Справа № 320/2673/18
Суддя: Юрлагіна Т. В.
Дата ухвалення: 2018-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 20.07.2018
Справа № 320/2673/18
Провадження № 2а/320/119/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Юрлагіної Т.В.,

при секретарі - Бондаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної Фіскальної Служби, про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0256/20502/2015 від 01 квітня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0256/20502/2015 від 01 квітня 2015 року прийняту посадовою особою Волинської митниці Державної Фіскальної Служби про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченої ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у розмірі 8500 грн.

Адміністративний позов мотивований тим, що 30 грудня 2014 року постановою заступника пункту начальника Запорізької митниці ОСОБА_2 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України, за перевищення встановленого строку транзитного перевезення автомобіля «Renault Laguna» державний номер НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2, більш ніж на десять діб. Вказаною постановою на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн., яка на даний момент перебуває на виконанні у Василівському районному відділі ДВС ГТУЮ Запорізької області. Таким чином, постановою винесеною 01 квітня 2015 року позивача повторно притягнуто до адміністративної відповідальності, за тих самих обставин та підстав, що і постановою від 30 грудня 2014 року, яка перебуває на виконанні, а відтак зазначена постанова від 01 квітня 2015 року підлягає скасуванню.

Представник позивача у судове засідання не з'явилась, проте надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Крім того, в даній заяві позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача - Волинської митниці Державної Фіскальної Служби, в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, 01 квітня 2015 року в.о. начальника волинської митниці ДФС ОСОБА_3 було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0256/20502/2015, відповідно до якої ОСОБА_4 05.10.2014 року о 18 годині 30 хвилин на митну територію України через митний пост Ягодин Ягодинської митниці Міндоходів в митному режимі «транзит» було ввезено легковий автомобіль «Renault Laguna» державний номер НОМЕР_1, (країна реєстрації - Республіка Литва), кузова НОМЕР_2 і станом на 26.02.2015 його не вивезено та в інший митний режим не заявлено. Відповідно до ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України встановлені строки для транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб ( у разі перевищення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Термін вивезення (транзиту) автомобіля «Renault Laguna» р.н. НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2 з митної території України закінчився 15.10.2014 року. Таким чином ОСОБА_1 перевищив встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення «Renault Laguna» р.н. НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, більш ніж на десять діб /а.с.6/.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з абзацом першим частини 2 статті 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною 3 статті 470 Митного кодексу України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Статтею 70 Митного кодексу України встановлені види митних режимів. Відповідно до положень статті 71 Митного кодексу України встановлено, що декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом. Митний режим, у який поміщено товари, може бути змінено на інший, обраний декларантом відповідно до частини першої цієї статті, за умови дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, встановлених відповідно до закону для товарів, що поміщуються у такий інший митний режим.

Таким чином, вибір митного режиму, поміщення у митний режим та зміна митного режиму є виключним правом декларанта.

Частиною 1 ст. 90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 1 частини 2 статті 91 Митного кодексу України визначено, що митний режим транзиту застосовується до товарів, які переміщуються прохідним транзитом від пункту ввезення (пропуску) на митну територію України до пункту вивезення (пропуску) за межі митної території України (у тому числі в межах одного пункту пропуску через державний кордон України).

Відповідно до ч. ч. 1,2,3,4 ст. 92 Митного кодексу України, митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

У митний режим транзиту можуть бути поміщені товари, транспортні засоби комерційного призначення незалежно від їх митного статусу.

У митний режим транзиту можуть бути поміщені будь-які товари, крім заборонених законодавством для ввезення та/або транзиту через митну територію України.

Для поміщення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення у митний режим транзиту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна:

1) подати митному органу митну декларацію (документ, який відповідно до статті 94 цього Кодексу використовується замість митної декларації), товарно-транспортний документ на перевезення та рахунок-фактуру (інвойс) або інший документ, який визначає вартість товару;

2) у випадках, визначених законодавством, надати митному органу дозвільний документ на транзит через митну територію України, який видається відповідними уповноваженими органами;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, забезпечити виконання зобов'язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України, строк транзитних перевезення для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до норм ст. 284 Митного кодексу України, за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених розділом V «Митні режими» цього кодексу, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом - до товарів, поміщених у митний режим «транзит».

ОСОБА_1, задекларувавши автомобіль як такий, що ввезений в Україну в режимі транзиту, повинен був на протязі 10 днів його вивезти і використовувати лише з метою переміщення до пункту призначення.

Так, судом встановлено, що постановою заступника начальника Запорізької митниці Міндоходів ОСОБА_2 30 грудня 2014 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. за порушення встановленого строку для транзитних перевезень для автомобільного транспорту.

Відповідно до постанови в справі про порушення митних правил № 0192/11200/14 від 30 грудня 2014 року підставою для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було перевищення встановленого ст. 95 Митного кодексу України строку транзитного перевезення автомобіля «Renault Laguna» р.н. НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2 більше ніж на десять діб, який був ввезений ОСОБА_1 на митну територію України 05.10.2014 року в зоні діяльності Ягодинської митниці Міндоходів по смузі «зелений коридор», з метою транзиту /а.с.7/.

Так відповідно до копії відповіді № 3123/6 від 26.02.2018 року /а.с.4/, на виконанні у Василівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області перебуває зведене виконавче провадження № 40397840 за постановою № 0256/20502/2015 від 01.04.2015 року виданою Державною фіскальною службою України про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 8500 грн.

Згідно ст. 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Положеннями ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

При цьому, суд враховує, що позивачем не заперечується факт перевищення дозволеного строку транзитного перевезення автомобіля «Renault Laguna» р.н. НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, ввезеного ним 05.10.2017 року на митну територію України.

Також не підлягає сумнівам той факт, що постановою уповноваженої особи Запорізької митниці Міндоходів від 30.12.2014 року № 0192/11200/14 позивача за вищевказане порушення митних правил притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а також вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Положеннями ч. 1 ст. 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно ч. 6 ст. 530 МК України перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний, крім іншого, має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, крім передбачених у ч. 1 ст. 531 МК України, можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналіз оскаржуваної постанови свідчить також про те, що митним органом було допущено необ'єктивність та неповнота провадження у справі, що призвело до повторного притягнення позивача до адміністративної відповідальності, за порушення митних правил, передбаченої ч. 3 ст. 470 МК України, а саме - перевищення дозволеного строку транзитного перевезення автомобіля «Renault Laguna» р.н. НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, ввезеного ним 05.10.2014 року на митну територію України, та накладення на позивача подвійного розміру штрафу, що призвело до порушення прав ОСОБА_1 гарантованих йому ч. 1 ст. 61 Конституції України, яка в свою чергу має найвищу юридичну силу в Україні.

До того ж на момент здійснення відповідачем, як відправки позивачу оскаржуваної постанови № 0256/20502/2015 від 01 квітня 2015 року, так і виклику про розгляд справи, позивач ОСОБА_1 за адресою зазначеною у поштовому повідомлені не проживав, що підтверджується довідкою виданою 02.11.2017 року головою Малобілозерської сільської ради, крім того був знятий з реєстраційного обліку за вказаною адресою, що також підтверджується відміткою у паспорті ОСОБА_1 сторінка 10. /а.с.3/.

Таким чином, на момент винесення оскаржуваної постанови були порушені вимоги ст. 526 Митного кодексу України, відповідно до вимог якої, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний орган доходів і зборів. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Так, з наданих відповідачем поштових повідомлень в підтвердження отримання позивачем виклику та оскаржуваної постанови вбачається, що відміченими є графи: «вручено» та «особисто», однак всупереч Правилам надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, відсутній як підпис отримувача, в даному випадку ОСОБА_1, так і дата отримання ним вказаного рекомендованого поштового повідомлення, що є порушення встановлених Правил.

Таким чином позивач належним чином не був повідомлений про час і місце розгляду справи про порушення митних правил, у зв'язку з чим були обмежені його права на захист та він був позбавлений можливості скористуватись своїм правом надання доказів в підтвердження обставин справи.

З огляду на встановлені у справі обставини, беручи до уваги вищевикладене, а також враховуючи той факт, що відповідач на виконання абзацу першого частини 2 статті 77 КАС України не довів правомірність ухваленого ним рішення, суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,7, 9, 77, 90, 229, 246, 250, 255,286, 295 КАС України, ст.ст. 61,68 Конституції України, ст. ст. 70, 90,91,92,95, 470, 486, 530, 531 Митного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної Фіскальної Служби, про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0256/20502/2015 від 01 квітня 2015 року - задовольнити.

Скасувати постанову Державної фіскальної служби України в справі про порушення митних правил № 0256/20502/2015 від 01 квітня 2015 року, складену виконуючим обов'язки начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби Андрейковим Андрієм Івановичем про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України ОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 8 500 гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Рішення може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: