Справа № 814/1181/18
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2018 р. № 814/1181/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, вул. Шевченко, 53, с. Бурилове, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55150 ОСОБА_2, вул. Шевченко, 53, с. Бурилове, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55150 ОСОБА_3, вул. Шевченко, 53, с. Бурилове, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55150 ОСОБА_4, вул. Шевченко, 53, с. Бурилове, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55150 ОСОБА_5, вул. Молодіжна, 82, с. Бурилове, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55150 ОСОБА_6, вул. Шевченка, 113 а, с. Бурилове, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55150
до відповідача:Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, пр. Миру, 34,Миколаїв,54034
треті особи:Фермерське господарство "ЯР", вул. Шевченко, 53, с. Бурилове, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55150
про:визнання неправомірними відмови та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (далі - позивачі) звернулись з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (далі - відповідач) з вимогами про: визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області щодо відмови у наданні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 4,41 умовних кадастрових га у власність для ведення фермерського господарства в межах Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області за рахунок земельної ділянки, яка надана у постійне користування голові фермерського господарства "ЯР" - ОСОБА_1; зобовязання Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області видати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 4,41 умовних кадастрових га у власність для ведення фермерського господарства в межах Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області за рахунок земельної ділянки площею 25,0 га, яка надана у постійне користування голові фермерського господарства "ЯР" - ОСОБА_1 на підстві державного акту серії ІV-МК № 015734 від 29.05.1997 року на право постійного користуваня, який видано на підставі розпорядження Кривоозерської райдержадміністрації.

Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що вони є членами фермерського господарства ЯР, у постійному користуванні якого перебуває земельна ділянка загальною площею 25,0 га. Відповідно до ст. 32 Земельного кодексу України (далі ЗК України) вони як члени фермерського господарства мають право на отримання безоплатно в приватну власність надану їм земельну ділянку. Вважають відмову відповідача протиправною.

Відповідач проти позову заперечував, надав суду відзив на позов, в якому зазначив, що за результатами розгляду заяв позивачів, їм надано листи-відповіді від 29.09.2017 року за № Б-11134/6-17-СГ, Б-11136/6-17-СГ, Б-11135/6-17-СГ, Б-11196/6-17-СГ, Б-11190/6-17-СГ, Б-11201/6-17-СГ. Крім того, відповідач посилається на те, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 р. № 413 відповідачем затверджено перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність. Місце розташування бажаної позивачем земельної ділянки не відповідає вимогам нормативно-правових актів.

Представник третьої особи у справі - фермерського господарства "ЯР", до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених в позовній заяві.

Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило.

Відповідно до правил ст. 205 КАС України, суд розглядає справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивачі є членами фермерського господарства ЯР.

ОСОБА_1, як голові фермерського господарства, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею (серія IV-МК № 015734 від 29.05.1997 року № 100) надана в постійне користування земельна ділянка площею 25,0 га на території Бурилівської сільської ради для ведення селянського (фермерського) господарства.

Загальними зборами фермерського господарства "ЯР" вирішено розпочати процедуру розпаювання земель господарства, що підтверджується протоколом зборів членів ФГ "ЯР" від 21.04.2017 року.

30.08.2017 року позивачами подано на адресу відповідача заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність в середньому розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства на території Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області. До заяв позивачі дадали всі необхідні документи згідно чинного законодавства.

Відповідач відмовив в наданні дозволу та надіслав на адреси позивачів ідентичні відповіді від 29.09.2017 року за № Б-11134/6-17-СГ, Б-11136/6-17-СГ, Б-11135/6-17-СГ, Б-11196/6-17-СГ, Б-11190/6-17-СГ, Б-11201/6-17-СГ, відповідно до яких Позивачам відмовлено в наданні дозволу на відведення земельних ділянок у власність, у звязку з тим, що відповідачем уже визначено перелік земельних ділянок із зазначенням відповідного району, які можливо передати в межах норм безоплатної приватизації в ІІІ кварталі поточного року на території Миколаївської області. Виходячи з вищевикладеного, відповідач не вбачає підстав для вирішення питання щодо відведення земельних ділянок у власність.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, ЗК України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Громадянам для ведення фермерського господарства передаються у власність та надаються у користування землі, віднесені до категорії земель сільськогосподарського призначення (п. "а" ч. 3 ст. 22 ЗК України).

