Справа № 815/1341/17
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/1341/17

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Бойка А.В.

за участю секретаря : Сінчі А.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕДІС УКРАЇНА» до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Спеціалізована державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС, Головне управління ДФС у Запорізькій області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕДІС УКРАЇНА» (далі - ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», позивач) звернулось до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просило визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:

- № від 21 вересня 2016 року про нарахування грошового зобов'язання по акцизному податку з роздрібної торгівлі тютюновими виробами в загальному розмірі 3 087 372 грн., з яких за основним платежем 2 058 248 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1 029 124 грн.;

- № від 19 грудня 2016 року про нарахування грошового зобов'язання по акцизному податку з роздрібної торгівлі тютюновими виробами в загальному розмірі 185 697 грн., з яких за основним платежем 123 798 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 61 899 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки в акті перевірки №152/28-08-14/30622532/60 від 12 серпня 2016 року, на підставі якого прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, містять відомості щодо виявлених порушень, факт існування яких не підтверджений належними засобами доказування та допустимими доказами, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені всупереч законодавству, що регулює спірні правовідносини. Зокрема, перевіряючими встановлено порушення позивачем податкового законодавства на підставі податкової інформації, що міститься в актах перевірок інших суб'єктів господарювання; або без урахування наданої позивачем первинної документації, на підставі якої сформовано податкову звітність. Позивач зазначає, що формування показників податкової звітності здійснювалося за наявності усіх визначальних факторів, а висновки про роздрібну реалізацію тютюнових виробів без акцизного збору не підтверджені жодним документом бухгалтерського та податкового обліку, або іншими доказами, які є допустимими у розумінні чинного податкового законодавства та, відповідно, є незаконними. Отже покладені в основу спірних податкових повідомлень-рішень висновки за актом перевірки є необґрунтованими, у зв'язку із чим зазначені податкові повідомлення-рішення неправомірні та підлягають скасуванню.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 16 серпня 2017 року прийнято постанову про задоволення позовних вимог.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення відповідача № від 21 вересня 2016 року та № від 19 грудня 2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладено обов'язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено наявність порушень позивачем, зафіксованих вищевказаним актом перевірки, а тому визначення на підставі такого акту товариству до сплати грошових зобов'язань є неправомірним. Висновок податкового органу про безтоварність господарських операцій ТОВ "Тедіс Україна" з контрагентами обґрунтований виключно даними додаткового характеру, одержаними з матеріалів, складених іншими податковими органами, хоча висновки про встановлені порушення податкового законодавства не можуть бути обґрунтовані виключно додатковою інформацією, одержаною не з первинних документів ТОВ "Тедіс Україна", а з документів за результатами проведення перевірок інших платників податків.

Також судом зазначено, що висновок податкового органу про самостійну роздрібну реалізацією позивачем тютюнових виробів, поставка яких на користь ТОВ "Будівельно-трогово-транспортна компанія" перевіряючими не визнається, є нелогічним та бездоказовим.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, податкова інспекція подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що реальність господарської операції визначається не лише фактичною наявністю та рухом активу, але й реальністю виконання операції саме з конкретним контрагентом, тобто наявністю прямого зв'язку з певним постачальником або покупцем. Актом перевірки зафіксовано, що будь-яких документів щодо іншого використання тютюнових виробів, ніж документів на відображення операції з реалізації товару, ТОВ "Будівельно-торгово-транспортна компанія" надано не було. Тобто документи, які б підтверджували втрату вказаного товару, відсутні. Разом з цим, залишки ТМЦ станом на 31 грудня 2015 року в бухгалтерському обліку також були відсутні, як і факт подальшої реалізації, на підставі чого було зроблено висновок про реалізацію вказаних виробів у роздрібній торгівлі. В ході перевірки позивачем не були надані фіскальні чеки, а тому для розрахунку акцизного податку було використано загальну суму, відповідно до видаткових накладних, на яку було реалізовано товар. Проте позивачем в цю суму не було включено акцизний податок, тому розрахунок заниження суми акцизного податку здійснено виходячи із собівартості реалізованих тютюнових виробів.

Відповідач посилається на наявність вироків щодо працівників зазначеного контрагента позивача по справах №337/3539/16-к, №337/3902/16-к.

Також податкова зазначає, що позивачем реалізовано продукцію покупцям ТОВ "Будівельно-торгово-транспортна компанія" без пред'явлення їм довіреності. У видаткових накладних значиться, що товар отримано фізичною особою ОСОБА_1, однак в таких накладних відсутні печатки (штампи) покупців товару та не зазначені паспортні дані отримувачів ТМЦ. До перевірки не надано переліку уповноважених осіб зі зразками підписів на отримання товару та жодних додаткових угод щодо зміни порядку отримання товару, тоді як п.3.9 договорів поставки, укладених з ТОВ "Будівельно-торгово-транспортна компанія" передбачено, що покупець зобов'язаний надати продавцю документи, пов'язанні з отриманням товару, зокрема довіреності.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підставі направлень, виданих СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС від 01 липня 2016 року №№ 369, 370, 371, згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, ппп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України співробітниками фіскального органу проведена позапланова виїзна перевірки ТОВ "Тедіс Україна" по взаємовідносинам з ПП "Торгівля і Дистрибьюція", ТОВ "Аксент прм", ТОВ "Буд-Інсайт", ТОВ "Інтер-Пром-Сервіс", ТОВ "Марлайн Трейд", ТОВ "МВК рейд", ТОВ "СТДК Компані", ТОВ "Будівельно-торгово-транспортна компанія", ТОВ "Алекс Груп", ТОВ "Арес-Термінал", ТОВ "Контакт МКС" та ТОВ "Конфорт" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток за період з 01 січня 2015р. по 31 грудня 2015 року, податку на додану вартість за період з 01 жовтня 2015 року по 31шрудня 2015 року, акцизного збору з роздрібного продажу підакцизних товарів за період з 01 жовтня 2015 року по 31 грудня .2015 року, за результатами якої складений акт перевірки від 12 серпня 2016 року № 152/28-08-14/30622532/60.

Перевіркою встановлені порушення пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України (в редакції від 01.01.2015), в результаті чого ТОВ "Тедіс Україна" занижено податок на прибуток в сумі 215323925 грн. в 2015 році; п.198.5 ст.198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 7396906 грн.; пп.215.3.10 п.215.3 ст.215 ПК України, в результаті чого занижено податкове зобов'язання по акцизному податку з роздрібної торгівлі тютюновими виробами на суму 2219072 грн.

В частині заниження акцизного податку фахівці контролюючого органу (третя особа по справі) дійшли таких висновків з аналізу господарських операцій ТОВ "Тедіс Україна" по реалізації як Продавцем тютюнових виробів контрагенту-покупцю ТОВ "Будівельно-торгово-транспортна компанія" (надалі - ТОВ "БТТК") на суму 43640917,24грн., у тому числі ПДВ (7273486,23грн.), які, на думку податківців, фактично не відбувались (пункт 3.3. Акту перевірки від 12 серпня 2016 року з урахуванням рішення ГУДФС у Запорізькій області від 07 грудня 2016 року - а.с.133-135, том 1).

На підставі вищевказаного акту перевірки Запорізькою ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення-рішення від 21 вересня 2016 року № про нарахування ТОВ "Тедіс Україна" до сплати грошового зобов'язання за основним платежем по акцизному податку з роздрібної торгівлі тютюновими виробами в розмірі 2 058 248 (два мільйони п'ятдесят вісім тисяч двісті сорок вісім) гривень 00 копійок та за штрафними (фінансовими) санкціями 1 029 124 (один мільйон двадцять дев'ять тисяч сто двадцять чотири) гривні 00 копійок, а всього - 3 087 372 гривень, яке було оскаржено ТОВ "Тедіс України" до ГУ ДФС у Запорізькій області (скарга від 04.10.2016 № 4208/ГО/ДФ).

За результатами розгляду первинної скарги ГУ ДФС у Запорізькій області прийнято рішення від 07 грудня 2016 року № 4284/10/08-01-10-01-13, відповідно до якого податкове повідомлення-рішення від 21 вересня 2016 року № залишено без змін, скарга ТОВ "Тедіс Україна" - без задоволення, а грошове зобов'язання по акцизному податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів збільшено на 123798 грн. і застосовано штрафні санкції в розмірі 61899 грн. Вказане збільшення обґрунтовано тим, що заниження платником податкового зобов'язання з акцизного податку складає 2182046 грн. (43640917,24 грн. х 5%), що з урахуванням приписів пп.214. п.214.4 ст.215 ПК України на 123798 грн. більше, ніж визначено в податковому повідомленні-рішенні.

