Справа № 330/1074/18
Суддя: Нестеренко Т. В.
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/1074/18

2-а/330/24/2018

"02" липня 2018 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді - Нестеренко Т.В.

при секретарі - Корнієнко М.М.,

представника позивача - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_1 до Інспектора СРПП № 3 Якимівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Шамрай Миколи Ігоровича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.178 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора СРПП № 3 Якимівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Шамрай Миколи Ігоровича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.178 КУпАП, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 березня 2018 року посадовою особою, а саме інспектором СРПП № 3 Якимівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Шамрай М.І. було винесено постанову про притягнення гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.178 ч.2 КУпАП України, на позивача ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 гривні. Згідно тексту оскаржуваної постанови ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за те, що він 30 березня 2018 року о 10 годині 30 хвилині, перебуваючи в приміщенні Якимівського ВП по вул.Пушкіна, 23 в смт.Якимівка, Якимівського району Запорізької області, знаходився в п'яному вигляді, мав хитку ходу, мав нерозбірливу мову, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Позивач ОСОБА_2 вважає, що зазначена постанова є незаконною та підлягаю скасуванню з наступного:

- відповідно до вимог ст.178 КУпАП відповідальності підлягає особа зокрема за появу у громадських місцях у п'яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль. Як вбачається із тексту постанови ОСОБА_2 був у п'яному вигляді в приміщенні Якимівського ВП. При цьому посадова особа ( орган ), який склав постанову, висловив свою об'єктивну думку, що позивач був п'яний, в постанові не зазначено в чому саме було поведінкою позивача ображено людську гідність і громадська мораль, тобто не зазначена об'єктивна сторона інкримінованого правопорушення;

- посадовою особою, яка склала постанову не було взагалі взято до уваги, що позивач із-за фізичних вад взагалі має нерозбірливу мову, що в свою чергу може бути сприйнято як перебування у п'яному стані. В усній формі позивачем було надано пояснення, що запах алкоголю з ротової порожнини він мав внаслідок вживання алкогольних напоїв напередодні, тобто 29 березня 2018 року, прибув до приміщення Якимівського ВП з метою відвідування органу пробації, де він перебуває на обліку у зв'язку з відбуттям покарання. При цьому необхідно зазначити, що будь-яких дій, які б принижували честь і гідність людини як-то брудний одяг, неможливість віддавати своїм діям звіт та керувати ними, справляння особистих фізіологічних потреб, тощо, позивач не вчиняв;

- відповідно до змісту постанови відносно ОСОБА_2, останній вчинив інкриміноване йому адмінправопорушення на вул.Пушкіна, 21 в смт Якимівка в приміщенні Якимівського ВП. Така редакція постанови не відповідає вимогам ст.ст. 256, 283 КУпАП оскільки повинно бути зазначене місце вчинення адмінправопорушення як-то розташування правопорушника відносно будинків, які мають певну нумерацію, торгівельних точок тощо;

- відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами. Згідно зі ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Жодного доказу вчинення правопорушень інспектором в постанові не зазначено, під час розгляду справи не досліджено. В порушення вимог ст.258 ч.5 поліцейським не було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Частина 1 ст. 20 КАСУ визначає місцеві загальні суду як місцеві адміністративні суди.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 КАСУ, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАСУ, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч.2 ст.77 КАСУ обов'язок доказування покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ч.4 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Позивач та його представник зазначають, що оскаржувана постанова була винесена 30 березня 2018 року, під час її винесення був присутній особисто ОСОБА_2, який є юридичне необізнаною особою та який не усвідомлював наслідків притягнення його до адмінвідповідальності. 13 червня 2018 року адвокатом ОСОБА_1, який здійснює захист за призначенням відповідно до доручення центру з надання БВПД по справі 330/1799/17, провадження № 1-В/330/54/2018 , під час ознайомлення з матеріалами справи були з'ясовані порушення, які вчинені посадовою особою під час винесення постанови. В зазначеній же справі міститься копія оскаржуваної постанови,яку практично неможливо прочитати. У зв'язку з викладеними обставинами позивач та його представник вважають пропуск строку, який визначено законом для оскарження постанови про адмінправорушення, поважними. Позивач одночасно зазначає, що до суду за тих саме підстав, з тим саме предметом він не звертався, оригінал оскаржуваної постанови перебуває у відповідача. На підставі наведеного просить вважати пропущений строк для подання позовної заяви поважним, поновити його та відраховувати його з 13 червня 2018 року. Постанову в справі про накладення адміністративного стягнення АА № 601120 від 30 березня 2018 року щодо притягнення позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.178 ч.2 КУпАП у вигляді стягнення штрафу у розмірі 51 гривні - скасувати.

В судове засідання ОСОБА_2, , в інтересах якого діє ОСОБА_1, наддав письмову заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягає та просить його задовольнити.

В судове засідання відповідач, інспектор СРПП № 3 Якимівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Шамрай М.І. не з»явився, причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень щодо позову не надав.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, з урахування заяви позивача про розгляд справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалася сторона, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення обґрунтованого адміністративного позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 30 березня 2018 року посадовою особою, а саме інспектором СРПП № 3 Якимівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Шамрай М.І. було винесено постанову про притягнення гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.178 ч.2 КУпАП України, на позивача ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 гривні. Згідно тексту оскаржуваної постанови ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за те, що він 30 березня 2018 року о 10 годині 30 хвилині, перебуваючи в приміщенні Якимівського ВП по вул.Пушкіна, 23 в смт.Якимівка, Якимівського району Запорізької області, знаходився в п'яному вигляді, мав хитку ходу, мав нерозбірливу мову, різкий запах алкоголю з ротової порожнини.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень..

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, жодного доказу вчинення правопорушень гр..ОСОБА_2 30.03.2018 року, інспектором в постанові не зазначено, під час розгляду справи не досліджено. В постанові не зазначено в чому саме було поведінкою позивача ображено людську гідність і громадська мораль, тобто не зазначена об'єктивна сторона інкримінованого правопорушення. Також відсутня Довідка медичного закладу щодо підтвердження знаходження гр..ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів. Відповідачем не надано жодного доказу на спростування обставин, зазначених позивачем в адміністративному позові.

Таким чином, жодних фактичних даних, які б давали можливість встановити наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення на момент складання постанови, відповідачем не надано, що не дає можливості перевірити достовірність обставин, на підставі яких позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 178 ч.2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно ст. 44 КАС України, особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки та зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Згідно ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

На підставі п. 3 ст. 288 КУпАП може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9,11,22,33,34, п. 1 ст. 247, ст.ст. 256, 283, 288-293 КУпАП, ст.ст. 6, 7, 9, 11, 44, 73-79, 90, 241-246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_1 до Інспектора СРПП № 3 Якимівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Шамрай Миколи Ігоровича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.178 КУпАП - задовольнити.

Постанову в справі про накладення адміністративного стягнення АА № 601120 від 30 березня 2018 року щодо притягнення позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.178 ч.2 КУпАП у вигляді стягнення штрафу у розмірі 51 гривні - скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України (в редакції від 15.12.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тобто до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Якимівський районний суд Запорізької області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.В.Нестеренко