Справа № 807/371/18
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2018-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 липня 2018 рокум. Ужгород№ 807/371/18

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Дору Ю.Ю..

при секретарі судового засідання - Гулай М.В.,

за участі:

представників позивача - Широковс Д., Колубай Н.П.,

представника відповідача - Петрової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання недійсною електронної звітності та скасування актів податкових перевірок та податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

02 травня 2018 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області, в якій просить: "визнати недійсними (на підставі рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №807/4070/14 та керуючись правовою позицією Верховного Суду викладеної 14 лютого 2018 року у справі № 147/325/13-ц, провадження № 61-1656св17, (ЄДРСРУ №72348780) та від 21 лютого 2018 року у справі №363/2936/15-ц (ЄДРСРУ №72459719) про нові обставини ППР № від 24.12.13 - 68 675,28; ППР № від 24.12.13 - 7 170,16; ППР № від 07.11.11 - 712 339,00; ППР № від 17.10.12 - 624 809,00; ППР № від 24.12.13 - 887 497,00; ППР № від 17.10.12 - 510,00; ППР № від 05.11.13 - 1020,00; ППР № від 24.12.13 - 222 384,25; ППР № від 24.12.13 - 3 805 991,50; ППР № від 24.12.13 - 805 830,25; ППР №349 від 28.11.2012 - 46338,54; ППР №348 від 28.11.2012 - 11 584,64; ППР №348 від 28.11.2012 - 21 062,97; ППР №348 від 28.11.2012 - 5 265,74.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.05.2018 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків вказаних у вищезгаданій ухвалі суду.

05.06.2018 року ухвалою суду відкрито провадження за вказаною позовною заявою.

25.06.2018 року позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, у якій позивач просить, окрім заявлених вимог, додатково стягнути на користь фізичної особи -підприємця ОСОБА_4 з Мукачівської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області завдану шкоду підприємству у розмірі 101 047 178 (сто один мільйон сорок сім тисяч сто сімдесят вісім) гривень та стягнути на користь ФОП ОСОБА_4 судовий збір за подання позовної заяви.

У підготовчому судовому засіданні представники позивача збільшені позовні вимоги підтримали повністю та просили такі задовольнити.

Представник відповідача у підготовчому засіданні заперечувала проти позову. Окрім цього, 25.06.2018 року представником відповідача подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

19.07.2018 року у підготовчому судовому засіданні представник відповідача вказане клопотання підтримала та просила таке задовольнити.

Представник позивача заперечував проти вказаного клопотання, вказавши що таке безпідставне, оскільки позовні вимоги стосуються нових обставин, які встановлені постановою Верховного Суду від 14.02.2018 року.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи у межах заявленого клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Статтею 102 Податкового кодексу України врегульовано питання застосування строків давності визначення податкових зобов'язань, які становлять 1095 днів.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Із змісту зазначеної законодавчої норми, з урахуванням вимог статті 102 Податкового кодексу України, вбачається, що платник податків може звертатися до суду з вимогою щодо протиправності податкового повідомлення-рішення протягом 1095 днів з моменту отримання такого рішення.

Судом встановлено, що позивач оскаржує податкові повідомлення-рішення, які вже були предметом розгляду та про які позивачу було відомо.

Рішення № від 24.12.2013р. про застосування штрафних санкцій за нарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не врахованого єдиного внеску на суму 80973,06 грн. позивачем не оскаржувалось.

Згідно доказів наявних у матеріалах справи податкове повідомлення-рішення № від 24.12.2013 про розрахунок штрафних санкцій з єдиного соціального внеску було надіслано позивачу та отримано ним 28.12.2013 року (а.с.185).

29 листопада 2011 року позивач звернувся до суду з позовом про скасування прийнятих на підставі акта перевірки №1488/17-03/ від 24.10.2011 року податкових повідомлень-рішень:

№ від 07.11.2011 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи від підприємницької діяльності на суму 712 339,0 грн.;

№ від 07.11.2011 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість на загальну суму 5 270,0 грн.

При цьому, до позовної заяви позивачем було долучено копію акту перевірки №1488/17-03/ від 24.10.2011 року та копії оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.03.2013 року у справі № 2а-0770/4057/11 зазначену позовну заяву ФОП ОСОБА_4 залишено без розгляду (а.с.а.с.157-158).

10 грудня 2012 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним акта перевірки №3258/1702/ від 28.09.2012 року та про скасування прийнятого на підставі акта перевірки №3258/1702/ від 28.09.2012 року податкового повідомлення-рішення:

№5411/10/17-02 (№) від 17.10.2012 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 624 809,0 грн.

При цьому, до позовної заяви позивачем було долучено копію акту перевірки №3258/1702/ від 28.09.2012 року та копію оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.01.2013 року у справі № 2а-0770/3632/12 зазначену позовну заяву ФОП ОСОБА_4 залишено без розгляду (а.с.а.с.164-165).

