Справа № 814/4125/15
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/4125/15

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусян А.В.,

Лук'янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 2 березня 2018р. по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення № від 27.10.2015р. про застосування штрафних санкцій за донарахування єдиного внеску, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015р. ФОП ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Баштанської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області , в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення № від 27.10.2015р. про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 36472грн. Новобузького відділення Баштанської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що посадовими особами Новобузького відділення Баштанської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_2, за результатами якої 22.04.2014р. складено акт перевірки за №5/17/, у висновках якого встановлено порушення п.187.1 ст.187, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.177 ст.177, п.138.1 ст.138 ПК України, а саме заниження податкового зобов'язання з ПДВ на суму 9 498,2грн. за 2013р. від реалізації сільгосппродукції власного виробництва (ячмінь озимий, пшениця озима) на суму 4 7491грн., не включено до складу валового доходу в декларації про доходи за 2013р. дохід від реалізації сільгосппродукції власного виробництва в сумі 4 7491грн., та не підтверджено включення до складу валових витрат вартість придбаних запчастин та паливно-мастильних матеріалів на загальну суму 1 370 140грн..

На підставі вказаних висновків зазначених в акті перевірки, Новобузьким відділенням Баштанської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- за № від 30.04.2014р., яким донараховано податок на доходи фізичних осіб на суму 23 4765грн., штрафні санкції - 5 8691грн.;

- за № від 30.04.2014р., яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 9 499грн., штрафні санкції - 2 375грн.;

- за № від 13.05.2014р., яким донараховано єдиного внеску за 2012р. на суму 237 519,8грн., за 2013р. на суму 254 398,2грн. і застосовано штрафні санкції у розмірі 24 595грн..

Крім того, за наслідками перевірки ГУ ДФС 27.10.2015р. прийнято рішення за № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Вказаним рішенням до ФОП ОСОБА_2 застосовані штрафні санкції на підставі п.3 ч.11 ст.25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в сумі 36 472грн..

Позивач вважає, що штрафні санкції до нього застосовані протиправно, оскільки усі попередні податкові повідомлення-рішення про збільшення сум грошового зобов'язання були скасовані у судовому порядку, а тому штрафні санкції не підлягають застосуванню.

Посилаючись на зазначені обставини просив позов задовольнити.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 2 березня 2018р. позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних санкцій № від 27.10.2015р..

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Баштанської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області судовий збір у сумі 487,2грн..

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Сторони були сповіщенні про час і місце судового розгляду справи у встановленому законом порядку, проте сторони в судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили.

З урахуванням належного сповіщення сторін, про час і місце розгляду справи, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті та відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов та скасовуючи рішення ДПІ про застосування штрафних санкцій, суд першої інстанції виходив з того, що податкову вимогу контролюючого органу, якою донараховано позивачу єдиний соціальний внесок у зв'язку із збільшенням чистого оподаткованого доходу скасовано, а тому штрафна санкція, яка є похідною від донарахування єдиного внеску є безпідставною.

Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що за результатами документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 щодо достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 1.01.2012р. по 31.12.13р. податковим органом 22.04.2014р. складено акт за №5/17/ (т.1 а.с.13-28), у висновках яких вказано на порушення позивачем п.187.1 ст.187, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.177. ст.177, п.138.1 ст.138 ПК України, а саме заниження податкового зобов'язання з ПДВ на суму 9498,20 за 2013 рік від реалізації сільгосппродукції власного виробництва (ячмінь озимий, пшениця озима) на суму 47491грн., та не включення до складу валового доходу в декларації про доходи за 2013 рік дохід від реалізації сільгосппродукції власного виробництва в сумі 47491грн., та не підтверджено включення до складу валових витрат вартість придбаних запчастин та паливно-мастильних матеріалів на загальну суму 1370140,0грн.

За результатами проведеної документальної перевірки від 22.04.2014р., податковим органом 13.05.2014р. прийнято податкове повідомлення-рішення за № (т.1 а.с.33), яким позивачу збільшено суму ГЗ для фізичних осіб, які обрали спрощену систему оподаткування у розмірі 475439грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 24595грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач оскаржив вищевказане рішення в адміністративному порядку до ГУ ДФС в Миколаївській області та рішенням від 23.06.2014р. №2129/10/14-29-10-05-10 (т.1 а.с.34-35), скаргу задоволено, а податкове повідомлення-рішення № від 13.05.2014р. - скасовано. Цим же рішенням податковий орган зобов'язав Новобузьке відділення Баштанської ОДПІ ГУ Міндоходів в Миколаївській області сформувати та виставити позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) у сумі 491918грн. та рішення про застосування штрафних санкцій у розмірі 36472грн.

17.09.2015р. Баштанська ОДПІ сформувала податку вимогу про сплату боргу (недоїмки) за №Ф 2-17 у про стягнення 491918грн. недоїмки та 36472грн. штрафних санкцій.

Не погоджуючись із прийнятою вимогою, платник податку оскаржив її в адміністративному порядку, та контролюючим органом було прийнято вимогу №Ф- від 27.10.2015р. про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 491918грн., яка Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.11.2016р. була скасована (справа №814/4124/15). Постанова суду набрала законної сили.

За наслідками проведеної перевірки та рішень ГУ ДФС в Миколаївській області, відповідачем 27.10.2015р. прийнято рішення за № про застосування штрафних санкцій за донарахування єдиного внеску у розмірі 36472грн. (т.1а.с.42).

Позивач вважає, вказане рішення безпідставним, прийнятим з порушенням норм податкового законодавства, а тому просить його скасувати.

За правилами ст.4 ЗУ"Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у п.4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності , що підлягає обкладанню податком на доходи фізичних осіб.

В п.3 ч.11 ст.25 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" вказано, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Отже, вищенаведені норми Закону чітко визначають, що штрафні санкції можуть бути застосовані у випадку донарахуванням органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

За правилами ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Апеляційним судом встановлено, що рішення податкового органу про стягнення суми недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 491918грн. скасовано, а тому діюче законодавство позбавляє контролюючий органу застосувати штрафні санкції за своєчасне не нарахування єдиного внеску.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив, що рішення № від 27.10.2015р. про застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасне нарахування єдиного внеску є безпідставним та підлягає скасуванню, оскільки скасовано саму вимогу податкового органу про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 491918грн.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316,322 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 2 березня 2018р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Лукянчук