Справа № 0811/3990/12 (2а/318/98/14)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2018 року

Київ

справа №0811/3990/12 (2а/318/98/14)

адміністративне провадження №К/9901/2679/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого - Гімона М.М.,

суддів: Бучик А.Ю., Мороз Л.Л.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на постанову Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 16 грудня 2014 року (головуючий суддя - Яковлєва М.С.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року (головуючий суддя - Коршун А.О., судді: Панченко О.М., Чередниченко В.Є.),

у адміністративній справі № 0811/3990/12 (2а/318/98/14) за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Голови Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Панкєєва С.В., виконувача обов'язків Голови Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Зикової І.Ф., заступника голови Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Кучковського В.М., Головного управління держземагенства в Запорізької області, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання дій та бездіяльності незаконними, скасування розпоряджень, визнання недійсними договорів емфітевзису та актів прийому-передачі земельних ділянок,

У С Т А Н О В И В:

19 грудня 2012 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 звернулись до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням неодноразових змін та доповнень до позовних вимог, просили:

- визнати дії та бездіяльність відповідачів незаконними;

- скасувати розпорядження Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації від 16 листопада 2012 року №506 та №507, від 29 листопада 2012 року №526, від 5 грудня 2012 року №536

- визнати недійсним договір емфітевзису від 8 січня 2009 року, який укладено між Кам'янсько-Дніпровською районною державною адміністрацією та ФГ «Ястреб»;

- визнати недійсним договір емфітевзису від 8 січня 2009 року, який укладено між Кам'янсько-Дніпровською районною державною адміністрацією та ТОВ «Конвейер»;

- визнати недійсним договір емфітевзису від 8 січня 2009 року, який укладено між Кам'янсько-Дніпровською районною державною адміністрацією та АПФ «Алекс»;

- визнати недійсними акти прийому-передачі земельних ділянок з ФГ «Ястреб»;

- визнати недійсними акти прийому-передачі земельних ділянок з ТОВ «Конвейер»;

- визнати недійсними акти прийому-передачі земельних ділянок з АПФ «Алекс»;

- визнати недійсним державний акт на право постійного користування МП «Конвейер» земельною ділянкою ЗП №0011287 ;

- визнати незаконним використання ТОВ «Конвейер» державних земель сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Великознаменської сільської ради (за межами села) загальною площею 2220 га;

- зобов'язати виконавчий орган ТОВ «Конвейер» повернути незаконно зайняті земельні ділянки вповноваженому державному органу у справі земельних відносин;

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації №640 від 31 грудня 2008 року;

- визнати незаконними дії голови Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації щодо укладення 8 січня 2009 року договору емфітевзису з ФГ «Ястреб»;

- визнати незаконними дії голови Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації щодо укладення 8 січня 2009 року договору емфітевзису з ТОВ «Конвейер» ;

- визнати незаконними дії голови Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації щодо укладення 8 січня 2009 року договору емфітевзису з АПФ «Алекс»;

- визнати недійсним рішення Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації щодо відсутності підстав для вилучення земельних ділянок сільськогосподарського призначення з користування ТОВ «Конвейер», якими останній користується на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою ЗП №0011287;

- визнати відсутність повноважень виконавчого комітету Великознаменської сільської ради на прийняття рішень про надання у користування МП «Конвейер» земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Великознаменської сільської ради (за межами села), загальною площею 2220 га;

- зобов'язати відповідача вчинити дії, спрямовані на припинення незаконного використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Великознаменської сільської ради (за межами села), загальною площею 2220 га, ТОВ «Конвейер»;

- зобов'язати відповідача звернутись до уповноваженого державного органу у сфері земельних відносин щодо негайного прийняття заходів, спрямованих на вилучення земельних ділянок у ТОВ «Конвейер»;

- визнати недійсним відмову голови Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації щодо вилучення земельних ділянок сільськогосподарського призначення з користування ТОВ «Конвейер».

