні для складання статутних та реєстраційних документів підприємства.

Використовуючи ТОВ «Арматех Буд» для прикриття незаконної діяльності, невстановлені особи з метою надання протиправній діяльності вигляду законної та уникнення контролю за своєю діяльністю зі сторони контролюючих органів отримали можливість, минуючи ОСОБА_4, який формально рахувався засновником та директором товариства, упродовж 2015-2016 років складати та видавати від його імені господарські угоди та первинні фінансово-господарські документи, фактично не здійснюючи купівлю-продаж товарів (робіт, послуг), надавати послуги з мінімізації податкових зобов'язань, які підлягають сплаті до бюджету наступним підприємствам реального сектору економіки: ТОВ «Партнер Центр ЛТД» (), ТОВ «УКР СТРОЙ СЕРВІС» (ЄРДПОУ 39523181),ТОВ «СФЕРАЛАЙН» (), ТОВ «АРТ БУД СЕРВІС» (), ТОВ «НАФТОТРЕЙД ЛТД» (38833409), ТОВ «ІНКОММ» (), ТОВ «СМП-АВТОМАТИКА» ().

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у пособництві у фіктивному підприємництві, тобто у придбанні суб'єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 статті 27, ч. 2 статті 28, ч. 1 статті 205 КК України.

Колегія суддів погоджується з позицією податкового органу, яку підтримав і суд першої інстанції, що перевіркою не підтверджено проведення господарських операцій ТОВ «Сокіл» з ТОВ «Арматех Буд» за період з 01 листопада 2015 року по 30 листопада 2015 року та встановлено документування зазначених операцій та відображення в бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсності, що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість за листопад 2015 року у розмірі 93 558, 00 грн. Первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними.

Статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховного Суду України в постановах від 26 січня 2016 року у справі № 21-4781а15 та від 24 травня 2016 року у справі № 21-5332а15 та позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20 лютого 2018 року у справі № 2а-8775/10/0870.

Колегією суддів встановлено, що ТОВ «ОФЕРТ ГРУП» було виписано на користь ТОВ «Сокіл» податкові накладні, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, а також складено акти приймання виконаних будівельних робіт на загальну суму 406 032,72 грн., у тому числі ПДВ на суму 67 672, 12 грн.

Керівником ТОВ «ОФЕРТ ГРУП» у період з 01 квітня 2016 року по 31 травня 2016 року значилась гр. ОСОБА_6

Так, встановлено, що в ході досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 07 лютого 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 205 КК України, громадянка ОСОБА_6 надала пояснення, якими повідомила про свою непричетність до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «ОФЕРТ ГРУП» ().

Податковий орган дійшов висновку про відсутність факту здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ «ОФЕРТ ГРУП» у відповідних періодах та маніпулювання показниками податкової звітності з податку на додану вартість у квітні-травні 2016 року.

Так, податковою перевіркою не встановлено здійснення господарських операцій по отриманню послуг від вказаного вище контрагента, що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 67 672, 00 грн., у тому числі за квітень 2016 року - 49 683, 00 грн. та за травень 2016 року - 17 989, 00 грн.

Відсутність стосовно керівника контрагента позивача на час розгляду даної справи вироку не може спростовувати достовірність її пояснень відносно характеру укладених угод і фактичного здійснення за цими угодами операцій.

Така позиція суду узгоджується із позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 03 листопада 2015 року у справі № 21-4471а15.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняті на підставі висновків акту перевірки податкові повідомлення рішення від 09 листопада 2017 року № та № скасуванню не підлягають.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 34, 243, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокіл» залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.Б.Глущенко

О.Є.Пилипенко

Повний текст постанови виготовлено 19.07.2018 року.