Справа № 826/6793/17
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6793/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Губської О.А.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2018 року, суддя Федорчук А.Б., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.12.2016 року № та №.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що співробітниками Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником податків - фізичною особою ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

За результатом перевірки контролюючим органом складено акт перевірки від 23.11.2016 року №325-26-54-13-06-17-.

В акті перевірки встановлені наступні порушення: пп. 164.2.8, пп. 164.2.9 п. 164.2 ст. 164, пп. 170.2.1, пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170, п. 176.1 ст. 176, п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України внаслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 3133952,00 грн.; пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України - неподання податкової декларації про майновий стан та доходи фізичних осіб за 2015 рік.; п. 16.1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України не нараховано та не сплачено військовий збір за 2015 рік в сумі 235046,40 грн.

На підставі висновків зазначених в акті перевірки відповідачем 15.12.2016 року прийнято податкові повідомлення-рішення: №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 3970610,00 грн., в тому числі за основним платежем 3133952,00 грн., за штрафними (фінансовим) санкціями 783658 грн.; №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір на загальну суму 293807,00 грн., в тому числі за основним платежем 235046,40 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 58761,60 грн.

Не погоджуючись з спірними податковими повідомленнями-рішеннями позивачем подано скаргу до Головного управління ДФС у м. Києві.

Рішенням ГУ ДФС у м. Києві від 20.03.2017 року №1995/с/26-15-10-02-16 про результати розгляду первинної скарги залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 15.12.2016 року № та №, а скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Також, рішенням ДФС України 06.04.2017 року №4821/с/99-99-11-02-01-14 залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 15.12.2016 року № та №, а повторну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Позивач вважає вказані рішення протиправними, а свої права порушеними, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно п. 44.1. ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно п 44.3. ст. 44 ПК України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи

Згідно п 44.6. ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Відповідно до підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб, зокрема, є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно з пунктом 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є: 163.1.1. загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; 163.1.2. доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); 163.1.3. іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 164.2.9 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 164.3 статті 164 Податкового кодексу України при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і негрошовій формах.

Відповідно до підпункту 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

Згідно з підпунктом 170.2.6 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Згідно з пунктом 176.1 статті 176 Податкового кодексу України платники податку зобов'язані: б) отримувати та зберігати протягом строку давності, встановленого цим Кодексом, документи первинного обліку, в тому числі на підставі яких визначаються витрати при розрахунку інвестиційного прибутку та формується податкова знижка платника податку; в) подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим. На вимогу контролюючого органу та в межах його повноважень, визначених законодавством, платники податку зобов'язані пред'являти документи і відомості, пов'язані з виникненням доходу або права на отримання податкової знижки, обчисленням і сплатою податку, та підтверджувати необхідними документами достовірність відомостей, зазначених у податковій декларації з цього податку

Відповідно до пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

Згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Отже, у платника податків виникає обов'язок щодо подання декларації про майновий стан і доходи у випадку проведення операцій з цінними паперами, незалежно від отримання/не отримання інвестиційного доходу. Крім того, платник податку (фізична особа) зобов'язаний сплачувати податок із позитивного значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами.

Відповідно до частини першої ст. 1087 Цивільного кодексу України розрахунки за участі фізичних осіб, у тому числі нерезидентів, не пов'язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, можуть провадитися у готівковій або в безготівковій формі за допомогою розрахункових документів в електронному або паперовому вигляді.

Пунктом 1.2 Постанови правління Національного банку України від 12.12.2004 р. №637 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" (далі - Положення №637) визначено, що готівкові розрахунки - це платежі готівкою підприємства (підприємців) та фізичних осіб за реалізовану продукцію (товари, виконані роботи, надані послуги), а також за операціями, які безпосередньо не пов'язані з реалізацією продукції та іншого майна.

