Справа № 705/161/18
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 705/161/18 Головуючий у 1-й інстанції -Трофімова Л.В.
Суддя-доповідач - Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Мельничука В.П., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Данилюк Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року

у справі №705/161/18 (розглянутої за правилами спрощеного провадження )

за позовом ОСОБА_2

до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

про визнання дій протиправними, скасування рішення у формі протоколу та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

- визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1;

- скасувати прийняте відповідачем рішення у формі Протоколу від 17.11.2017 № 3202 про відмову в призначенні ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах за Списком № 1;

- зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 (від 18.08.2017 № 3202/1027) про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1;

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що із досягненням пенсійного віку за наявного стажу подав заяву до Уманського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Черкаській області від 18.08.2017 № 3202/1027 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, надавши оригінали відповідних документів, але у задоволенні заяви відповідачем було відмовлено з посиланням на те, що за відповідним запитом Уманського об'єднаного управління пенсійного фонду України Черкаській області щодо отримання уточнюючих довідок з підприємства для підтвердження спеціального стажу, відповідь не отримано.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2018 року позов задоволено частково. Визнано незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо немотивованої відмови у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Зобов'язано відповідача розглянути заяву ОСОБА_2 (від 18.08.2017 № 3202/1027) про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області судові витрати із сплати судового збору у сумі 320 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням в частині відмови в задоволенні позову позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову та прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити повністю. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції всупереч нормам права необґрунтовано відмовлено в задоволенні позову в частині вимоги про скасування прийнятого відповідачем рішення у формі протоколу від 17.11.2017 № 3202 про призначення ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах за Списком № 1.

Відзив (заперечення) на апеляційну скаргу відповідачем не надано.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги та доводи апеляційної скарги заперечував та просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити з огляду на її необґрунтованість та безпідставність.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню в частині відмови в задоволенні позову з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315, статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 18 серпня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п.«а» ст.13 Закону № 1788. На час звернення позивач мав стаж роботи не менше 25 років і вік понад 50 років.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області листом від 17.11.2017 №20890/07 повідомлено позивачу про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно рішення викладеного у формі Потоколу від 17.11.2017 №3202, у зв'язку з відсутністю документального підтвердження пільгового стажу роботи для призначення пенсії за Списком № 1.

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, відповідач не зазначив загальний стаж роботи позивача за Списком №1 і не надав додатків до листа у т.ч. рішення у формі протоколу №3202, не навів мотивів відмови, тобто діяв нерозсудливо. Натомість, у листі йдеться про те, що позивачем надано: трудову книжку НОМЕР_2, диплом про навчання НОМЕР_3 (копія), військовий квиток НОМЕР_4 (копія), довідку про роботу від 21.08.2017 №715, довідку про заробітну плату від 21.08.2017 №713, від 21.08.2017 №714, довідку про спуски і виїзди підземних робіт від 07.10.2013 №783, виписку з наказу від 24.06.1985 №294-к, довідки з уточнення пільгового характеру робіт із виробничо-структурного підрозділу «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 23.09.2013 №806, з відокремленого підрозділу «Щахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» (копія) від 07.10.2013 №872, з структурного підрозділу «Управління матеріально-технічного постачання та допоміжних виробництв» (копія) від 11.10.2017 №2364, від 11.10.2013 №2365.

Вважаючи такі дії відповідача незаконними, а рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах викладене у формі протоколу таким, що підлягає скасуванню ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, прийшов до висновку про необґрунтованість дій відповідача щодо немотивованої відмови у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та відповідно зобов'язано відповідача розглянути заяву позивача від 18.08.2017 № 3202/1027 про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Водночас в частині позовних вимог щодо скасування прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області рішення у формі протоколу №3202 від 17.11.2017 про відмову у призначенні ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах за Списком №1 відмовлено.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць;

- чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції рішенням у формі протоколу № 3202 від 17.11.2017 зазначено, що заявник - ОСОБА_2 не має права на пенсію.

Відповідно до 4.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затвердженим Постанова правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846
право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Приймаючи рішення суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, що у задоволенні вимоги скасувати прийняте відповідачем рішення викладене у формі протоколу від 17.11.2017 № 3202 слід відмовити з огляду на внутрішню інформаційно-аналітичну роботу і обробку даних відповідачем.

Таке твердження суду першої інстанції є необґрунтованим та помилковим, оскільки рішення відповідача, відображене у формі Протоколу№3202 від 17.11.2017 про відсутність права ОСОБА_2 на пенсію відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» породжують наслідки та порушує права позивача на призначення пенсії на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду справа №607/6447/17-авід 22 травня 2018 року

Згідно нормами п. 5 ч. 2 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96).

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову в частині відмови та ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позову та скасування прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області рішення у формі протоколу №3202 від 17.11.2017 про відмову у призначенні ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено при неповному з'ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому постанова суду підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позову з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.6 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскільки за поданий позивачем позов, апеляційну скаргу було сплачено судовий збір у розмірі 1600 грн. (640+960), то стягненню на користь позивача за рахунок відповідача підлягає сума 1280 грн. з урахуванням частини суми витрат судового збору стягнутого судом першої інстанції у розмірі 320 грн.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині з ухваленням в цій частині нового рішення у справі про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 242, 246, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року - скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо скасування прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області рішення у формі Протоколу від 17.11.2017 №3202 про відмову в призначенні ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах за Списком № 1.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області рішення у формі Протоколу від 17.11.2017 № 3202 про відмову у призначенні ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах за Списком № 1.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області (01133, м. Київ, бульвар Л.Українки, 26) судові витрати у розмірі 1280 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: В.П. Мельничук

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 19 липня 2018 року.

Повний текст постанови виготовлено 19 липня 2018 року.