На підставі цього рішення Запорізькою ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області 19 грудня 2016 року винесено податкове повідомлення-рішення № про додаткове нарахування ТОВ "Тедіс Україна" до сплати грошового зобов'язання за основним платежем по акцизному податку з роздрібної торгівлі тютюновими виробами в розмірі 123 798 (сто двадцять три тисячі сімсот дев'яносто вісім) гривень 00 копійок та за штрафними (фінансовими) санкціями 61 899 (шістдесят одна тисяча вісімсот дев'яносто дев'ять) гривень 00 копійок, а всього - 185 697 (сто вісімдесят п'ять тисяч шістсот дев'яносто сім) гривень 00 копійок.

Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов ТОВ "Тедіс Україна" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 21 вересня 2016 року та № від 19 грудня 2016 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладено обов'язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено наявність порушень позивачем, зафіксованих актом перевірки від 12 серпня 2016 року №152/28-08-14/30622532/60, а тому визначення на підставі такого акту товариству до сплати грошових зобов'язань є неправомірним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками Одеського окружного адміністративного суду. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 212.1.11 п. 212.1 ст. 212 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року N 2755-VI, зі змінами та доповненнями (далі - ПКУ), платником акцизного податку є особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Об'єктом оподаткування акцизним податком є, зокрема операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 ПКУ).

При цьому реалізація суб'єктами господарювання у роздрібній торгівлі підакцизних товарів відповідно до абзацу третього пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПКУ це - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших об'єктах громадського харчування.

Згідно з пп. 214.1.4 п. 214.1 ст. 214 ПКУ базою оподаткування є вартість (з податком на додану вартість та без урахування акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 ПКУ.

Пунктом 216.9 ст. 216 ПКУ встановлено, що датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України від 06 липня 1995 року N 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", зі змінами та доповненнями (далі - Закон N 265), для безготівкових розрахунків - дата оформлення розрахункового документа на суму проведеної операції, який підтверджує факт продажу, а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - дата надходження оплати за проданий товар.

Згідно з абзацом четвертим ст. 2 Закону про РРО розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 19 грудня 1995 року N 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", зі змінами та доповненнями (далі - Закон N 481/95-ВР), роздрібна торгівля визначена як діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Особа, яка від свого імені здійснює реалізацію підакцизних товарів кінцевому споживачеві через торговельну мережу є платником податку з роздрібних продажів підакцизних товарів, а дата здійснення розрахункової операції є датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів згідно з п. 216.9 ст. 216 ПКУ.

Відповідно до п.п.215.3.10 п.215.3 ст.215 ПК України для пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставка податку становить 5 відсотків.

Саме порушення цієї норми стверджується у відповідній частині Акту перевірки від 12 серпня 2016 року, проте жодного доказу. що є належним та допустимим у розумінні вимог ст.70 КАС України, суду не надано та в Акті перевірки не наведено (докази проведення розрахункових операцій при роздрібному продажу тютюнових виробів ТОВ "Тедіс Україна"), рух товару до точок роздрібної торгівлі не відстежувався та не встановлений в ході перевірки, вартість нібито реалізованих в роздрібній торгівлі товарів не підтверджується розрахунковими документами, отже цілком безпідставним і гіпотетичним є висновок про заниження податкових зобов'язань з акцизного податку на суму 2219072грн. та 123798грн. (з урахуванням рішення ГУДФС в Запорізькій області від 07 грудня 2015 року та порушення ТОВ "Тедіс Україна" вимог п.п.215.3.10 п.215.3 ст.215 ПК України).

Як вбачається з реєстраційних документів ТОВ "Тедіс Україна", одним із основних видів господарської діяльності позивача є оптова торгівля тютюновими виробами (ліцензія серії АЕ № 297741 на право оптової торгівлі тютюновими виробами, дійсна з 26 грудня 2013 по 26 грудня 2018 року). З метою здійснення своєї основної діяльності позивачем укладено договори на поставку тютюнових виробів з усіма основними виробниками тютюнових виробів в Україні, у т.ч. з ПрАТ "А/Т тютюнова компанія "В.А.Т - Прилуки", ПАТ "Джей Ті Інтернешнл Україна", ПзІІ "Імперіал Тобако Юкрейн", ПрАТ "Філіп Морріс Україна". Також, Позивачем з цією метою внесено 35 місць зберігання оптових партій тютюнових виробів до Державного реєстру, укладено договори оренди нерухомого майна для використання в якості складів, офісів, допоміжних приміщень, магазинів-складів; позивач має власний вантажний автотранспорт.

