Справа № 814/1084/18
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2018-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

13 липня 2018 р. № 814/1084/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Житлово-експлуатаційне підприємство "КОМФОРТ", вул. Архітектора Старова, 2/5, корпус 1, офіс 66,Миколаїв,54046
до Управління Держпраці у Миколаївській області, вул. Маршала Василевського, 40/1, Миколаїв, 54003
провизнання протиправними та скасування постанов № МК599/588/АВ/П/ПТ/ЗБ-ФС та від 04.04.2018 № МК599/588/АВ/П/ПТ/МГФС,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю житлово-експлуатаційне підприємство «Комфорт» звернулось до адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Миколаївській області з вимогами визнати протиправними та скасувати постанову першого заступника начальника Управління Держпраці у Миколаївській області ОСОБА_1 №МК599/588/АВ/П/ПТ/ЗБ-ФС про накладення на товариство з обмеженою відповідальністю житлово-експлуатаційне підприємство «Комфорт» штрафу в розмірі 11169,00 гривень на підставі абзацу 3 частини 2 ст.265 Кодексу законів про працю України; визнати протиправною і скасувати постанову першого заступника начальника Управління Держпраці у Миколаївській області ОСОБА_1 №МК599/588/АВ/П/ПТ/МГ-ФС про накладення на товариство з обмеженою відповідальністю житлово-експлуатаційне підприємство «Комфорт» штрафу в розмірі 74460,00 гривень.

Свої позовні вимоги ТОВ ЖЕП «Комфорт» обґрунтувало тим, що, по-перше, взагалі проведене відповідачем інспекційне відвідування 13.03.18-14.03.18 є незаконним, оскільки воно не передбачено Законом як того вимагає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». На думку позивача, оскільки докази, на підставі яких відповідач прийняв оскаржувані постанови про накладення штрафів, були отримані з порушенням встановленого законом порядку та не у визначені законом спосіб і формі, то притягнення позивача у такому випадку є безпідставним. По-друге, позивач зазначив, що факт невиплати компенсації за невикористану відпустку не утворює склад правопорушення, передбаченого абзацом 4 частини 2 ст.265 Кодексу, оскільки компенсація за невикористану відпустку не входить до мінімальних державних гарантій в оплаті праці, а є державної гарантією, що повязана з відпусткою. По-третє, всупереч вимогам ст.61 Конституції України, відповідач двічі притягнув товариство за одне й те саме правопорушення. Факт невиплати компенсації за невикористану відпустку послугував підставою для притягнення товариства до відповідальності як за постановою №МК599/588/АВ/П/ПТ/ЗБ-ФС, так і за постановою №МК599/588/АВ/П/ПТ/МГ-ФС.

Відповідач позов не визнав, надіслав відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити. Свою позицію відповідач аргументував тим, що порядок проведення інспекційних відвідувань, передбачений постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017. Крім того, ст.259 Кодексу законів про працю України прямо передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У ході інспекційного відвідування було встановлено, що в порушення вимог ч.1 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата не виплачується працівникам підприємства двічі за місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, тобто виплачується без додержання строків виплати заробітної плати. Крім того, заробітна плата виплачується не своєчасно, зокрема у строки понад 1 місяць. Також, у ході інспектування встановлено порушення вимог ч.1 ст.116 КЗпП України при звільнення працівників виплата всіх сум, що належали їм від підприємства, не проводилися у день звільнення. Вказані порушення зафіксовані актом інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю. Даний акт підписано директором ТОВ ЖЕП «Комфорт» без зауважень. По-друге, відповідач не погоджується з позицією позивача про те, що грошова компенсація за невикористані звільненим працівником дні відпустки не є мінімальними державними гарантіями в оплаті праці. За змістом ст.1 та 2 Закону України «Про оплату праці» та ст.83 КЗпП грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки, яка виплачується працівнику при звільненні, є компенсаційною виплатою, яка входить до структури заробітної плати, та її виплата гарантована нормами ст.83 Кодексу, які зобовязують роботодавця здійснити таку виплату, а не надають йому право на здійснення такої виплати. По-третє, висновок позивача, що відносно працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підприємство накладено штраф за одне й теж саме правопорушення є безпідставне, оскільки постанова № №МК599/588/АВ/П/ПТ/ЗБ-ФС винесена на підставі абз.3 ч.2 ст.265 КЗпП України та передбачає накладення штрафних санкцій за порушення строків виплати заробітної плати та інших виплат, і сума штрафу не залежить від кількості працівників, відносно яких допущене правопорушення, в той час як постанова №МК599/588/АВ/П/ПТ/МГ-ФС, винесена на підставі абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП, передбачає накладення штрафу за кожного працівника, відносно якого не дотримані мінімальні державні гарантії в оплаті праці.

Дослідив матеріали справи, вислухав представника позивача, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю житлово-експлуатаційне підприємство «Комфорт» зареєстровано в якості юридичної особи 29.05.2012. Основним видом діяльності ТОВ КЕП «Комфорт» є комплексне обслуговування об'єктів (основний).

12.03.2018 Управління Держпраці у Миколаївській області повідомило ТОВ КЕП «Комфорт» про інспекційне відвідування в період з 13.03.2018 по 14.03.2018.

В зазначений період інспектором праці відповідача було проведено інспекційне відвідування ТОВ КЕП «Комфорт», за результатами якого було складено Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю МК599/588/АВ від 14.03.2018.

Окрім іншого, відповідно до Акту МК599/588/АВ від 14.03.2018 було встановлено порушення вимог ч.1 ст.115 КЗпП, ч.1 ст.24 Закону України, а саме заробітна плата не виплачується регулярно. В товаристві не визначено робочі дні для виплати заробітної плати працівникам, заробітна плата виплачується без додержання вимог щодо виплати заробітної плати не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата; в порушення ст.83 КЗпП України двом звільненим працівникам невиплачену грошову компенсацію за всі не використані ними дні щорічної відпустки.

04.04.2018 першим заступником начальника Управління Держпраці винесено постанову про накладення штрафу №МК599/588/АВ/П/ПТ/ЗБ-ФС, якою накладено штраф на ТОВ КЕП «Комфорт» у розмірі 11169 гривень за порушення вимог ст.117 КЗпП (звільненим в 2017 та 2018 роках працівникам підприємства, з якими не було проведено остаточного розрахунок в день звільнення), порушення вимог ч.1 ст.115 КЗпП (заробітна плата за першу половину місяця не нараховувалась та не виплачуються).

Зазначені правопорушення кваліфіковано за абзацом 3 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України - порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі.

Крім того, 04.04.2018 першим заступником начальника Управління Держпраці винесено постанову про накладення штрафу №МК599/588/АВ/П/ПТ/МГ-ФС, якою накладено штраф на ТОВ КЕП «Комфорт» у розмірі 74460 гривень за порушення вимог ст.83 КЗпП щодо невиплати 2 звільненим працівникам грошової компенсації за всі не використані ними дні щорічної відпустки.

Зазначене правопорушення кваліфіковано за абзацом 4 частині 2 ст.265 КЗпП України - недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці.

Відповідно до ч.1 ст.259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України 26.04.2017 видано постанову №265 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні», якою затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який в свою чергу передбачає проведення інспекційних відвідувань.

За таких обставин, суд погоджується з аргументами відповідача про відповідність проведених ним заходів з інспекційного відвідування ТОВ КЕП «Комфорт» вимогам законодавства, та неможливості застосування у цьому випадку принципу «плодів отруєного дерева», за яким всі рішення прийняті за наслідками перевірки визнаються протиправними у випадку, якщо суд прийде до висновків, що сама перевірка була проведена протиправна.

Щодо постанови №МК599/588/АВ/П/ПТ/ЗБ-ФС від 04.04.2018, то позивачем взагалі у позові, в поясненнях, наданих в судовому засіданні 04.06.2018, а також у відповіді на відзив, жодним чином не заперечується факти порушення на підприємстві вимог ч.1 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» щодо виплати заробітної плати працівникам підприємства двічі за місяць, що не перевищує шістнадцяті календарних днів.

