Справа № 748/3613/15-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2018 року

Київ

справа №748/3613/15-а

адміністративне провадження №К/9901/7999/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Гімона М.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14.04.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2016 у справі №748/3613/15-а за позовом ОСОБА_2 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Чернігівгазбуд" про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся з позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (далі - відповідача), в якому просив:

- визнати неправомірними дій щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком по Списку №1 згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком по Списку №1 згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення за призначенням пенсії.

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 квітня 2016 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2016 року, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено.

В касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повній мірі. В обґрунтування касаційної скарги вказав, що судами не досліджено та не надано в повному обсязі правову оцінку доказам, які були надані позивачем у справі на підтвердження проведення атестації робочого місця ОСОБА_2 Позивач також вказав на помилковість висновків судів, що він відпрацював не більше 80 відсотків робочого часу. Крім того покликався на те, що як основна посада, так і посада з сумісництвом, які від обіймав, були атестовані на підприємстві як такі, що дають право на пільгову пенсію.

Касаційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанції встановлено, що позивач був прийнятий на роботу до АТ «Чернігівгазбуд» на посаду дефектоскопіста по просвічуванню стиків стальних газопроводів рентгенівським випромінюванням в лабораторію з 01.04.1988. У подальшому згідно наказу від 05.05.1988 №56/к позивач був переведений за суміщенням професій на посаду водія лабораторії з доплатою за суміщення професії водія - 30% від основної тарифної ставки. Згодом позивач був переведений у зв'язку з реорганізацією підприємства з 02.04.1991 на посаду дефектоскопіста 5 розряду по просвічуванню стиків сталевих газопроводів гамовипромінюванням та з 13.08.2001 звільнений за переведенням.

Позивач звернувся до Управління ПФ України в Чернігівському районі Чернігівської області із заявою від 16.07.2015 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом від 17.09.2015 №4229/03 відповідач повідомив про відсутність підстав для задоволення заяви позивача з огляду на те, що в наданій АТ «Чернігівгазбуд» пільговій довідці від 27.05.2015 №48 не зазначено, що останній працював повний робочий день. Крім того, оскільки Третьою особою надано копію наказу №56-к від 05.05.1988 про роботу за сумісництвом водієм лабораторії, а працівникам підприємства за наслідками призначеної згідно наказу від 18.06.1997 №29 атестації робочих місць підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 виключно щодо осіб, які працюють на рентгенодефектоскопах, підстави для призначення пенсії на пільгових умовах відсутні в силу пп. 2 п. 9 затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Не погоджуючись з відмовою відповідача в призначені пільгової пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, покликався на те що матеріалами справи не підтверджено наявності у позивача необхідного стажу роботи за Списком №1.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

В силу приписів п. «а» ст. 13 Закону пенсія на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи призначається працівникам за наявності трьох обов'язкових умов у сукупності:

- зайняття повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України;

- атестація робочих місць;

- досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до п. 2 затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383) під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків.

Тобто, виключно виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків, вважається виконання роботи зі шкідливими умовами праці повний робочий день.

Як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, суди покликались на те, що згідно довідки ПАТ "Чернігівгазбуд" від 27.05.2015 № 48 вбачається, що позивач у період з 1997 року по 2001 рік виконував роботи зі шкідливими умовами праці менше 80 % робочого часу.

Однак, судами не надано оцінки доводам позивача про необґрунтованість покликання відповідача на те, що ОСОБА_2 працював малу кількість робочих днів протягом місяця, оскільки поняття скороченого робочого тижня чи місяця, неділі і скорочений робочий день - є різними поняттями скороченого робочого часу в розумінні "повного робочого дня". Також судами не надано оцінки тому, що на підприємстві з 01.12.1998 по 03.05.2000 було запроваджено 24-годинний робочий тиждень, що підтверджується актом № 57 від 10.07.2015 зустрічної перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії (далі - Акт № 57 ).

Крім того, судами не досліджувалось питання щодо відпрацювання позивачем повного робочого дня за період з 01.04.1988 року по 1997 рік та можливість включення даного періоду до пільгового стажу.

Щодо покликання судів на те, що позивач поряд з посадою дефектоскопіста згідно наказу треста "Харьківгазкоммунбуд" від 05.05.1988 № 56/к суміщав посаду водія лабораторії, яка не передбачена ні в Списку № 1, ні в списку № 2, тому останній не має права на призначення пільгової пенсії за п. "а" ст. 13 Закону, слід зазначити наступне.

Судами попередніх інстанцій вірно зазначено, що пп. 2 п. 9 Порядку №383 закріплено, що пенсії за сумісними роботами, професіями та посадами працівників, зайнятих у виробництвах та на роботах, передбачених Списками, призначаються на загальних підставах, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в Списку № 1 або Списку № 2, а інша цими Списками не передбачена.

Однак, Актом № 57 підтверджено, що наказом про проведення атестації по підприємству ПАТ "Чернігівгазбуд" № 29 від 18.06.1997 "Про затвердження переліку робочих місць, робіт, професій та посад на пільга та компенсації", погодженим рішенням профспілкового комітету № 67 від 26 травня 1997 року проведено атестацію робочих місць на підприємстві та вказано, що: до пільгового пенсійного забезпечення за Список № 1 віднесено робочі місця дефектоскопістів, водіїв-дефектоскопістів № 26,27". Згідно документа "Про присвоєння відповідного номера робочого місця дільниць", затверджено головуючим атестаційної комісії від 10 лютого 1997 року, наведено розшифрування номерів, а саме: робоче місце дефектоскопіста - лабораторія, присвоєно номер 26; робоче місце водія - дефектоскопіста - лабораторія, присвоєно номер 27.

Як вбачається, з Акту № 57, ОСОБА_2 відповідно до наказів ПАТ "Чернігівгазбуд" № 58/к від 05.04.1987 та № 2/к від 08.01.1991 обіймав посаду за сумістництвом водія-дефектоскопіста.

Таким чином, судами не даного оцінки доводам позивача про те, що він за сумісництвом працював водієм-дефектоскопістом, що згідно наказу про проведення атестації робочих місць на підприємстві № 29 від 18.06.97 віднесено до посад, які дають право на пільгову пенсію згідно Списку № 1.

Щодо покликання судів на те, що з матеріалів справи не підтверджується проведення атестації робочого місця позивача за період з 11.03.1994 по 13.08.2001, колегія суддів зазначає, що в судових рішеннях не надано належної оцінки наказу про проведення атестації по підприємству ПАТ "Чернігівгазбуд" № 29 від 18.06.1997, який є чинним та підтверджує проведення атестації робочого місця позивача.

Крім того, судами не надано оцінку доводам позивача про те, що крім робочих місць дефектоскопістів № 26 та 27, будь-яких інших робочих місць, на яких виконувались роботи по просвічуванню стиків сталевих газопроводів рентгенівським промінням, в ПАТ "Чернігівгазбуд" взагалі не існувало.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 КАС України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

Враховуючи те, що суди не дослідили зібрані у справі докази та не встановив обставини, які мають значення для вирішення справи, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції та ухвала апеляційної інстанції підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 343, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2016 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Судді Верховного Суду