Апеляційний суд встановив, що позивач має достатні матеріальні, трудові та інші ресурси, які необхідні для здійснення такого роду діяльності, в тому числі основні засоби, транспортні засоби для перевезення, приміщення для зберігання товарів, а також дозвільні документи, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

На формування спірних податкових зобов'язань позивача у перевіряємому періоді вплинули його господарські операції з контрагентом ОВ "Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія" на виконання договору поставки:

- 05 серпня 2015 року ТОВ "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" (попередня назва ТОВ "Тедіс Україна") (Продавець) укладено із ТОВ "Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія" (Покупець) договір поставки № 21686-ЗП/15, за яким Продавець взяв на себе зобов'язання передавати тютюнові вироби або інші групи Товарів у власність Покупця відповідно до його замовлення (замовлень), а Покупець - приймати та оплачувати товар на умовах цього Договору. Придбаний Товар буде в подальшому реалізовуватися через об'єкти торгівлі Покупця на території України (п.1.1 Договору).

Згідно з п.3.1 Договору поставка Товару здійснюється окремими партіями на підставі замовлення (замовлень) Покупця та виходячи наявності відповідного асортименту Товару на складі Продавця. Замовлення на партію Товару погоджується відповідальними особами Сторін.

Відповідно до п.3.3 Договору поставка Товару здійснюється або транспортом Продавця, або транспортом Покупця (EXW - склад Продавця, або СРТ - склад Покупця). Право вибору умов постачання Товару залишається за Продавцем. Умови поставки викладені у відповідності з міжнародними правилами тлумачення комерційних термінів Інекотермс в редакції 2000 року, які застосовуються з урахуванням особливостей, пов'язаних із внутрішньодержавним характером Договору, а також тих особливостей, що випливають із умов даного Договору.

ТОВ "Тедіс Україна" за КВЕД має право займатися наступними видами діяльності: діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; оптова торгівля тютюновими виробами (основний); оптова торгівля кавою, чаєм, какао та прянощами; неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах; дослідження кон'юнктури ринку та виявлення громадської думки.

Товариство має ліцензію серії АЕ № 297741 на право оптової торгівлі тютюновими виробами, яка дійсна з 26 грудня 2013 року по 26 грудня 2018 року, отже укладений договір повністю узгоджується та відповідає тому виду діяльності, що визначений для позивача.

На виконання вищезазначеного договору у періоді з 01 жовтня 2015 року по 31 грудня 2015 року позивачем було поставлено на користь ТОВ "Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія" тютюнові вироби на загальну суму 43640917,24 грн. (у т.ч. ПДВ - 7273486,23грн.). Взаєморозрахунки між сторонами договору оформлені видатковими та податковими накладними. Покупцем на користь позивача сплачено 47268204,06 грн. згідно платіжних доручень, які були надані як до перевірки, так і до суду.

В бухгалтерському обліку фінансово-господарські операції із ТОВ "Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія" відображено проводками: Дт 3111 "Поточні рахунки в банках" Кт 681 "Розрахунки за авансами одержаними" на суму 46271204,98 грн. (в т.ч. ПДВ 7711867,52 грн.); Дт 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями" Кт 702 "Дохід від реалізації товарів" на суму 43640917,24 грн. (в т.ч. ПДВ 7273486,20 грн.).

Згідно п.3.2.1 "Податкові зобов'язання" акту перевірки від 12 серпня 2016 року № 152/28-08-14/30622532/60 проведеною перевіркою ТОВ "Тедіс Україна" не підтверджено реальність виконання операцій з ТОВ "Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія", оскільки встановлено використання товарів не в господарській діяльності.

Зазначений висновок перевіряючих обґрунтований тим, що згідно даних АСА Архів податкової звітності по ТОВ "Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія" за жовтень, листопад та грудень 2015 року встановлено, що підприємством здійснювалося придбання тютюнових виробів від ТОВ "Тедіс Україна", проте у подальшому реалізовано різноманітні товари (метизи, комплектуючі запчастини, піддони для печі, корпуси редуктора та ін.); реалізація тютюнових виробів контрагентам-покупцям відсутня. При цьому зареєстровані податкові накладні на придбання ТОВ "Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія" реалізованих товарів відсутні.

Також відповідно до системи ІС "Податковий блок" ТОВ "Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія" було подано декларацію акцизного податку за період з 01 жовтня 2015 по 31 грудня 2015 року із нульовими показниками, що свідчить про те, що підприємство не здійснювало операції з реалізації підакцизних товарів, що підлягають оподаткуванню акцизним податком в цьому періоді.

Крім того, фіскальним органом взято до уваги те, що в 2016 році податкова звітня декларація ТОВ "Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія" не подавалась, а 22 грудня 2015 року до ЄДРДР за № 0000119 внесено відомості про вчинення ТОВ "Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія" кримінального правопорушення, яке зареєстроване за попередньою кваліфікацією згідно ч.2 ст.205 КК України.

Також в акті перевірки зазначено, що з боку ТОВ "Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія" отримання товару здійснювалося менеджером ОСОБА_3, але довіреності, виписаної ТОВ "Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія" на отримання тютюнових виробів цією особою, до перевірки не надано.

Вищезазначені висновки співробітників фіскального органу знайшли своє відображення в п.3.3 "Акцизний збір" акту перевірки (із подальшим коригуванням рішенням ГУ ДФС у Запорізькій області від 07 грудня 2016 року № 4284/10/08-01-10-01-13). Зокрема, в цьому розділі зазначено, що ТОВ "Тедіс Україна" фактично не здійснювалася реалізації тютюнових виробів у періоді з 01 жовтня 2015 року по 31 грудня 2015 року, а тому, зважаючи на відсутність будь-яких документів щодо іншого використання тютюнових виробів на суму 43640917,24 грн., перевіряючі доходять висновку про реалізацію позивачем цього товару у роздрібній торгівлі. З цих підстав податковий орган вбачає порушення пп.215.3.10 п.215.3 ст.215 ПК України, внаслідок чого занижено податкове зобов'язання по акцизному податку на 2219072 грн. (+ 123798 грн. за рішенням ГУ ДФС у Запорізькій області від 07.12.2016 № 4284/10/08-01-10-01-13).

Крім того, на підтвердження обґрунтованості такої позиції податковим органом в ході судового розгляду справи додано копію вироку Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 30 вересня 2016 року по справі № 337/3539/16-к за обвинуваченням директора ТОВ "Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія" за ст. 205 ч.1 КК України, яким затвердженого угоду про визнання винуватості від 07 вересня 2016 року між прокурором та обвинуваченим; визнано ОСОБА_4 директора ТОВ "БТТК" винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.205 ч.1 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

За змістом означеного вироку, ОСОБА_4 у період часу з 11 грудня 2014 року по 21 грудня 2015 року рахувався директором "Будівельно-торгово-транспортна компанія" () та з 23 жовтня 2015 року - по 21 грудня 2015 року засновником вказаного суб'єкта підприємницької діяльності, тобто його учасником, а саме власником частки у розмірі 100% статутного капіталу, який зареєстровано 10 грудня 2014 року у Запорізькому міському управлінні юстиції Головного управління юстиції у Запорізькій області, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Харчова, 5, однак, незважаючи на вищевикладене, створення товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгово-транспортна компанія" () відбулося без справжнього наміру здійснювати господарську діяльність, яка передбачена статутом вказаного Товариства, а з метою прикриття незаконної діяльності, у порушення вимог та положень наступного законодавства України.

Слід зазначити, що встановлені вироком суду в кримінальній справі відносно фізичної особи обставини не можуть бути покладені в основу судового рішення в адміністративному процесі за участю інших юридичних осіб без їх перевірки та підтвердження належними та допустимим доказами, а надані позивачем первинні документи бухгалтерського та податкового обліку в сукупності з іншими доказами (супровідні та інші документи, що свідчать про поетапність та послідовність надання послуг) можуть бути достатніми доказами фактичного виконання господарських операцій.

З огляду на зміст вироку Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 30 листопада 2016 року, при розгляді кримінальної справи № 337/3539/16-к судом не досліджувались обставини здійснення ТОВ "Будівельно-торгово-транспортна компанія" господарської діяльності, його взаємозв'язки з іншими суб'єктами господарювання, у т.ч. з позивачем.

В контексті застосування положень ч.4 ст.72 КАС України згаданий вирок суду є обов'язковим для адміністративного суду лише в питанні, що директор ТОВ "Будівельно-торгово-транспортна компанія" створив та в подальшому придбав це підприємство, не маючи на меті справжній намір здійснювати господарську діяльність, передбачену Статутом, а з метою прикриття незаконної діяльності , подальшого приховання діяльності щодо надання необмеженому колу осіб послуг, пов'язаних із конвертацією безготівкових коштів, у тому числі здобутих незаконним шляхом, у готівку та з приховуванням інших злочинів в економічній сфері.

Разом з вирок суду стосовно ОСОБА_4 не містить даних щодо конкретних операцій, які відбулись з документуванням за участю ТОВ "БТТК" та вчинялись від імені ТОВ "БТТК" фіктивно, без наміру створити будь-які юридичні наслідки.

За відсутності належного спростування реального виконання господарської операції підписання первинних документів іншою особою ніж та, що значиться в установчих документах постачальника його керівником, не може слугувати самостійною підставою для визнання податкової вигоди необґрунтованої за відсутності інших фактів та обставин. Адже підписання документів неповноважною особою не виключає реальності виконання господарської операції. У податковому спорі податковий орган не може ставити під сумнів оподатковувану операцію, посилаючись лише на вказану обставину, та для доведення недобросовісності платника повинен надати підтвердження навмисних спільних дій учасників операції, її безтоварності та номінального оформлення з єдиною метою отримати незаконну податкову вигоду та податкову економію.

Сам факт наявності вироків, ухвалених на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених у вироках, які набрали законної сили.

Крім того, надані позивачем документи підтверджують фактичне здійснення господарських операцій, а висновки, наведені в акті перевірки, не знайшли свого підтвердження, тому позивач правомірно сформував дані податкового обліку по господарських операціях з вищезазначеними контрагентами.

У справі, що розглядається, апеляційний суд встановив, що на момент прийняття спірних податкових повідомлень-рішень у відповідача не було відомостей про прийняття Хортицьким районним судом міста Запоріжжя вироку від 30 вересня 2016 року при розгляді кримінальної справи № 337/3539/16-к.

Вказаної інформації акт перевірки також не містить, а тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведення податковим органом складу податкового правопорушення, покладеного в основу прийняття податкових повідомлень-рішень № від 21 вересня 2016 року та № від 19 грудня 2016 року.

При цьому суд ураховує зміст розглядуваних господарських операцій, в яких позивач виступив продавцем, задекларувавши в результаті податкові зобов'язання, а не отримавши податкову вимогу у вигляді податкового кредиту, що могло б опосередковано свідчити про наявність злочинного умислу та надавало б фіктивності контрагента іншого та більш суттєвого правового значення в спірних правовідносинах.

Також апеляційний суд звертає увагу, що оцінку господарським відносинам з постачання ТОВ "Тедіс Україна" тютюнових виробів на адресу ТОВ "Будівельно-торгово-транспортна компанія" надано судом в межах адміністративної справи № 815/423/17.

В межах вищезазначеного спору судами першої та апеляційної інстанцій досліджені та встановлені обставини, які підтверджують реальність господарських операцій ТОВ "Тедіс Україна" із ТОВ "Будівельно-торгово-транспортна компанія", а також визнано висновки податкового органу необґрунтованими.

Так, згідно постанови Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2017р., залишеної без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2017, суди обох інстанцій дійшли висновку про те, що договори між сторонами було виконано в повному обсязі, тютюнові вироби поставлені контрагенту - ТОВ "Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія", яким повністю проведена оплата за поставлений товар, що в сукупності є належними доказами реальності здійснених господарських операцій. Видаткові накладні які оформлювалися при поставці товару покупцям та інші документи надані до перевірки, а також до суду містять всі необхідні реквізити, в тому числі і ПІБ, підписи уповноважених на прийняття матеріальних цінностей осіб, що дає змогу ідентифікувати осіб, які приймали участь в здійсненні господарської операції.

Судами встановлено наявність всіх необхідних первинних документів, які складалися в ході здійснення господарських операцій; факт передачі товарно-матеріальних цінностей (тютюнових виробів) контрагенту; факти оплати поставленого товару; реальну зміну майнового стану позивача та контрагента при здійсненні поставок тютюнових виробів; безпосередніх учасників господарських операцій з постачання тютюнових виробів.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги обґрунтовані доводами, яким Одеським окружним адміністративним судом правильну надано правову оцінку. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а рішення або ухвала суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 308, 315, 316, 321, 325 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕДІС УКРАЇНА» до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Спеціалізована державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС, Головне управління ДФС у Запорізькій області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 23 липня 2018 року.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Бойко А.В.