Частиною 1 ст. 116 ЗК України, зокрема, передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону, а згідно ч. 2 вказаної статті набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Разом з тим, ч. 5 ст. 116 ЗУ України встановлено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

У відповідності до ч. 6-7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У той же час, особливості безоплатної передачі земельних ділянок членам фермерських господарств врегульовані ст. 32 ЗК України, згідно якої громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Дія частини першої цієї статті не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай).

Право члена фермерського господарства на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок (приватизація) також закріплене в ст. 13 Закону України "Про фермерське господарство".

Зокрема, згідно ч. 2 вказаної статті, зміст якої відповідає положенням ч. 1 ст. 32 ЗК України, членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_7 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Аналогічні вимоги закріплені в ст. 7 Закону України Про фермерське господарство, відповідно до змісту якої, для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

Стосовно доводів відповідача про те, що ненадання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою ґрунтується на положеннях ст. 118 ч.7 ЗК України, суд зазначає таке. Як визначено цією статтею, єдина законна підстава для відмови у наданні зацікавленій особі дозволу на розроблення проекту землеустрою - це невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, а також прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, тощо. В той же час, у листах відповідача не вказано, вимогам яких саме законів чи прийнятих відповідно до них інших нормативно-правових актів не відповідає місце розташування земельної ділянки, про яку йдеться у клопотанні позивача.

Що стосується посилань відповідача у відзиві на позов на обовязковість врахування ним під час розгляду клопотання позивача положень Стратегії, слід зазначити наступне.

Як визначено у ст. 3 ч. 2 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 14 ч. 2 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно із ст. 3 ч. 1 ЗК України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 5 п. "г" ЗК України, земельне законодавство базується, серед інших, на такому принципі, як забезпечення гарантій прав на землю.

Отже, право власності на землю набувається виключно в порядку, який встановлений законом. В даному випадку таким законом є ЗК України. Отримання зацікавленою особою дозволу на розроблення проекту землеустрою є складовою частиною процедури набуття права власності на землю. Інші нормативно-правові акти не можуть суперечити нормам ЗК України і тим принципам, які в ньому закладені, та/або підмінювати процедуру набуття права власності на землю, яка закріплена в цьому кодексі.

В той же час, як визначено у Стратегії, її метою є створення сучасної, прозорої і дієвої системи управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності, спрямованої на забезпечення захисту інтересів суспільства (насамперед учасників антитерористичної операції), територіальних громад та держави, а також раціонального та ефективного функціонування сільськогосподарських регіонів з урахуванням потреб розвитку населених пунктів, запобігання деградації земель, необхідності забезпечення продовольчої безпеки держави.

Основними завданнями Стратегії є: впровадження засад стратегічного менеджменту в систему управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності; забезпечення оптимального використання земель, зокрема з урахуванням регіональних програм і планів розвитку територій, генеральних планів населених пунктів; підвищення рівня прозорості та публічності під час формування та реалізації державної земельної політики; підвищення рівня обізнаності населення, землевласників і землекористувачів щодо проблем деградації земель та сталого землекористування; запобігання деградаційним процесам ґрунтового покриву, підвищення рівня родючості ґрунтів; проведення рекультивації порушених земель.