До касових документів, за допомогою яких, відповідно до законодавства України, оформляються касові операції, тобто, операції підприємств між собою за з фізичними особами, що пов'язані з прийманням і видачею готівки під час проведення розрахунків через касу, належать, зокрема, касові ордери та платіжні чи розрахунково-платіжні відомості, розрахункові документи, інші прибуткові та видаткові касові документи. В свою чергу розрахунковим документом є документ встановлених форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Згідно з п. 1.4 Постанови правління Національного банку України від 21.01.2004 р. №22 "Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті" безготівкові розрахунки - це перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб, коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях в електронному вигляді.

Також відповідно до п. 1.35 ст. 1 Закону України від 05.04.2001 р. №2346-111 "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" розрахунковий документ - це документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунку платника на рахунок отримувача (платіжне доручення, розрахунковий чек тощо).

Отже, документами, що підтверджують фактично понесені витрати на придбання цінних таперів фізичною особою - платником податку, в тому числі нерезидентом, є договори купівлі-продажу цінних таперів, виписки зберігачів під кожне замовлення, завірені печатками зберігачів, акти приймання-передачі цінних паперів, касові документи при готівкових розрахунках через касу або розрахункові документи при безготівкових розрахунках.

Таким чином, при визначенні об'єкту оподаткування податком на доходи фізичних осіб з операцій із зворотного викупу інвестиційного активу його емітентом вважається інвестиційний прибуток, при визначенні якого враховуються витрати, підтверджені документами первинного обліку, пов'язані з придбанням такого інвестиційного активу, до яких, зокрема, але не виключно, відносяться: договір, приходний касовий ордер, касовий чек, розрахункова квитанція тощо.

Як убачається із матеріалів справи, а саме, з акту перевірки, позивач на рахунок відкритий в ПАТ "Фідобанк" за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року отримав від ТОВ "Арчі Капітал" кошти за прості іменні акції, що вільно обертаються в депозитній системі на загальну суму 15 669 012760,00 грн.

Разом з тим, за даними, наданими для проведення перевірки, від слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, а саме виписки по банківському рахунку ТОВ "АРЧІ КАПІТАЛ" НОМЕР_3 в ПАТ "Фідобанк" встановлено, що за перевіряємий період з 18.06.2015 року по 26.10.2015 року на рахунок ОСОБА_2 НОМЕР_2 відкритого в ПАТ "Фідобанк", ТОВ "АРЧІ КАПІТАЛ" перераховувало кошти за акції прості іменні, що вільно обертаються в депозитній системі України з ознакою 112 - інвестиційний прибуток (дохід) від операцій з інвестиційними активами, джерело отримання - ТОВ "АРЧІ КАПІТАЛ".

Крім того, відповідно до службових записок від 31.01.2017 року №481/26-54-23-00 та від 03.02.2017 року №671/26-54-23-00, повідомлено наступне: "Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що групою фізичних осіб, з використанням рахунків ТОВ "Арчі Капітал" знято готівкові кошти через пос-термінали та банкомати ПАТ "Фідобанк", чим вчинено умисне ухилення від сплати податків шляхом не сплати податку з доходів фізичних осіб з таких операцій в особливо великих розмірах.".

Як свідчать матеріали справи, між ОСОБА_2 (Покупець), з однієї сторони, та ТОВ "Лім Сервіс" (Продавець) в інтересах якого діє ТОВ "Арчі Капітал", з іншої сторони, укладено договір купівлі-продажу цінних паперів від 08.06.2015 року №БВ4-3-1/59 (надалі - Договір №БВ4-3-1/59).

Відповідно до умов Договору №БВ4-3-1/59, покупець зобов'язується прийняти та оплатити цінні папери: ТОВ "КУА "Холдинг Груп" ЗНПІФ "ЛАЙФ САЙЕНС" номінальною вартістю одного цінного папера 100 грн. у кількості 3229 штук, ПАТ "ЗНВКІФ "Контроль Фінанс" номінальною вартістю 1000 грн. у кількості 3055 штук; ПАТ "ЗНФКІФ "Портфельні інвестиції" номінальною вартістю 1000 за один цінний папір у кількості 3055штуки, ПАТ "ЗНВКІФ "Максимум Фінанс" номінальною вартістю 1000 грн за один цінний папір у кількості 2966 штук.

Позивачем надано до суду копії квитанцій до прибуткового касового ордеру ТОВ "Лім Сервіс", відповідно до яких останнім прийнято від позивача кошти на загальну суму 15659313,49 грн.

Також, між позивачем (продавець), з однієї сторони, та ТОВ "Арчі Капітал" (покупець), з іншої сторони, укладено ряд договорів купівлі-продажу цінних паперів:

- від 09.06.2015 року №БВ6-14/4, відповідно до якого позивачем продано акції ПАТ "ЗНВКІФ "Контроль Фінанс" номінальною вартістю 1000 грн. у кількості 685 штуки загальною вартістю цінних паперів становить 1178200,00 грн.

- від 24.06.2015 року №БВ6-26/2, відповідно до якого позивачем продано акції прості іменні, ПАТ "ЗНВКІФ "Портфельні інвестиції" номінальною вартістю 1 000 грн за один цінний папір у кількості 695 штук, загальною вартістю 1190240,00 грн.

- від 01.07.2015 року №БВ7-3/2, відповідно до якого позивачем продано акції ПАТ "ЗНВКІФ "Максимум Фінанс" номінальною вартістю 1000 грн у кількості 855 штук, загальною вартістю 1470600,00 грн.

- від 08.07.2015 року №БВ7-7/9, відповідно до якого позивачем продано акції прості іменні ТОВ "КУА "Холдинг Груп" ЗНФКІФ "ЛАЙФ САЙЕНС" номінальною вартістю 100 за один цінний папір у кількості 1453 штука, ціна купівлі-продажу одного цінного паперу 1000 грн. загальною вартістю 1453000,00 грн.

- від 03.08.2015 року №БВ8-2/10, відповідно до якого позивачем продано акції ПАТ "ЗНВКІФ "Максимум Фінанс" номінальною вартістю 1000 грн. у кількості 810 штук загальною вартістю 1393200,00 грн.

- від 18.08.2015 року №БВ8-30/2, відповідно до якого позивачем продано акції прості іменні ТОВ "КУА "Холдинг Груп" ЗНФКІФ "ЛАЙФ САЙЕНС" номінальною вартістю 100 за один цінний папір у кількості 1776,00 штука, ціна купівлі-продажу цінного паперу 1000,00 грн., загальною вартістю 1776000,00грн.

- від 14.09.2015 року №БВ9-22/5, відповідно до якого позивачем продано акції ПАТ "ЗНВКІФ "Максимум Фінанс" номінальною вартістю 1000 грн. у кількості 1301 штук загальною вартістю 2237720,00 грн.

- від 22.09.2015 року №БВ9-29/17, відповідно до якого позивачем продано акції ПАТ "ЗНВКІФ "Контроль Фінанс" номінальною вартістю 1000 грн. у кількості 527 штуки загальною вартістю цінних паперів становить 906440,00 грн.

- від 01.10.2015 року №БВ10-1/14, відповідно до якого позивачем продано акції прості іменні, ПАТ "ЗНВКІФ "Портфельні інвестиції" номінальною вартістю 1 000 грн за один цінний папір у кількості 2363 штук, загальною вартістю 4064360,00 грн.

