Справа № 803/319/18
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 рокуЛьвів№876/3597/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

з участю представників: позивача ОСОБА_4, відповідача Федорчук І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року у справі №803/319/18, винесене головуючим суддею Каленюк Ж.В. проголошене о 15.24 год. у м. Луцьку, повний текст складений 16.04.2018р., за адміністративним позовом Фермерського господарства «Західний Буг» ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ФГ «Західний Буг» ОСОБА_3 звернулося з позовом до Державної фіскальної служби України (ДФС України, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія ДФС), від 27 грудня 2017 року №486566/36932997, №486567/36932997, №486568/36932997; зобов'язання зареєструвати податкові накладні від 24 жовтня 2017 року №27, від 25 жовтня 2017 року №28, від 27 жовтня 2017 року №29.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зазначеними рішеннями позивачу відмовлено у реєстрації податкових накладних від 24 жовтня 2017 року №27, від 25 жовтня 2017 року №28, від 27 жовтня 2017 року №29 з підстави надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування. Вважає рішення незаконними та необґрунтованими, оскільки у них чітко не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, а подані платником пояснення та документи підтверджують факт здійснення господарських операцій, за якими були складені податкові накладні від 24 жовтня 2017 року №27, від 25 жовтня 2017 року №28, від 27 жовтня 2017 року №29, складених за господарськими операціями із Товариством з обмеженою відповідальністю «Оліяр-Захід». Реєстрація вказаних податкових накладних зупинялася відповідачем з підстави «податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних» виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання товарів. Незважаючи на надані пояснення та первинні документи до них (договір поставки, банківські виписки), котрі підтверджують факт здійснення господарських операцій та спростовують припущення про їх ризиковість, рішеннями Комісії ДФС відмовлено у реєстрації таких податкових накладних. Крім цього, відповідач, приймаючи рішення, не врахував, що основним видом діяльності позивача є вирощування зернових, бобових культур і насіння олійних культур. Предметом господарських операцій була поставка насіння соняшника врожаю 2017 року. Первинні документи не мають дефекту форми, змісту або походження. Крім того, позивач уже мав господарські відносини із ТзОВ «Оліяр-Захід» і податкові накладні, виписані 05, 13, 23 жовтня 2017 року, були зареєстровані відповідачем безспірно.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 27 грудня 2017 року №486566/36932997, №486567/36932997, №486568/36932997. Зобов'язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Фермерського господарства «Західний Буг» ОСОБА_3 від 24 жовтня 2017 року №27, від 25 жовтня 2017 року №28, від 27 жовтня 2017 року №29. Стягнуто на користь Фермерського господарства «Західний Буг» ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, місто Київ, Львівська площа, 8, код юридичної особи 39292197) судові витрати у сумі 5286,00 грн. (п'ять тисяч двісті вісімдесят шість грн. 00 коп.).

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки судом неповно та неправильно встановлені обставини справи та порушено норми матеріального права, що призвело до винесення незаконного рішення. Зокрема апелянт посилається на те, що висновок суду про необхідність чіткої підстави для відмови в реєстрації податкової накладної не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а саме наказом №190 встановлено лише дві підстави, перша з яких і була вказана в оскаржуваних рішеннях. Також, не враховано, що позивачем було надано лише банківські виписки та договори, та не надані інші документи визначені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567. Окрім того, наказ не передбачає перерахування документів яких недостатньо або які складені з порушенням чинного законодавства в рішенні комісії форма якого передбачає лише проставлення відмітки на відповідному пункті. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує наступне. ФГ «Західний Буг» зареєстроване як юридична особа з 04 березня 2010 року; господарство є платником податку на додану вартість (ПДВ). Ці обставини підтверджуються копіями виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витягу з Реєстру платників податку на додану вартість від 16 лютого 2016 року.

При здійсненні операцій з постачання товарів (соняшнику врожаю 2017 року) для ТзОВ «Оліяр-Захід» було оформлено та надіслано відповідачу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 24 жовтня 2017 року №27, від 25 жовтня 2017 року №28, від 27 жовтня 2017 року №29.

27 грудня 2017 року Комісією ДФС прийнято рішення №486566/36932997 про відмову в реєстрації податкової накладної від 24 жовтня 2017 року №27, №486567/36932997 про відмову в реєстрації податкової накладної від 25 жовтня 2017 року №28, та №486568/36932997 про відмову в реєстрації податкової накладної від 27 жовтня 2017 року №29 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстави: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що оскаржувані рішення від 27 грудня 2017 року №486566/36932997, №486567/36932997, №486568/36932997 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24 жовтня 2017 року №27, від 25 жовтня 2017 року №28, від 27 жовтня 2017 року №29 відповідно прийняті з порушенням вимог нормативно-правових актів, без зазначення у них мотивів їх прийняття, є необґрунтованими.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України ( у редакції, чинній на час виникнення правовідносин між учасниками справи), при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Відповідно до пункту 201.16 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно із п. 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.п. 2, 12 постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Порядок №1246) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Згідно із пунктом 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Як слідує з матеріалів справи, ФГ «Західний Буг» отримало квитанції від 13 грудня 2017 року про зупинення реєстрації податкових накладних від 24 жовтня 2017 року №27, від 25 жовтня 2017 року №28, від 27 жовтня 2017 року №29.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідач у зазначених вище квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних повідомив, що такі податкові накладні відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567. За результатами опрацювання виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання товарів згідно з УКТ ЗЕД: 1206.

Відповідно до пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 року №753/30621, далі Критерії оцінки) моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних /розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI ПК України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Суд першої інстанції у судовому рішенні вірно вказав, що визначення фіскальним органом у квитанціях конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у наказі Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567, котрим затверджено Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Вичерпний перелік документів).

Відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв, такими документами є: 1) договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством; 2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації за податковими накладними від 24 жовтня 2017 року №27, від 25 жовтня 2017 року №28, від 27 жовтня 2017 року №29 вбачається, що фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної відповідно до пункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2016 року №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Відповідно до підпунктів 201.16.2, 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту. Форма таких рішень встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

З урахуванням наведених вище норм податкового законодавства України, позивач надав копії документів та пояснення щодо обсягів придбання товару, що ним був реалізований за господарськими операціями, щодо яких подані для реєстрації податкові накладні, зокрема у матеріалах справи містяться повідомлення щодо подачі документів за податковими накладними, реєстрація яких зупинена, також позивач подав такі письмові пояснення та їх документальні підтвердження: виписки банку про передоплату ТзОВ «Оліяр-Захід» згідно з договором №ЗЮ-1/231017 від 23 жовтня 2017 року, сам договір поставки.

27 грудня 2017 року Комісією ДФС прийнято рішення №486566/36932997 про відмову в реєстрації податкової накладної від 24 жовтня 2017 року №27, №486567/36932997 про відмову в реєстрації податкової накладної від 25 жовтня 2017 року №28, та №486568/36932997 про відмову в реєстрації податкової накладної від 27 жовтня 2017 року №29 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстави: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Проте з таким висновком відповідача погодитись не можна з огляду на наступне. Абзацом першим постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» від 29 березня 2017 року №190 (далі - Постанова №190) передбачено, що комісія ДФС приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №566, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 року за № 752/30620 (далі- Порядок №566), цей Порядок визначає організаційні та процедурні засади діяльності комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, а також права та обов'язки її членів. Комісія є постійно діючим колегіальним органом при ДФС, що діє в межах повноважень, визначених пунктом 201.16 статті 201 розділу V ПК України та постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації»

Згідно із пунктом 16 Порядку №566 Комісією розглядаються письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 розділу V Податкового колексу України, а також висновок контролюючого органу з пропозицією щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації.

Пунктом 19 Порядку №566 передбачено, що розгляд питання на засіданні Комісії включає такі етапи: 1) доповідь секретаря Комісії; 2) доповідь члена Комісії, співдоповіді (у разі потреби); 3) внесення пропозицій членами Комісії, їх обговорення; 4) оголошення головою Комісії рішення про припинення обговорення питання; 5) голосування; 6) оголошення головою Комісії результатів голосування; 7) оформлення протоколу, який підписується учасниками засідання. Протокол засідання Комісії повинен містити перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядались на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті Комісією рішення.

З оскаржуваних рішень Комісії ДФС від 27 грудня 2017 року №486566/36932997 про відмову в реєстрації податкової накладної від 24 жовтня 2017 року №27, №486567/36932997 про відмову в реєстрації податкової накладної від 25 жовтня 2017 року №28, та №486568/36932997 про відмову в реєстрації податкової накладної від 27 жовтня 2017 року №29 в Єдиному реєстрі податкових накладних слідує, що вони прийняті з підстави надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що вказані рішення формально містять підставу для їх прийняття, що зазначена у Постанові №190, а саме: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування, однак у зазначених рішеннях не вказано, які саме надані платником податків копії документів складені з порушенням законодавства та якими мотивами керувалася Комісія ДФС, вважаючи, що надані документи не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних.

Висновки ГУ ДФС у Волинській області від 26 грудня 2017 року №5144, №5141, №5143 також не містять будь-якого обґрунтування невідповідності документів, поданих позивачем відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України; у них лише вказано, що відсутні документи на походження та вирощування сільськогосподарської продукції.

У квитанціях від 13 листопада 2017 року про зупинення реєстрації податкових накладних (а саме вони доводяться платнику податків) фіскальним органом в порушення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (з тим визначенням, яке наведене у пункті 6 Критеріїв оцінки), ані конкретного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, у такому виді, який би унеможливив неоднозначне розуміння цієї пропозиції платником податків. Платник податків повинен чітко розуміти, а не здогадуватися, чому реєстрацію податкової накладної зупинено та які конкретно документи йому слід подати для реєстрації податкової накладної.

Разом з тим, подані позивачем документи на підтвердження господарських операцій відповідають умовам поставки, визначеним договором поставки від 23 жовтня 2017 року №ЗЮ-1/231017; ознак порушення вимог законодавства щодо їх складення вони не містять та є достатніми для прийняття Комісією ДФС рішення про реєстрацію податкових накладних.

Основним видом діяльності позивача є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, що слідує із копії виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Для здійснення господарської діяльності позивач має у користуванні адмінбудівлю, приміщення для переробки та зберігання зернової продукції, складські приміщення, обладнання та техніку для вирощування сільськогосподарської продукції, про що свідчать копії свідоцтва про право власності від 01 грудня 2011 року, договору оренди від 26 травня 2016 року, відомості про основні засоби (будівлі і споруди, машини та обладнання, транспортні засоби, інструменти, прилади та інвентар).

Предметом договору поставки від 23 жовтня 2017 року №ЗЮ-1/231017 був соняшник врожаю 2017 року, що відповідає за змістом основному виду діяльності позивача, тому за таких обставин продаж соняшнику не повинен викликати сумнів у контролюючого органу у можливості продавати позивачем такий товар, який він сам і вирощує.

Із копії звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2017 року, а також звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 01 грудня 2017 року слідує, що посівні площі під соняшник становлять 1024,99 га; зібрано урожай із усієї засіяної площі з обсягом виробництва 21143,46 ц.

Відповідно до договору від 23 жовтня 2017 року №ЗЮ-1/231017 передбачалася поставка соняшнику врожаю 2017 року у кількості 1300 т., тобто обсяги вирощеної продукції покривають обсяги постачання.

Оскільки договором поставки передбачено проведення авансового платежу у розмірі 10000000,00 грн. (пункт 3.2.1 договору), то на виконання умов договору покупець ТзОВ «Оліяр-Захід» здійснив авансові платежі, які були зараховані на рахунок позивача 24 жовтня 2017 року у сумі 2295000,00 грн., 25 жовтня 2017 року у сумі 2705000,00 грн., 27 жовтня 2017 року у сумі 5000020,00 грн.

За датою зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню позивач з урахуванням приписів пункту 187.1 статті 187 ПК України виписав податкові накладні від 24 жовтня 2017 року №27, від 25 жовтня 2017 року №28 та від 27 жовтня 2017 року №29 на вказані суми.

Поставка товару відбулася за окремими партіями пізніше - у період з 31 жовтня по 21 листопада 2017 року, про що свідчать копії видаткових накладних, тобто позивачем операції з поставки товарів здійснені ним в межах його господарської діяльності, є фактичними та підтверджуються первинними документами.

Крім того, суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що позивач має тривалі відносини зі своїм контрагентом ТзОВ «Оліяр-Захід» та податкові накладні від 05, 13 та 23 жовтня 2017 року №24-26 відповідач зареєстрував у безспірному порядку, та ці накладні також були виписані на поставку соняшнику (загальною кількістю понад 260 т).

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржувані рішення від 27 грудня 2017 року №486566/36932997, №486567/36932997, №486568/36932997 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24 жовтня 2017 року №27, від 25 жовтня 2017 року №28, від 27 жовтня 2017 року №29 відповідно прийняті з порушенням вимог зазначених вище нормативно-правових актів, без зазначення у них мотивів їх прийняття, тобто, є необґрунтованими, а відтак, позовні вимоги про визнання їх протиправними та скасування підлягають задоволенню.

Як наслідок підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов'язання ДФС України зареєструвати податкові накладні від 24 жовтня 2017 року №27, від 25 жовтня 2017 року №28, від 27 жовтня 2017 року №29 у Єдиному реєстрі податкових накладних, та окрім цього задоволення такої позовної вимоги є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Крім цього, відповідно до підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 ПК України, відповідно до яких податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналогічний механізм визначений пунктами 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржені позивачем рішення та дії відповідача, апеляційний суд вважає, що таке не відповідають критеріям, визначеним ст. 2 КАС України, а представлені позивачем докази у своїй сукупності дають підстави вважати що такі є протиправними, прийняті відповідачем необґрунтовано, без дотриманням вимог законів України, що є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року у справі №803/319/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді В. С. Затолочний
С. М. Кузьмич
Повний текст постанови складено 17.07.2018р.