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 9 листопада 2012 року, а ОСОБА_1 12 листопада 2012 року, звернулись до голови Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації з заявами про надання в оренду строком на 49 років земельних ділянок орієнтовною площею 274 га в контурі №65 із земель запасу, колишні землі совхозу ім. Тімірязєва, що знаходяться на території Великознам'янської сільської ради, для створення та ведення фермерського господарства. Однак, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 листами від 7 грудня 2012 року, а ОСОБА_1 листом від 11 грудня 2012 року, повідомлено, що розпорядженнями №507 та №506 від 16 листопада 2012 року надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок іншим громадянам. Вважають такі дії відповідача незаконними, а розпорядження №506 та №507 від 16 листопада 2012 року необґрунтованими та безпідставними, прийнятими з порушенням діючого законодавства, оскільки приймались без проведення земельних аукціонів, проект розпорядження про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок не було доведено до членів територіальної громади за місцем розташування цих земельних ділянок, що зробило неможливим для місцевих мешканців отримати у користування ці земельні ділянки. Розпорядження №526 від 29 листопада 2012 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право користування земельними ділянками для подальшої їх передачі в оренду ОСОБА_7 для ведення фермерського господарства, також вважають необґрунтованим та безпідставним, прийнятим з порушенням вимог земельного законодавства, оскільки про вказане розпорядження не було публічно повідомлено територіальну громаду. Що ж стосується розпорядження Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації №640 від 31 грудня 2008 року, яким певним підприємствам, у тому числі, ФГ «Ястреб», ТОВ «Конвейер» та АПФ «Апекс», надано дозвіл на розробку технічної документації для складання документу, що посвідчує право користування земельними ділянками, з якими в подальшому укладено договори емфітевзисів щодо користування земельними ділянками для сільськогосподарських потреб, то вказане розпорядження також прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, а укладені на підставі нього договори емфітевзисів підлягають скасуванню, оскільки не зареєстровані у порядку визначеному чинним законодавством. Вважають, що вказані рішення суб'єкта владних повноважень спрямовані на порушення їх прав та інтересів, у зв'язку з чим, позбавлені гарантованого чинним законодавством права отримати у користування земельну ділянку. Враховуючи, що про зміст розпорядження №640 від 31 грудня 2008 року та укладених 8 січня 2009 року договорів емфітевзисів їм стало відомо лише під час розгляду справи, просили суд поновити строк на звернення до суду з ними та задовольнити їх.

Постановою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 16 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивачі подали касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просять їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не в повному обсязі встановлено обставини справи, які мають значення для її вирішення, а висновки судів не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття рішень з порушення норм матеріального та процесуального права. Крім того, вказують, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний був провести земельний аукціон, за результатами якого прийняти рішення, оскільки фактично вони, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звертались щодо передання у користування одних і тих земельних ділянок.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Вирішуючи спір суди встановили, що 9 листопада 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а 12 листопада 2012 року ОСОБА_1 звернулись до голови Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації з заявами про надання у оренду строком на 49 років земельних ділянок орієнтовною площею 274 га в контурі №65 із земель запасу, колишні землі совхозу ім. Тімірязєва, які знаходяться на території Великознам'янської сільської ради, для створення та ведення фермерського господарства.

За результатами розгляду вказаних заяв Кам'янсько-Дніпровська районна державна адміністрація повідомила ОСОБА_3 та ОСОБА_2 листами від 7 грудня 2012 року, а ОСОБА_1 листом від 11 грудня 2012 року про те, що розпорядженнями №507 та №506 від 16 листопада 2012 року надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок іншим громадянам. Також повідомлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, яке приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок або на підставі технічної документації з землеустрою щодо складання документу, який посвідчує право користування земельною ділянкою у разі надання земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі. Оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заяви про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі її у оренду не надходило, передати в оренду земельну ділянку згідно заяв від 9 листопада 2012 року для ведення фермерського господарства неможливо.

Крім того, судами також встановлено, що:

- розпорядженням Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації №506 від 16 листопада 2012 року надано дозвіл ОСОБА_8, яка звернулась з відповідною заявою 18 жовтня 2012 року на розробку технічної документації землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельними ділянками загальною площею 946,2625 га (ріллі) в тому числі: ділянка №1 площею 128,3326 га, ділянка №2 площею 199,6325 га, ділянка №3 площею 273,3976 га, ділянка №4 площею 344,8998 га із земель запасу Великознам'янської сільської ради за межами села Велика Знам'янка Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області для подальшої передачі їх в оренду для ведення фермерського господарства;

- розпорядженням Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації №507 від 16 листопада 2012 року надано дозвіл громадянам (згідно з додатком) на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 564,5684 га, по 2,000 га (ріллі) кожному із земель запасу Великознам'янської сільської ради за межами села Велика Знам'янка Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області для подальшої передачі їх у власність для ведення особистого селянського господарства;

- у зв'язку зі зверненням ОСОБА_7 28 листопада 2012 року та наданням необхідних документів, розпорядженням Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації №526 від 29 листопада 2012 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки загальною площею 2247,5331 га із земельних ділянок, що знаходяться у постійному користуванні Комунального підприємства «Агросервіс-Кам'янка» Кам'янсько-Дніпровської районної ради для подальшої передачі їх в оренду для ведення фермерського господарства; вилучено земельні ділянки загальною площею 2247,5331 га, які розташовані на території Великознам'янської сільської ради за межами села Велика Знам'янка Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, із постійного користування у Комунального підприємства «Агросервіс-Кам'янка» Кам'янсько-Дніпровської районної ради та надано їх в оренду строком на 49 років ОСОБА_7 для ведення фермерського господарства;

- у зв'язку зі зверненням ОСОБА_8 4 грудня 2012 року та наданням необхідних документів розпорядженням Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації №536 від 5 грудня 2012 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки загальною площею 934,7842 га (ріллі) із земель запасу Великознам'янської сільської ради за межами села Велика Знам'янка Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області для подальшої передачі їх у оренду для ведення фермерського господарства; вилучено земельні ділянки загальною площею 934,7842 га (ріллі) із земель запасу Великознам'янської сільської ради та надано в оренду строком на 49 років ОСОБА_8 для ведення фермерського господарства.

На підставі розпоряджень №526 від 29 листопада 2012 року №536 від 5 грудня 2012 року у встановлений строк укладено відповідні договори оренди землі, які зареєстровані у відділі Держкомзему Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, а земельні ділянки, межі яких визначено в натурі на місцевості, передані у користування орендарям - ОСОБА_8 та ОСОБА_7

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій, бездіяльності відповідачів та скасування розпоряджень №506 та №507 від 16 листопада 2012 року, №526 від 29 листопада 2012 року, №536 від 5 грудня 2012 року, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач під час прийняття вказаних розпоряджень діяв в межах повноважень та у спосіб, який визначено чинним законодавством. Крім того, заяви позивачів були розглянуті відповідачем, на них надано письмову відповідь, у якій зазначено, що заявники не позбавлені можливості повторного звернення за умови надання усіх визначених чинним земельним законодавством документів для вирішення питання щодо надання земельної ділянки у користування (оренду) для ведення фермерського господарства.

Щодо позовних вимог в частині: визнання недійсним договору емфітевзису від 8 січня 2009 року, який укладено між Кам'янсько-Дніпровською районною державною адміністрацією та ФГ «Ястреб»; визнання недійсним договору емфітевзису від 8 січня 2009 року, який укладено між Кам'янсько-Дніпровською районною державною адміністрацією та ТОВ «Конвейер»; визнання недійсним договору емфітевзису від 8 січня 2009 року, який укладено між Кам'янсько-Дніпровською районною державною адміністрацією та АПФ «Алекс»; визнання недійсними акти прийому-передачі земельних ділянок з ФГ «Ястреб», ТОВ «Конвейер», АПФ «Апекс»; визнання недійсним державного акту на право постійного користування МП «Конвейер» земельною ділянкою ЗП №0011287, визнання незаконним використання ТОВ «Конвейер» державних земель сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Великознаменської сільської ради (за межами села) загальною площею 2220 га; зобов'язання виконавчого органу ТРВ «Конвейер» повернути незаконно зайняті земельні ділянки вповноваженому державному органу у справі земельних відносин; визнання незаконним та скасування розпорядження Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації №640 від 31 грудня 2008 року; визнання незаконними дій голови Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації щодо укладення 8 січня 2009 року договорів емфітевзису з ФГ «Ястреб», ТОВ «Конвейер», АПФ «Алекс»; визнання недійсним рішення Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації щодо відсутності підстав для вилучення земельних ділянок сільськогосподарського призначення з користування ТОВ «Конвейер», якими останній користується на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою ЗП №0011287; визнання відсутності повноважень виконавчого комітету Великознаменської сільської ради на прийняття рішень про надання у користування МП «Конвейер» земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Великознаменської сільської ради (за межами села), загальною площею 2220 га; зобов'язання відповідача вчинити дії спрямовані на припинення незаконного використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Великознаменської сільської ради (за межами села), загальною площею 2220 га, ТОВ «Конвейер»; зобов'язання відповідача звернутись до уповноваженого державного органу у сфері земельних відносин щодо негайного прийняття заходів спрямованих на вилучення земельних ділянок у ТОВ «Конвейер»; визнання недійсною відмови голови Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації щодо вилучення земельних ділянок сільськогосподарського призначення з користування ТОВ «Конвейер», то суд першої інстанції відмовляючи в їх задоволенні дійшов висновку, що позивачі, звертаючись до суду з вказаними вимогами, пропустили строк звернення до суду, а поважних причин пропуску такого строку не зазначили.

Апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції.

Однак, колегія суддів не може погодитись з такими висновками судів з огляду на наступне.

Суди попередніх інстанцій вирішуючи позовні вимоги в частині:

- скасування розпоряджень Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації від 16 листопада 2012 року №506 та №507, від 29 листопада 2012 року №526 та від 5 грудня 2012 року №536;

- визнання недійсним договору емфітевзису від 8 січня 2009 року, який укладено між Кам'янсько-Дніпровською районною державною адміністрацією та ФГ «Ястреб»;

- визнання недійсним договору емфітевзису від 8 січня 2009 року, який укладено між Кам'янсько-Дніпровською районною державною адміністрацією та ТОВ «Конвейер»; - визнання недійсним договору емфітевзису від 8 січня 2009 року, який укладено між Кам'янсько-Дніпровською районною державною адміністрацією та АПФ «Алекс»;

- визнання недійсними актів прийому-передачі земельних ділянок з ФГ «Ястреб»;

- визнання недійсними акти прийому-передачі земельних ділянок з ТОВ «Конвейер»;

- визнання недійсними акти прийому-передачі земельних ділянок з АПФ «Алекс»;

- визнання недійсним державного акту на право постійного користування МП «Конвейер» земельною ділянкою ЗП №0011287;

- визнання незаконним використання ТОВ «Конвейер» державних земель сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Великознаменської сільської ради (за межами села) загальною площею 2220 га;

- зобов'язання виконавчого органу ТОВ «Конвейер» повернути незаконно зайняті земельні ділянки уповноваженому державному органу у справі земельних відносин;

- визнання незаконним та скасування розпорядження Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації №640 від 31 грудня 2008 року;

- визнання незаконними дій голови Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації щодо укладення 8 січня 2009 року договорів емфітевзису з ФГ «Ястреб», ТОВ «Конвейер», АПФ «Алекс»;

- визнання недійсним рішення Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації щодо відсутності підстав для вилучення земельних ділянок сільськогосподарського призначення з користування ТОВ «Конвейер», якими останній користується на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою ЗП №0011287, виходили з того, що вони є публічно-правовими та належать до юрисдикції адміністративних судів.

