Справа № 814/1793/17
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/1793/17

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді - Шеметенко Л.П.

судді - Димерлія О.О.

судді - Єщенка О.В.

за участю секретаря - Алексєєвої Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Роскосметика» на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Роскосметика» до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, головного державного виконавця Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області Лялюк С.В., ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Роскосметика» звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними дії співробітників ГУНП в Миколаївській області щодо не затримання 21.08.2017 року транспортного засобу MAN 26.2939973 державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_3 і знаходиться в розшуку на підставі постанови головного державного виконавця Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Лялюк С.В. від 24.05.17 року ВП №53966307; зобов'язати Головне управління Національної поліції в Миколаївській області вчинити певні дії щодо негайного розшуку та тимчасового затримання вказаного транспортного засобу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «Роскосметика» зазначало, що товариство є стягувачем у виконавчому провадженні по стягненню 16 182 грн. з ОСОБА_3 В ході виконання виконавчого документа державним виконавцем винесено постанову про оголошення у розшук автомобілю боржника. У зв'язку із самостійним виявленням транспортного засобу позивач з метою забезпечення стягнення за виконавчим документом, повідомив Головне управління Національної поліції в Миколаївській області про місцезнаходження вказаного автомобіля. Однак, прибувши за місцем виклику, працівники поліції не вчинили дії по затриманню транспортного засобу, чим проігнорували вимоги чинного законодавства.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 14 травня 2018 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Роскосметика» задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи судове рішення апеляційного суду, суд касаційної інстанції встановив, що під час розгляду апеляційної скарги у суду були відсутні докази належного повідомлення апелянта про дату, час та місце судового засідання.

За таких обставин, Верховний суд зазначив про те, що розгляд справи в порядку письмового провадження відбувся з порушенням норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд до апеляційного суду.

Під час нового розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Роскосметика» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини справи.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 30 березня 2016 року по справі №477/1866/16-ц задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Роскосметика». Судом стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Роскосметика» 16 182 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, а також 2 893,80 грн. судового збору (а.с. 7-9).

Постановою головного державного виконавця Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївський області Лялюк С.В. від 24.05.2017 року ВП №53966307, в межах примусового виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21.04.2017 року №2/477/75/17, виданого на виконання вказаного судового рішення, оголошено в розшук майно боржника ОСОБА_3, а саме транспортний засіб MAN 26.2939973 (1997), білий, двигун D2865, № шасі НОМЕР_3, НОМЕР_4 (а.с. 10).

Вказану постанову державний виконавець листом від 24.05.2017 року №6607 направив для виконання Управлінню інформаційної підтримки Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (а.с. 13).

Інформацію про активний розшук вказаного транспортного засобу на підставі постанови державного виконавця внесено до автоматизованої системи «Відеоконтроль-Рубіж».

21.08.2017 року представниками ТОВ «Роскосметика» в результаті самостійного виявлення автомобілю НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3, залишено повідомлення про його місцезнаходження на спецлінію « 102» відділу служби « 102» Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування (УОАЗОР) Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

Диспетчером диспетчерської служби та моніторингу системи електронного контролю УОАЗОР Головного управління Національної поліції в Миколаївській області зазначена інформація та виклик передано до Управління патрульної поліції

м. Миколаєва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

За даним викликом на місце події виїхав наряд патрульної поліції «Кант 307» у складі поліцейських Петрової Н.Ю., Митрофанова Д.О. та Зубова П.К. та наряд «Кант 307» у складі патрульних поліцейських Озерова І.О., Глухого О.О. та Васильєвої К.О.

За результатом виїзду працівниками патрульної поліції здійснено перевірку документів водія, складено протокол про адміністративне правопорушення за відсутність у водія страхового полісу.

Оскільки працівниками поліції на виконання вимог закону не вжито заходів щодо затримання вказаного транспортного засобу, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про зобов'язання відповідача вчинити дії щодо негайного розшуку та затримання автомобілю в судовому порядку.

Вирішуючи справу та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на місце виклику прибули працівники поліції, які не входять до структури Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, доводи позивача про протиправність дій відповідача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, вважає їх правильними та такими, що відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією.

Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до п. 2 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1102, тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

Тимчасове затримання транспортного засобу здійснюється також у разі виявлення транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук відповідно до статті 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із п. 3 Порядку від 17.12.2008 року №1102 доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється за допомогою спеціальних автомобілів - евакуаторів, у тому числі тих, що належать підприємствам, установам та організаціям, які провадять діяльність, пов'язану з транспортуванням транспортних засобів, і з якими територіальним органом Національної поліції укладені в установленому порядку договори.

Пунктом 4 Порядку від 17.12.2008 року №1102 визначено, що для доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку поліцейський викликає евакуатор через чергового відповідного територіального органу Національної поліції.

Після прибуття евакуатора поліцейський у присутності двох свідків і представника підприємства, установи або організації, яким належить евакуатор, складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу із зазначенням: дати, часу, місця порушення і підстави для тимчасового затримання та доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку; посади, місця роботи, прізвища, імені та по батькові особи, яка приймає рішення про тимчасове затримання і доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку; типу, марки, державного реєстраційного номера, переліку візуальних недоліків та пошкоджень транспортного засобу, що тимчасово затримується і доставляється на спеціальний майданчик чи стоянку; найменування, місцезнаходження та номера телефону підприємства, установи або організації, які доставляють транспортний засіб на спеціальний майданчик чи стоянку, державного реєстраційного номера евакуатора; адреси місця зберігання транспортного засобу; посади, прізвища, імені та по батькові особи, яка виконує роботи з доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку.

Зазначений акт підписують присутні під час його складання особи: особа, яка прийняла рішення про тимчасове затримання транспортного засобу, особа, що виконує роботи з доставлення такого засобу на спеціальний майданчик чи стоянку, два свідки, а також водій і страховий комісар у разі їх присутності.

До акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу за можливості додається фотографія транспортного засобу, що підлягає тимчасовому затриманню, і перелік речей, які перебувають у ньому.

З аналізу наведених норм закону вбачається, що поліцейський наділений повноваженнями затримувати транспортний засіб, оголошений у розшук на підставі відповідного рішення державного виконавця.

Отже, не вжиття поліцейським заходів щодо затримання транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук відповідно до статті 36 Закону України «Про виконавче провадження», безумовно свідчить про невиконання суб'єктом владних повноважень вимог Закону.

Водночас, колегія суддів враховує, що згідно із ч. 3 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII у складі поліції функціонують: кримінальна поліція; патрульна поліція; органи досудового розслідування; поліція охорони; спеціальна поліція; поліція особливого призначення.

Разом з цим, згідно із Наказом Голови Національної поліції України від 06.11.2015 року №1 до складу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області входить: Центральний відділу поліції; Ленінський відділ поліції; Заводський відділ поліції; Корабельний відділ поліції; Жовтневе відділення поліції; Баштанський відділ поліції; Братський відділ поліції; Арбузинське відділення поліції; Єланецьке відділення поліції; Вознесенський відділ поліції; Веселинівське відділення поліції; Новоодеське відділення поліції; Врадіївський відділ поліції; Доманівське відділення поліції; Кривоозерське відділення поліції; Новобузький відділ поліції; Казанківське відділення поліції; Очаківський відділ поліції; Березанське відділення поліції; Миколаївське відділення поліції; Первомайський відділ поліції; Южноукраїнське відділення поліції; Снігурівський відділ поліції; Березнегуватське відділення поліції (а.с. 74, 75).

Водночас, за цим позовом позивач оскаржує протиправні дії поліцейських, які є службовими особами Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції, тобто управління, яке не входить у структуру Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

Під час розгляду справи суд першої інстанції помилково не залучив належного суб'єкта у якості другого відповідача на підставі ст. 52 КАС України (в редакції, яка діяла на момент ухвалення рішення суду першої інстанції), з огляду на незгоду позивача замінити неналежного відповідача.

Разом з цим, згідно із ч.ч. 3, 4, 6, 7 ст. 48 КАС України (в редакції, яка діє на момент апеляційного розгляду справи) якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Колегія суддів враховує, що за правилами ст. 308, 310 КАС України (в редакції, яка діє на момент апеляційного розгляду справи) апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції, тобто, коли публічно-правовий спір вже вирішено.

Отже, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості допустити заміну неналежного відповідача чи залучити співвідповідача під час апеляційного розгляду справи, з огляду на те, що вказані процесуальні дії призведуть до розгляду справи спочатку без вирішення судом першої інстанції спору по відношенню до належного суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 139, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Роскосметика» - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 23.07.2018 р.

Головуючий, суддя: Л.П. Шеметенко

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко