Справа № 818/31/16
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2018 року

Київ

справа №818/31/16

адміністративне провадження №К/9901/12461/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2016 у складі судді Опімах Л.М. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016 у складі колегії суддів: Жигилія С.П. (головуючий), Перцової Т.С., Дюкарєвої С.В. у справі №818/31/16 за позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Сумської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. ОСОБА_2 (надалі - ОСОБА_2) звернувся до суду з адміністративним позовом до Прокуратури Сумської області, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Сумської області від 14.12.2015 №957к про звільнення з посади прокурора Роменської міжрайонної прокуратури та органів прокуратури Сумської області, поновити на роботі в органах прокуратури Сумської області на посаді прокурора Роменської місцевої прокуратури та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 6464,50 грн.

2. Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2016, яку залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

3. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:

3.1. ОСОБА_2 з 14.07.2017 працював в органах прокуратури, на підставі наказу прокурора Сумської області від 01.09.2015 №619к переведений на посаду прокурора Роменської міжрайонної прокуратури.

3.2. Наказом Генерального прокурора України №90ш від 23.09.2015, у зв'язку з утворенням з 15.12.2015 місцевих прокуратур та припиненням діяльності шляхом реорганізації міських, районних, районних у містах та міжрайонних прокуратур, внесено зміни до структури та штатного розпису прокуратури Сумської області, зокрема, виключено штатний розпис Роменської міжрайонної прокуратури та включено штатний розпис Роменської місцевої прокуратури у кількості 22 одиниці.

3.3. З наявних у справі доказів вбачається, що позивач проходив тестування на зайняття посади прокурора Роменської місцевої прокуратури. У відповідності до рейтингового списку на посади прокурорів Роменської місцевої прокуратури претендувало 38 осіб з підсумковими балами від 161,7 до 56,7. ОСОБА_2 набрав 79,7 балів і не був призначений на посаду прокурора у даній прокуратурі, оскільки останній претендент, який успішно пройшов тестування та був призначений на посаду прокурора набрав 94 бали.

3.4. Наказом прокурора Сумської області від 14.12.2015 №957к ОСОБА_2 звільнено з посади прокурора Роменської міжрайонної прокуратури та органів прокуратури Сумської області у зв'язку з реорганізацією органу прокуратури та скороченням кількості прокурорів на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України та пункту 9 статті 51 Закону України "Про прокуратуру".

4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій виходили з того, що в органах прокуратури відбулась реорганізація відповідно до Закону України "Про прокуратуру" в новій редакції. Позивач у порядку, визначеному законодавством, повідомлений про наступне звільнення і процедура його звільнення відбувалася з дотриманням передбачених законодавством гарантій. Судами попередніх інстанцій наголошено на неможливості призначення позивача на посаду прокурора в Роменській місцевій прокуратури, враховуючи набрані ним бали та кількість штатних одиниць у даній прокуратурі.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

5. Позивачем подано касаційну скаргу на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати і прийняте нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

6. Аргументи скаржника полягають у тому, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права та допущено порушення норм процесуального права. Зокрема, скаржник вказує, що під час розгляду справи суди залишили поза увагою те, що оспорюваний наказ винесений з порушенням норм частини 2 статті 40, статті 49-2 Кодексу законів про працю України, оскільки позивачу не було запропоновано жодної з вакантних посад в органі прокуратури, які існували до дня його звільнення.

7. Відповідач заперечень (відзиву) на касаційну скаргу не подав.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

8. Конституція України:

Стаття 19: "&l ;…≷ Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України".

9. Кодекс законів про працю України (надалі - КЗпП України):

Стаття 40. Розірвання трудового договору з ініціативи власника або

уповноваженого ним органу

"Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках:

1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

…Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу".

Стаття 49-2. Порядок вивільнення працівників

"Про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення" , власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників".

Стаття 222. Порядок розгляду трудових спорів деяких категорій працівників

"Особливості розгляду трудових спорів суддів, прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури, які мають класні чини, встановлюється законодавством".

10. Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII (в редакції, чинній станом на 14.12.2015, надалі - Закон №1697-VII):

Стаття 51. Загальні умови звільнення прокурора з посади,

припинення його повноважень на посаді

"1. Прокурор звільняється з посади у разі:

…9) ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури".

Розділ XII ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ

"1. Цей Закон набирає чинності з 15 липня 2015 року, крім:

…статті 12 та Додатка до цього Закону щодо переліку та територіальної юрисдикції місцевих прокуратур, які набирають чинності з 15 грудня 2015 року (абзац 3).

…3. Визнати такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом:

1) Закон України "Про прокуратуру" (Відомості Верховної Ради України, 1991 р., № 53, ст. 793, № 50, ст. 474; 1995 р., № 11, ст. 71, № 34, ст. 268; 2001 р., № 9, ст. 38, № 44, ст. 233; 2002 р., № 17, ст. 117, ст. 125; 2003 р., № 29, ст. 233, № 30, ст. 247; 2004 р., № 8, ст. 66; 2005 р., № 2, ст. 32, № 6, ст. 132, № 11, ст. 198; 2006 р., № 1, ст. 18, № 19-20, ст. 156; 2007 р., № 7-8, ст. 66, № 33, ст. 442; 2008 р., №№ 5-8, ст. 78, № 48, ст. 357; 2010 р., № 37, ст. 497, №№ 41-45, ст. 529; 2011 р., № 23, ст. 160, № 30, ст. 279; 2012 р., № 12-13, ст. 82; 2013 р., № 14, ст. 89, № 21, ст. 208, № 37, ст. 490, № 39, ст. 517; 2014 р., № 11, ст.132, № 17, ст. 593, № 20-21, ст. 745, № 22, ст. 816; із змінами, внесеними Законом України від 14 серпня 2014 року № 1642-VII), крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Розділ XIII ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ

"…5-1. До набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" цього Закону:

1) прокурорами місцевих прокуратур призначаються:

…в) прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування.