Однак, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка була чинною на час подання позову; далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною другою статті 4 КАС України (в редакції, яка була чинною на час подання позову) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У пункті 1 частини першої статті 3 КАС України (у зазначеній редакції) справою адміністративної юрисдикції визнано публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами частини першої статті 17 КАС України (у зазначеній редакції) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно-правових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

У справі, що розглядається, позивачі фактично оскаржують законність набуття третіми особами права користування на земельні ділянки, які, на думку позивачів, набули таке право неправомірно, що стало підставою для оскарження спірних розпоряджень районної державної адміністрації, актів прийому-передачі земельних ділянок та договорів. Тобто, предметом розгляду в частині цих вимог у справі є не стільки дії та рішення районної державної адміністрації як суб'єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, скільки законність набуття особами цивільних прав на земельні ділянки, що свідчить про приватно-правовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Прийняті районною державною адміністрацією спірні рішення (як суб'єктом владних повноважень) є ненормативними актами місцевого органу виконавчої влади, які вичерпали свою дію внаслідок їх виконання. Скасування такого акта (актів) не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку, укладання договору оренди юридичною чи фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів характер, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно-правових відносин.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Отже, позовні вимоги в цій частині не пов'язані із захистом прав, свобод чи інтересів позивачів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів місцевого самоврядування, а стосується захисту їх приватних інтересів шляхом припинення цивільних прав і обов'язків інших осіб.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 552/9255/15-а та від 13 червня 2018 року у справі № 265/2828/17.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині не належать до юрисдикції адміністративних судів, оскільки вони мають вирішуватися в порядку цивільного судочинства, за правилами якого можливий одночасний розгляд вимог про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, а також визнання недійсним договорів емфітевзису, укладених на підставі такого незаконного рішення.

Відповідно до частини третьої статті 341 КАС України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі статтею 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Частиною другою статті 354 КАС України встановлено, що якщо суд першої або апеляційної інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи чи припинення юридичної особи - сторони в спірних правовідносинах, що не допускають правонаступництва, після ухвалення рішення не може бути підставою для застосування положення частини першої цієї статті.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Що ж стосується позовних вимог в частині:

- визнання відсутності повноважень виконавчого комітету Великознаменської сільської ради на прийняття рішень про надання у користування МП «Конвейер» земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Великознаменської сільської ради (за межами села), загальною площею 2220 га;

- зобов'язання відповідача вчинити дії, спрямовані на припинення незаконного використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Великознаменської сільської ради (за межами села), загальною площею 2220 га, ТОВ «Конвейер»;

- зобов'язання відповідача звернутись до уповноваженого державного органу у сфері земельних відносин щодо негайного прийняття заходів спрямованих на вилучення земельних ділянок у ТОВ «Конвейер»;

- визнання недійсною відмови голови Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації щодо вилучення земельних ділянок сільськогосподарського призначення з користування ТОВ «Конвейер», колегія суддів зазначає наступне.

Вирішуючи позовні вимоги в цій частині суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачі, звертаючись до суду з вказаними вимогами, пропустили строк звернення до суду, а поважних причин пропуску такого строку не зазначили.

Відповідно до статті 99 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 100 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року) встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Виходячи з наведених процесуальних норм, суд апеляційної інстанції мав встановити, коли позивачі дізнались або повинні були дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, та враховуючи ці обставини, перевірити, чи пред'явлений позов з дотриманням встановленого законом строку, а якщо ні, то обговорити питання про поважність причин його пропуску, із зазначенням встановлених обставин.

Для цього судам в ході судового розгляду необхідно встановити наявність правовідносин, у яких відповідачі допустили бездіяльність або вчинили дії у публічно-правовій сфері, які, на думку позивачів, порушують їх права, а також встановити обставини, з виникненням яких позивачі пов'язують початок порушення своїх прав у цих правовідносинах.

Однак, суди попередніх інстанцій вказаних обставин не встановили, а вказуючи на пропуск позивачами строку звернення до суду з вказаними вимогами та на відсутність поважних причин пропуску такого строку, так і не визначили початок перебігу строку звернення позивачів до суду, що має суттєве значення для правильного вирішення спору.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що правовими наслідками пропуску строку звернення до суду, відповідно до положення статті 100 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року) є залишення позовних вимог без розгляду, а не відмова в задоволенні позову. Тож, суди помилково застосували правові наслідки пропуску такого строку та відмовили в задоволенні позовних вимог, замість залишення позову в цій частині без розгляду.

Суд касаційної інстанції позбавлений можливості згідно з частиною другою статті 341 КАС України встановлювати нові обставини або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до частини другої статті 353 КАС підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

Відповідно до частини четвертої наведеної статті, справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, зокрема, судами не було встановлено обставин, які можуть мати значення для правильного вирішення справи, у зв'язку з чим, рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині позовних вимог про: визнання відсутності повноважень виконавчого комітету Великознаменської сільської ради на прийняття рішень про надання у користування МП «Конвейер» земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Великознаменської сільської ради (за межами села), загальною площею 2220 га; зобов'язання відповідача вчинити дії, спрямовані на припинення незаконного використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Великознаменської сільської ради (за межами села), загальною площею 2220 га, ТОВ «Конвейер»; зобов'язання відповідача звернутись до уповноваженого державного органу у сфері земельних відносин щодо негайного прийняття заходів спрямованих на вилучення земельних ділянок у ТОВ «Конвейер»; визнання недійсною відмови голови Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації щодо вилучення земельних ділянок сільськогосподарського призначення з користування ТОВ «Конвейер» підлягають скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись статтями 238, 344, 349, 353, 354, 355, 356 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 16 грудня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року в частині позовних вимог про:

- скасування розпоряджень Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації від 16 листопада 2012 року №506 та №507, від 29 листопада 2012 року №526 та від 5 грудня 2012 року №536;

- визнання недійсним договору емфітевзису від 8 січня 2009 року, який укладено між Кам'янсько-Дніпровською районною державною адміністрацією та ФГ «Ястреб»;

- визнання недійсним договору емфітевзису від 8 січня 2009 року, який укладено між Кам'янсько-Дніпровською районною державною адміністрацією та ТОВ «Конвейер»; - визнання недійсним договору емфітевзису від 8 січня 2009 року, який укладено між Кам'янсько-Дніпровською районною державною адміністрацією та АПФ «Алекс»;

- визнання недійсними актів прийому-передачі земельних ділянок з ФГ «Ястреб»;

- визнання недійсними акти прийому-передачі земельних ділянок з ТОВ «Конвейер»;

- визнання недійсними акти прийому-передачі земельних ділянок з АПФ «Алекс»;

- визнання недійсним державного акту на право постійного користування МП «Конвейер» земельною ділянкою ЗП №0011287;

- визнання незаконним використання ТОВ «Конвейер» державних земель сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Великознаменської сільської ради (за межами села) загальною площею 2220 га;

- зобов'язання виконавчого органу ТРВ «Конвейер» повернути незаконно зайняті земельні ділянки уповноваженому державному органу у справі земельних відносин;

- визнання незаконним та скасування розпорядження Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації №640 від 31 грудня 2008 року;

- визнання незаконними дій голови Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації щодо укладення 08.01.2009р. договорів емфітевзису з ФГ «Ястреб», ТОВ «Конвейер» , АПФ «Алекс»; визнання недійсним рішення Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації щодо відсутності підстав для вилучення земельних ділянок сільськогосподарського призначення з користування ТОВ «Конвейер», якими останній користується на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою ЗП №0011287 - скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити.

Роз'яснити учасникам справи право звернення із такими позовними вимогами до суду цивільної юрисдикції.

Постанову Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 16 грудня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року в частині позовних вимог про: визнання відсутності повноважень виконавчого комітету Великознаменської сільської ради на прийняття рішень про надання у користування МП «Конвейер» земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Великознаменської сільської ради (за межами села), загальною площею 2220 га;

- зобов'язання відповідача вчинити дії, спрямовані на припинення незаконного використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Великознаменської сільської ради (за межами села), загальною площею 2220 га, ТОВ «Конвейер»;

- зобов'язання відповідача звернутись до уповноваженого державного органу у сфері земельних відносин щодо негайного прийняття заходів спрямованих на вилучення земельних ділянок у ТОВ «Конвейер»;

- визнання недійсною відмови голови Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації щодо вилучення земельних ділянок сільськогосподарського призначення з користування ТОВ «Конвейер» - скасувати, а справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик,

Судді Верховного Суду