24 травня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про скасування прийнятих на підставі акта перевірки №989/17-03/ від 29.11.2013 року податкових повідомлень-рішень:

№ від 24.12.2013 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість на загальну суму 5 687 567,25 грн.;

№ від 24.12.2013 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1 109881,25 грн.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.02.2015 року у справі № 807/1828/14 позовну заяву ФОП ОСОБА_4 про скасування податкових повідомлень-рішень № від 24.12.2013 року та № від 24.12.2013 року залишено без розгляду.

Аналізуючи наведені доводи, суд зазначає, що позивач знав про порушення його прав та інтересів при оскарженні податкових повідомлень-рішень: № від 24.12.13 - 68 675,28; № від 24.12.13 - 7 170,16; № від 07.11.11 - 712 339,00; № від 17.10.12 - 624 809,00; № від 24.12.13 - 887 497,00; № від 17.10.12 - 510,00; № від 05.11.13 - 1020,00; № від 24.12.13 - 222 384,25; № від 24.12.13 - 3 805 991,50; № від 24.12.13 - 805 830,25. Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, позивачем було реалізовано право на судовий захист шляхом оскарження вказаних повідомлень-рішень у межах визначеного строку.

Суд наголошує на тому, що інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом встановленого законодавством строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

У даному випадку, достатніми та достовірними доказами про те, що позивачу було відомо про оскаржувані податкові повідомлення-рішення є копії позовних заяв про оскарження таких та докази отримання податкових повідомлень-рішень позивачем.

При цьому, слід зазначити, що строк в 1095 днів визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо оскарження податкових повідомлень-рішень.

Суд критично ставиться до доводів позивача щодо наявності нових обставин, які слугують підставою для пред'явлення нової вимоги. Зокрема, статтею 361 КАС України визначено підстави перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами. Поняття "нові обставини" взагалі відсутнє в Кодексі адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1, 2 статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Згідно позовної заяви позивач вказує: "обставини на які він посилається як на підстави скасування податкових повідомлень-рішень та актів податкових перевірок виникли після ухвалення судового рішення від 27.02.2015 року виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення про залишення позовної заяви без розгляду, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення. Дані обставини є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення)" З даного твердження не можливо встановити на яке саме і якого суду рішення від 27.02.2015 року відсилається позивач.

Щодо підстав для звернення до суду з позовною заявою за новою обставиною на підставі правової позиції Верховного Суду викладеної 14 лютого 2018 року у справі №147/325/13-ц та від 21 лютого 2018 року у справі №363/2936/15-ц, - то такі не містять жодної підстави відповідно до приписів частини 2 статті 361 КАС України, а така нова обставина як "правова позиція Верховного Суду" взагалі не передбачена.

У випадку наявності нововиявлених обставин позивач повинен звертатися до суду із заявою про перегляд рішення суду (якщо таке наявне) за нововиявленими обставинами, а не з позовною заявою.

У підготовчому судовому засіданні представники позивача не заперечували, що про податкові повідомлення рішення № від 24.12.13 - 68 675,28; № від 24.12.13 - 7 170,16; № від 07.11.11 - 712 339,00; № від 17.10.12 - 624 809,00; № від 24.12.13 - 887 497,00; № від 17.10.12 - 510,00; № від 05.11.13 - 1020,00; № від 24.12.13 - 222 384,25; № від 24.12.13 - 3 805 991,50; № від 24.12.13 - 805 830,25 позивачу було відомо.

Окрім цього слід вказати, що позивачем не подано заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду а суд, у свою чергу, не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, оскільки зважаючи на обізнаність позивача про порушення своїх прав, останній не був позбавлений можливості подати обґрунтований позов до суду в межах строків, встановлених чинним законодавством України.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій та сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, в порушення якої позивачем не надано належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строків звернення до суду.

Частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

У рішенні ЄСПЛ «Мельник проти України» суд вказав, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. Golder v. the United Kingdom, рішення від 21 лютого 1975 року, серія А, N 18, с. 18, параграф 36), не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності. (див. рішення у справі "Стаббінґс та інші проти Сполученого Королівства" (Stubbings and Others v. the United Kingdom) від 22 жовтня 1996 року,1996-IV, с. 1502-3, пп. 51-52; і у справі "Толстой Милославський проти Сполученого Королівства" (Tolstoy Miloslavsky. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, серія A, N 316-B, сс. 80-81, пп. 62-67), рішення у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. TheKingdom) від 28 травня 1985 року, серія A, N 93, сс. 24-25, п. 57).

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги у частині визнання недійсними податкових повідомлень-рішень № від 24.12.13 - 68 675,28; № від 24.12.13 - 7 170,16; № від 07.11.11 - 712 339,00; № від 17.10.12 - 624 809,00; № від 24.12.13 - 887 497,00; № від 17.10.12 - 510,00; № від 05.11.13 - 1020,00; № від 24.12.13 - 222 384,25; № від 24.12.13 - 3 805 991,50; № від 24.12.13 - 805 830,25 слід залишити без розгляду.

У підготовчому судовому засіданні було встановлено, що податкові повідомлення-рішення №349 від 28.11.2012 - 46338,54; №348 від 28.11.2012 - 11 584,64; №348 від 28.11.2012 - 21 062,97; №348 від 28.11.2012 - 5 265,74 винесено по експортних операціях, та такі могли бути винесені Закарпатською митницею ДФС.

Відповідно до пункту 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративній справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. З метою належного з'ясування обставин у справи, слід залучити Закарпатську митницю ДФС до участі у справі в якості відповідача 2 та витребувати у Закарпатської митниці ДФС вказані податкові повідомлення-рішення.

Кодексом адміністративного судочинства України визначено необхідність будь-якої особи, у якої знаходиться доказ, видати його на вимогу суду (ч.6 ст.80 КАС України).

Відповідно до ч.7 ст.80 КАС України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причини протягом п'яти днів з дня вручення ухвали.

Суд, звертає увагу учасників справи, що відповідно до ч.8 ст.80 КАС України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим кодексом.

У підготовчому судовому засіданні представником позивача подано клопотання про виклик свідків, разом з тим, у поданому клопотанні відсутні адреса чи будь-які інші контактні дані осіб, щодо вказаних осіб, а також у суду відсутня інформація, що зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи вказаних осіб не відомі позивачу. Окрім цього, як встановлено у підготовчому судовому засіданні представник позивача просить викликати вказаних осіб у якості свідків для надання пояснень по суті податкових повідомлень-рішень, які складалися за наслідками податкових перевірок та щодо проведення самих перевірок. Оскільки суд приходить до переконання про залишення позовних вимог про оскарження податкових повідомлень-рішень без розгляду, відтак відсутні підстави для задоволення вказаних клопотань.

У підготовчому засіданні судом було здійснено всі передбачені ч. 2 ст. 180 Кодексу адміністративного судочинства України дії.

Учасники справи у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Відповідно до п. 3 ч. 2 статті 183 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 80, 123, 169, 180, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання недійсною електронної звітності та скасування актів податкових перевірок та податкових повідомлень - рішень у частині визнання недійсними податкових повідомлень-рішень № від 24.12.13 - 68 675,28; № від 24.12.13 - 7 170,16; № від 07.11.11 - 712 339,00; № від 17.10.12 - 624 809,00; № від 24.12.13 - 887 497,00; № від 17.10.12 - 510,00; № від 05.11.13 - 1020,00; № від 24.12.13 - 222 384,25; № від 24.12.13 - 3 805 991,50; № від 24.12.13 - 805 830,25 слід залишити без розгляду.

У задоволенні клопотань позивача про виклик свідків - відмовити.

Закрити підготовче провадження у частині визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №349 від 28.11.2012 - 46338,54; №348 від 28.11.2012 - 11 584,64; №348 від 28.11.2012 - 21 062,97; №348 від 28.11.2012 - 5 265,74; стягнення на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 з Мукачівської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області завдану шкоду підприємству у розмірі 101 047 178 (сто один мільйон сорок сім тисяч сто сімдесят вісім) гривень та призначити справу до розгляду по суті у порядку загального позовного провадження на 10 вересня 2018 року о 10:00 годині за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Богдана Хмельницького, буд. 21.

Залучити в якості відповідача 2 до участі у адміністративній справі №807/371/18 Закарпатську митницю ДФС (88000, м. Ужгород, вул.Собранецька, 20).

Зобов'язати Закарпатську митницю ДФС надати суду податкові повідомлення-рішення №349 від 28.11.2012; №348 від 28.11.2012; №348 від 28.11.2012; №348 від 28.11.2012.

Встановити Закарпатській митниці ДФС 15-денний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку ст. 162 КАС України. Роз'яснити відповідачеві, що відповідно до частин 3, 4 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України до відзиву мають бути додані документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Встановити позивачу 5-денний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив в порядку ст. 163 КАС України.

Встановити відповідачу 1, 2 5-денний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення в порядку ст. 164 КАС України.

Повідомити учасників справи про можливість отримати інформацію по даній справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: web: adm.zk.court.gov.ua.

Копію ухвали суду надіслати (надати) учасникам справи. Відповідачу 2 додатково направити (надати) примірник позовної заяви з додатками.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Ухвала у частині залишення позовних вимог без розгляду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу в частині, що не оскаржується може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ю.Ю. Дору