…Проведення тестування, стажування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України".

11. Порядок проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, затверджений Наказом Генеральної прокуратури України від 20.07.2015 №98, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.07.2015 за №928/27373 (в редакції, чинній станом на 14.12.2015, надалі - Порядок):

І. Загальні положення

"1.1. Цей Порядок визначає умови і процедуру проведення тестування на посади прокурорів місцевих прокуратур.

1.2. На посади прокурорів місцевих прокуратур призначаються особи за результатами успішного проходження ними тестування.

1.3. Тестування забезпечує умови для об'єктивного і неупередженого з'ясування спроможності кандидатів за своїми професійними та особистісними якостями виконувати службові обов'язки на посадах прокурорів місцевих прокуратур.

1.4. Прокурори та стажисти на посадах прокурорів, які на день набрання чинності Законом України "Про прокуратуру" працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, претендують на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, яка утворюється шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій вони працюють.

Прокурори та стажисти на посадах прокурорів, які працюють у прокуратурах міст з районним поділом, претендують на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури в одній з місцевих прокуратур, що утворюються в межах відповідного міста".

V. Прийом документів та реєстрація кандидатів

"5.2. Працівник, який на день набрання чинності Законом України "Про прокуратуру" працює в міській, районній, міжрайонній, районній у місті прокуратурі, подає заяву за формою, наведеною у додатку 3 цього Порядку, для участі в тестуванні на посаду прокурора тієї місцевої прокуратури, яка буде сформована шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій він працює.

ІХ. Формування рейтингу та призначення кандидата на посаду

прокурора місцевої прокуратури

"9.5. Керівник регіональної прокуратури після отримання рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів конкретної місцевої прокуратури та рапорту працівника прокуратури (заяви для тих, хто не працює у прокуратурі), який успішно пройшов тестування, видає наказ про його призначення на посаду, враховуючи підсумковий бал кандидата (від вищого до нижчого) та кількість штатних одиниць у відповідній місцевій прокуратурі".

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

12. За приписами статті 222 КЗпП України, особливості розгляду трудового спору, який виник в межах спірних правовідносин, врегульовано Законом №1697-VII. Відтак, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі. Позиція аналогічного змісту наведена у постанові Верховного Суду України від 17.02.2015 по справі №21-8а15.

13. Законом №1697-VII визначено новий перелік та територіальну юрисдикцію місцевих прокуратур, які набрали чинності з 15.12.2015. Як встановлено судами попередніх інстанцій, наказом Генеральної прокуратури України від 23.09.2015 №90ш, у зв'язку з утворенням з 15.12.2015 місцевих прокуратур та припиненням діяльності шляхом реорганізації міських, районних, районних у містах і міжрайонних прокуратур внесено зміни до структури та штатного розпису прокуратури Сумської області, зокрема, виключено штатний розпис Роменської міжрайонної прокуратури та включено штатний розпис Роменської місцевої прокуратури у кількості 22 одиниці.

14. Враховуючи норми підпункту "в" пункту 5-1 розділу XIII "Перехідні положення" Закону №1697-VII, до набрання чинності абзацом 3 пункту 1 розділу XII цього Закону, тобто, до 15.12.2015, прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працювали у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, призначались прокурорами місцевих прокуратур виключно за умови успішного проходження ними тестування, порядок проведення якого визначено Порядком.

15. Аналізуючи структуру та штатний розпис Роменської міжрайонної прокуратури та Роменської місцевої прокуратури, кількість осіб, які займали посади в прокуратурі, що реорганізовувалась, подали заяви, пройшли тестування, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що зміни в організації виробництва і праці, у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників, дійсно мали місце. Позивач за наслідками тестування набрав 79,7 балів, проте з урахуванням кількості штатних одиниць у штатному розписі Роменської місцевої прокуратури, останній претендент, який успішно пройшов тестування та був призначений на посаду, набрав 94 бали.

16. Згідно з частинами 1-2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

17. Таким чином, мали місце підстави, встановлені пунктом 9 частини 1 статті 51 Закону №1697-VII для звільнення позивача з займаної посади.

18. Колегія суддів відхиляє аргументи скаржника щодо необхідності застосування до спірних правовідносин частини 2 статті 40, статті 49-2 КЗпП України, якими передбачено наявність у відповідача обов'язку запропонувати позивачу інші посади, оскільки призначення на посади прокурорів місцевих прокуратур, відповідно до норм Перехідних положень Закону №1697-VII, здійснювалось виключно за результатами успішного проходження ними тестування.

19. Отже, аналізуючи встановлені судами обставини справи, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що оспорюваний наказ прокурора Сумської області від 14.12.2015 №957к про звільнення ОСОБА_2 прийнятий у порядку, в межах та у спосіб, що встановлені законом, а тому, підстави для задоволення вимог позивача про визнання протиправним та скасування зазначеного наказу, поновлення його на посаді та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні.

20. Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

21. З огляду на наведене, касаційна скарга ОСОБА_2 до задоволення не підлягає, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016 слід залишити без змін.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

22. Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

23. Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016 у справі №818/31/16 за позовом ОСОБА_2 до прокуратури Сумської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без змін.

24. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

...........................

...........................

...........................

В.М. Шарапа

В.М. Бевзенко

Н.А. Данилевич ,

Судді Верховного Суду