Таким чином, метою та основними завданнями Стратегії є оптимізація управління земельними ресурсами, створення умов для їх ефективного використання, а не визначення порядку набуття зацікавленими особами права власності на землю. У Стратегії взагалі відсутні посилання на норми ЗК України, у звязку із чим безпідставно вважати її нормативно-правовим актом, який прийнятий відповідно до ЗК України та в розвиток його положень.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на таку обставину. Як слідує з матеріалів справи, позивачі є членами фермерського господарства і клопочуть надати їм земельні ділянки, які є складовою частиною земельної ділянки, що знаходиться на праві постійного користування у фермерського господарства "ЯР". Ця земельна ділянка і не могла бути включена відповідачем до переліку земельних ділянок, які можуть бути передані у власність громадянам України, так як вона вже є обєктом цивільних прав і використовується на законних підставах фермерським господарством. В той же час, за змістом ЗК України, а також Стратегії, до переліку земельних ділянок, які можуть бути передані у власність громадянам України, відповідачем включаються вільні від прав власності, володіння чи користування земельні ділянки.

З огляду на викладене, суд вважає протиправною відмову відповідача в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, викладену в листах від 29.09.2017 року за № Б-11134/6-17-СГ, Б-11136/6-17-СГ, Б-11135/6-17-СГ, Б-11196/6-17-СГ, Б-11190/6-17-СГ, Б-11201/6-17-СГ.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та належним чином доведеними, тому позов належить задовольнити. Судовий збір позивачами сплачено кожним в розмірі 704,80 грн., що підтверджується квитанціями від 04.05.2018 року з урахуванням задоволення позовних вимог, судові витрати присуджуються кожному позивачу в розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 134, 139, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (вул. Шевченко, 53, с. Бурилове, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55150, ідентифікаційний код НОМЕР_1), ОСОБА_2 (вул. Шевченко, 53, с. Бурилове, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55150, ідентифікаційний код НОМЕР_2), ОСОБА_3 (вул. Шевченко, 53, с. Бурилове, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55150, ідентифікаційний код 277710484), ОСОБА_4 (вул. Шевченко, 53, с. Бурилове, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55150, ідентифікаційний код НОМЕР_3), ОСОБА_5 (вул. Молодіжна, 82, с. Бурилове, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55150, ідентифікаційний код НОМЕР_4), ОСОБА_6 (вул. Шевченко, 113 а, с. Бурилове, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55150, ідентифікаційний код НОМЕР_5) до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) задовольнити.

2. Визнати протиправними дій Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області щодо відмови у наданні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 4,41 умовних кадастрових га у власність для ведення фермерського господарства в межах Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області за рахунок земельної ділянки, яка надана у постійне користування голові фермерського господарства "ЯР" - ОСОБА_1.

3. Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) видати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 4,41 умовних кадастрових га у власність для ведення фермерського господарства в межах Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області за рахунок земельної ділянки площею 25,0 га, яка надана у постійне користування голові фермерського господарства "ЯР" - ОСОБА_1 на підстві державного акту серії ІV-МК № 015734 від 29.05.1997 року на право постійного користуваня, який видано на підставі розпорядження Кривоозерської райдержадміністрації.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) на користь ОСОБА_1 (вул. Шевченко, 53, с. Бурилове, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55150, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.), сплачений квитанцією від 04.05.2018р. № 0.0..1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) на користь ОСОБА_2 (вул. Шевченко, 53, с. Бурилове, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55150, ідентифікаційний код НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.), сплачений квитанцією від 04.05.2018р. № 0.0..1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) на користь ОСОБА_3 (вул. Шевченко, 53, с. Бурилове, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55150, ідентифікаційний код НОМЕР_6) судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.), сплачений квитанцією від 04.05.2018р. № 0.0..1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) на користь ОСОБА_4 (вул. Шевченко, 53, с. Бурилове, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55150, ідентифікаційний код НОМЕР_3) судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.), сплачений квитанцією від 04.05.2018р. № 0.0..1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) на користь ОСОБА_5 (вул. Молодіжна, 82, с. Бурилове, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55150, ідентифікаційний код НОМЕР_4) судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.), сплачений квитанцією від 04.05.2018р. № 0.0..1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) на користь ОСОБА_6 (вул. Шевченко, 113а, с. Бурилове, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55150, ідентифікаційний код НОМЕР_5) судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.), сплачений квитанцією від 04.05.2018р. № 0.0..1.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов