Справа № 2-а/2008/48/12
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2018 року

Київ

справа №2-а/2008/48/12

адміністративне провадження №К/9901/9847/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду в складі судді Ральченко І.М. від 18.07.2016 у справі №2-а/2008/48/12 за позовом ОСОБА_3 до Старосалтівської селищної ради, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання дій незаконними, визнання довідки незаконною, визнання особистим розпорядження, скасування незаконного особистого розпорядження, визнання права власності та користування,

УСТАНОВИВ:

Постановою Вовчанського районного суду Харківської області від 29.04.2013 задоволено частково позов ОСОБА_3 до Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання дій незаконними, визнання довідки незаконною, визнання особистим розпорядження, скасування незаконного особистого розпорядження, визнання права власності та користування.

Визнано протиправною довідку № 1531 від 29 вересня 2011 року на земельну ділянку АДРЕСА_1.

Визнано протиправним та скасовано лист № 310 від 08 червня 2011 року, виданий в.о. голови Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області ОСОБА_4.

Визнано протиправним та скасовано лист № 526 від 30 вересня 2011 року, виданий в.о. голови Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області ОСОБА_4.

Визнано право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку загальним розміром 0,62 га (ділянка № 1 0, 25 га та ділянка № 2 0,37 га), розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 - відмовлено.

На зазначену постанову суду ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд посилався на частину першу статті 185 Кодексу адміністративного судочинства України ( в редакції чинній на момент постановлення ухвали), згідно якої мають право оскаржити постанову суду першої інстанції, зокрема, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки та прийшов до висновку, що оскаржуваною постановою суду першої інстанції питання про його права, свободи, інтереси чи обов'язки не вирішено, а тому зазначене не породжує для останнього і права на захист шляхом апеляційного оскарження судового рішення.

В касаційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та просить її скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до частини першої статті 185 Кодексу адміністративного судочинства сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, Кодексом визначене вичерпне коло осіб, які мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції:

- сторони;

- інші особи, які беруть участь у справі;

- особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

ОСОБА_2 не є стороною у даній справі.

Дійсно ч. 1 ст. 185 КАС України передбачено право на апеляційне оскарження осіб, які не брали участі у справі, але обов'язковою умовою є те, що судовим рішенням безпосередньо вирішено питання про їх права (свободи, інтереси) або про їх обов'язки. Тобто особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права або обов'язки цих осіб, або істотно утруднюють реалізацію свобод та ущемляють їх інтереси.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання тлумачення ч. 2 ст. 55 Конституції України (пункт 1 резолютивної частини Рішення № 6-зп від 25 листопада 1997 року; пункт 1 резолютивної частини Рішення № 9-зп від 25 грудня 1997 року; та пункт 1 резолютивної частини Рішення № 19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року).

У рішенні № 19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року Конституційний Суд України зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, системне тлумачення ст. 55 Конституції України дозволяє дійти висновку, що ч. 2 цієї статті гарантує кожному захист «своїх прав», які були порушені органами державної влади, місцевого самоврядування, посадовими і службовими особами. Адже саме в такому контексті сформульовано ч. 3, 5 та 6 ст. 55 Конституції України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що в апеляційній скарзі ОСОБА_2 жодним чином не зазначає, яким чином постанова суду першої інстанції порушує його права. ОСОБА_2 посилається на норми Конституції України та законодавства, згідно з якими гарантовано право на відпочинок та доступ до водних об'єктів, проте не зазначає, яким чином саме його право стосовно доступу до прибережної смуги Печенізького водосховища було порушене.

Отже, не вбачає достатніх підстав для відкриття апеляційного провадження, а тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2016 року - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

Судді Верховного Суду