Під час перевірки директор ТОВ КЕП «Комфорт» зазначений факт визнала та надала письмове пояснення, в якому пояснила це тим, що заробітну плату працівникам підприємства виплачували в залежності від того, як власники квартир сплачували за надання послуг.

За таких обставин суд дійшов висновку, що факт скоєння ТОВ КЕП «Комфорт» правопорушення, передбаченого абзацом 3 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України - порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі, доведеним.

Щодо постанови №МК599/588/АВ/П/ПТ/МГ-ФС від 04.04.2018, то суд виходить з того, що факт невиплати ТОВ КЕП «Кофморт» компенсації за дні невикористаної відпустки звільненим працівникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також доведеним, відповідно до ч.1 ст.78 КАС України, оскільки зазначений факт не оспорюють та визнають обидві сторони.

Разом з тим, відповідальність за абзацом 4 частині 2 ст.265 КЗпП України передбачена саме за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці.

Тобто, це не яка-небудь невиплата найманому працівнику, а невиплата частини заробітної плати, яка входить до мінімально гарантованих державою.

Решта порушень в частині невиплати заробітної плати, які не входять до мінімально гарантованих державою, охоплюється абзацом 3 частині 2 ст.265 КЗпП України - порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про оплату праці» норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.12 Закону до мінімальних державних гарантій в оплаті праці входять: норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов'язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров'я на легшу нижчеоплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу у зв'язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на легшу роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання інших спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України.

Як вбачається зі змісту ч.2 ст.12 Закону у переліку мінімальних державних гарантій в оплаті праці відсутня компенсація за невикористану щорічну відпустку.

Так, відповідно до вимог ст.24 Закону України «Про відпустки» та ст.83 КЗпП передбачений обовязок роботодавця у разі звільнення працівника виплатити йому грошову компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Це дійсно є обовязком, а не правом роботодавця, як правильно зазначає відповідач. Разом з тим, не будь-який обовязок роботодавця в частині оплати праці є мінімальною державною гарантією, а лише той, який прямо зазначений у ч.1 ст.12 Закону України «Про оплату праці».

Відсутність у ч.1 ст.12 Закону посилання на компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки, унеможливлює кваліфікацію, невиплату такої компенсації за абзацом 4 ч. 2 ст.265 КЗпП України, а повністю охоплюється кваліфікацією за абзацом 3 ч.2 ст.265 Кодексу.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування постанови №МК599/588/АВ/П/ПТ/МГ-ФС від 04.04.2018 про накладення штрафу в розмірі 74460 гривень.

В решті позову відмовити.

Сума сплаченого позивачем судового збору, з урахуванням приписів ч. 3 ст. 139 КАС України, підлягає відшкодуванню на його користь пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1762 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Житлово-експлуатаційне підприємство "КОМФОРТ" (вул. Архітектора Старова, 2/5, корпус 1, офіс 66,Миколаїв,541) до Управління Держпраці у Миколаївській області (вул. Маршала Василевського, 40/1,Миколаїв,541) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову управління Держпраці у Миколаївській області №МК599/588/АВ/П/ПТ/МГ-ФС від 04.04.2018 про накладення штрафу в розмірі 74460 гривень

3. В задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови управління Держпраці у Миколаївській області №МК599/588/АВ/П/ПТ/ЗБ-ФС від 04.04.2018 про накладення штрафу в розмірі 11169 гривень відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Миколаївській області (вул. Маршала Василевського, 40/1,Миколаїв,541) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Житлово-експлуатаційне підприємство "КОМФОРТ" (вул. Архітектора Старова, 2/5, корпус 1, офіс 66,Миколаїв,541) судові витрати в розмірі 1762 гривень (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн.).

5. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко

Повний текст рішення складено 17.07.18