Крім того, в матеріалах справи наявні платіжні доручення щодо сплати ТОВ "Арчі Капітал" коштів за вищезазначеними договорами, а саме: платіжні доручення № 667 від 18.06.2015 року на суму 298100 грн. за Договором №БВ6-14/4; № 750 від 24.06.2015 року на суму 296400 грн. за Договором №БВ6-14/4; № 827 від 25.06.2015 року на суму 8900 грн. за Договором №БВ6-26/2; № 826 від 26.06.2015 року на суму 288100 грн. за Договором №БВ6-14/4; № 910 від 30.06.2015 року на суму 298100 грн. за Договором №БВ6-26/2; № 910 від 01.07.2015 року на суму 293300,00 грн. за Договором №БВ6-26/2; № 983 від 02.07.2015 року на суму 310000 грн. за Договором №БВ6-26/2; № 1059 від 03.07.2015 року на суму 20260,00 грн. за Договором №БВ7-3/2; № 1058 від 03.07.2015 року на суму 279940 грн. за Договором №БВ6-26/2; № 1104 від 06.07.2015 року на суму 293770,00 грн. за Договором №БВ7-3/2; № 1156 від 08.07.2015 року на суму 304570 грн. за Договором №БВ7-3/2; № 1234 від 09.07.2015 року на суму 307180,00 грн. за Договором №БВ7-3/2; № 1282 від 10.07.2015 року на суму 308100,00 грн. за Договором №БВ7-3/2; № 1311 від 14.07.2015 року на суму 69580,00 грн. за Договором №БВ7-7/9; № 1347 від 15.07.2015 року на суму 236720,00 грн. за Договором №БВ7-3/2; № 1410 від 24.07.2015 року на суму 283420,00 грн. за Договором №БВ7-7/9; № 1444 від 27.07.2015 року на суму 283410,00 грн. за Договором №БВ7-7/9; № 1492 від 29.07.2015 року на суму 300590,00 грн. за Договором №БВ7-7/9; № 1530 від 31.07.2015 року на суму 301000,00 грн. за Договором №БВ7-7/9; № 11618 від 04.08.2015 року на суму 215000,00 грн. за Договором №БВ7-7/9; № 1619 від 04.08.2015 року на суму 85000,00 грн. за Договором №БВ8-2/10; № 1739 від 06.08.2015 року на суму 268000,00 грн. за Договором №БВ8-2/10; № 1859 від 11.08.2015 року на суму 283200,00 грн. за Договором №БВ8-2/10; № 1938 від 13.08.2015 року на суму 283800,00 грн. за Договором №БВ8-2/10; № 2039 від 17.08.2015 року на суму 284200,00 грн. за Договором №БВ8-2/10; № 2118 від 18.08.2015 року на суму 116000,00 грн. за Договором №БВ8-30/2; № 2117 від 18.08.2015 року на суму 189000,00 грн. за Договором №БВ8-2/10; № 2248 від 07.09.2015 року на суму 301000,00 грн. за Договором №БВ8-30/2; № 2526 від 11.09.2015 року на суму 299000,00 грн. за Договором №БВ8-30/2; № 2564 від 14.09.2015 року на суму 301000,00 грн. за Договором №БВ8-30/2; № 2654 від 15.09.2015 року на суму 160000,00 грн. за Договором №БВ8-30/2; № 2655 від 15.09.2015 року на суму 138000,00 грн. за Договором №БВ9-22/5; № 2704 від 18.09.2015 року на суму 302000,00 грн. за Договором №БВ9-22/5; № 2341 від 08.09.2015 року на суму 298300,00 грн. за Договором №БВ8-30/2; № 2438 від 09.09.2015 року на суму 300700,00 грн. за Договором №БВ8-30/2; № 2787 від 21.09.2015 року на суму 298300,00 грн. за Договором №БВ9-22/5; № 22841 від 22.09.2015 року на суму 300700,00 грн. за Договором №БВ9-22/5; № 2841 від 22.09.2015 року на суму 300700,00 грн. за Договором №БВ9-22/5; № 2921 від 23.09.2015 року на суму 299000,00 грн. за Договором №БВ9-22/5; № 2997 від 24.09.2015 року на суму 301160,00 грн. за Договором №БВ9-22/5; № 3053 від 25.09.2015 року на суму 298000,00 грн. за Договором №БВ9-22/5; № 3135 від 28.09.2015 року на суму 300560,00 грн. за Договором №БВ9-22/5; № 3190 від 29.09.2015 року на суму 298440,00 грн. за Договором №БВ9-29/17; № 3286 від 30.09.2015 року на суму 303000,00 грн. за Договором №БВ9-29/17; № 3357 від 01.10.2015 року на суму 305000,00 грн. за Договором №БВ9-29/17; № 3432 від 02.10.2015 року на суму 298000,00 грн. за Договором №БВ10-1/14; № 3507 від 05.10.2015 року на суму 302000,00 грн. за Договором №БВ10-1/14; № 3590 від 06.10.2015 року на суму 299000,00 грн. за Договором №БВ10-1/14; № 3642 від 07.10.2015 року на суму 300000,00 грн. за Договором №БВ10-1/14; № 3706 від 08.10.2015 року на суму 298000,00 грн. за Договором №БВ10-1/14; № 3780 від 09.10.2015 року на суму 298680,00 грн. за Договором №БВ10-1/14; № 3815 від 12.10.2015 року на суму 301000,00 грн. за Договором №БВ10-1/14; № 3848 від 13.10.2015 року на суму 302720,00 грн. за Договором №БВ10-1/14; № 3939 від 15.10.2015 року на суму 299280,00 грн. за Договором №БВ10-1/14; № 4010 від 16.10.2015 року на суму 304440,00 грн. за Договором №БВ10-1/14; № 4031 від 19.10.2015 року на суму 301000,00 грн. за Договором №БВ10-1/14; № 4080 від 20.10.2015 року на суму 151360,00 грн. за Договором №БВ10-1/14; № 4097 від 21.10.2015 року на суму 149640,00 грн. за Договором №БВ10-1/14; № 4164 від 22.10.2015 року на суму 153080,00 грн. за Договором №БВ10-1/14; № 4182 від 23.10.2015 року на суму 151360,00 грн. за Договором №БВ10-1/14; № 4201 від 26.10.2015 року на суму 154800,00 грн. за Договором №БВ10-1/14.

Проте, ОСОБА_2 ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не надано до суду належні докази, які б підтверджували про наявність коштів у позивача для придбання вказанних цінних паперів.

Крім того, не надано доказів отримання позивачем від сплати ТОВ "Арчі Капітал" коштів за вищезазначеними договорами.

Таким чином, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що податковим органом правомірно встановлено порушення пп. 164.2.8, пп. 164.2.9 п. 164.2 ст. 164, пп. 170.2.1, пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170, п. 176.1 ст. 176, п. 179.7 ст. 179 ПК України внаслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 3133952,00 грн.; пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України - неподання податкової декларації про майно вий стан та доходи фізичних осіб за 2015 рік.; п. 16.1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України не нараховано та не сплачено військовий збір за 2015 рік в сумі 235046,40 грн., що оподатковуються згідно з правилами, встановленими цим розділом, для оподаткування інвестиційного доходу, тому податкове повідомлення-рішення від 15.12.2016 року № не підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 15.12.2016 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір на загальну суму 293807,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень ПК України визначено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу (підпункт 1.1 пункт 161 підрозділу 10 Кодексу), тобто фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до п.п. 1.3 п. 161 підрозділу 10 розділу XX ПК України ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Фізичні особи за результатами звітного податкового року самостійно розраховують військовий збір в розмірі 1,5 відсотків чистого оподатковуваного доходу, відображають в річній податковій декларації та сплачують в терміни, передбачені для сплати податку на доходи фізичних осіб за відповідний період. Першим звітним податковим періодом для нарахування військового збору з доходів фізичних осіб є 2015 рік.

Отже, отримання фізичною особою доходу, зокрема у вигляді вказаного додаткового блага, обумовлює виникнення в неї обов'язку зі сплати військового збору з такої суми.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 15.12.2016 року № є правомірним, оскільки під час перевірки контролюючим органом встановлено, що позивачем не нараховано та не сплачено військового збору у розмірі 235046,40 грн. за перевіряємий період, чим порушено п.16 1 підр. 10 розд. XX ПКУ.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2018 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Судя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Губська О.А.

Повний текст виготовлено: 23 липня 2018 року.