Справа № 813/2085/18
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/2085/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Михайленко Б.С.,

представника позивача ОСОБА_1.,

представника відповідача Мельника Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним і скасування наказу в частині,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач-1) та ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4, позивач-2) звернулися до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач, ДПП), в якому просять суд:

-визнати незаконним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 292 від 13.03.2018 року у частині притягнення до дисциплінарної відповідальності командира взводу з обслуговування доріг державного значення батальйону №1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 та старшого інспектора взводу з обслуговування доріг державного значення батальйону №1 Управління патрульної поліції у Львівській області (далі - УПП) Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 у формі накладення доган.

В обґрунтування позовних вимог позивачі покликаються на наступне. Наказом ДПП №292 від 13.03.2018 на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були накладені дисциплінарні стягнення у вигляді доган. З висновку службового розслідування від 28.02.2018, на підставі якого винесено оскаржуваний наказ, вбачається, що старший лейтенант поліції ОСОБА_3 та старший лейтенант поліції ОСОБА_4 допустили порушення службової дисципліни, а саме: 11.01.2018 перед виходом на службу не вжили заходів щодо отримання технічних засобів фото- та відео фіксації під час оформлення матеріалів ДТП за участі службового автомобіля TOYOTA PRIUS номерний знак НОМЕР_4 під керуванням інспектора взводу з обслуговування доріг державного значення батальйону № 1 управління лейтенанта поліції ОСОБА_5 та автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6

Позивачі стверджують, що ні з оскаржуваного наказу за № 292 від 13.03.2018, ні з висновку службового розслідування не можна прийти до чіткого висновку, які саме дії чи бездіяльність є позивачів є протиправними, що стали підставою для притягнення їх до дисциплінарної відповідальності, не зазначено обставин, що конкретизують тяжкість дисциплінарного проступку, не наведено, які наслідки негативного характеру для інтересів служби виникли внаслідок дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не визначено форму вини кожного з них та не встановлено причинно-наслідкового зв'язку між вказаними елементами об'єктивної сторони такого діяння.

Крім того, позивачі покликаються на порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування, зокрема, зазначають, що їм не надано можливості скористатись своїм правом на надання пояснень з проводу фактів, відображених у висновку службового розслідування, а з самим наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності їх ознайомлено через місяць з моменту накладення дисциплінарного стягнення.

У відзиві на позов відповідач стверджує, що наказ Департаменту патрульної поліції № 292 від 13.03.2018 про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників управління ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є законним, обґрунтованим та справедливим. В обґрунтування зазначеного покликається на те, що згідно з висновком службового розслідування від 28.02.2018 старший лейтенант поліції ОСОБА_3 та старший лейтенант поліції ОСОБА_4 11.01.2018 перед виходом на службу не вжили заходів щодо отримання технічних засобів фото- та відеофіксації, що в подальшому призвело до порушення вимог п. 1.2 Доручення УПП у Львівській області ДПП від 17.03.2017 за № 6399/41/12/01-2017 «Про порядок використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів)», п. п. 1, 8, 9,10 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» під час оформлення матеріалів ДТП за участі службового автомобіля TOYOTA PRIUS номерний знак НОМЕР_4 під керуванням інспектора взводу з обслуговування доріг державного значення батальйону № 1 управління лейтенанта поліції ОСОБА_5 та автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6

Відповідач вважає, що позивачі приходять до хибних висновків стверджуючи, що біля загальної кількості одиниць у Видатковій відомості технічних засобів, отриманих під звіт від 11.01.2018, проставляється помітка зі знаком «-» з вказівкою на кількість несправних пристроїв. Натомість стверджує, що в графі «Отримано» Видаткової відомості технічних засобів, отриманих під звіт від 11.01.2018, поліцейський власним підписом засвідчує отримання ним технічних засобів, а в графі «Повернуто» - робить відмітку про отримання відповідальний працівник відділу зв'язку та телекомунікацій управління. Крім цього, помітки зі знаком «-» проставляє поліцейський навпроти свого прізвища в разі неотримання ним одного із перелічених технічних засобів. Зазначає, що станом на 11.01.2018 та 12.01.2018 кількість робочих нагрудних відеореєстраторів, що могли б використовуватися інспекторами взводу по обслуговуванні доріг державного значення батальйону № 1 управління під час виконання службових обов'язків, становила 18 штук. Таким чином, відповідач покликається на те, що інформація надана ОСОБА_4, в рамках проведення службового розслідування, про відсутність відеореєстраторів станом на 11.02.2018 у відділі зв'язку та телекомунікацій управління - не відповідає дійсності.

Ухвалою суду 25.05.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою від 10.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивачів у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів, наведеним у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

ОСОБА_3 станом на момент звернення до суду з позовом перебуває на посаді командира взводу з обслуговування доріг державного значення батальйону №1УПП ДПП у званні старшого лейтенанта поліції.

ОСОБА_4 станом на момент звернення до суду з позовом перебуває на посаді старшого інспектора взводу з обслуговування доріг державного значення батальйону №1УПП ДПП у званні капітана поліції.

На підставі наказу Департаменту патрульної поліції від 29.01.2018 № 360 проведено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин пошкодження службового автомобіля TOYOTA PRIUS номерний знак НОМЕР_4 під керуванням інспектора взводу з обслуговування доріг державного значення батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_5

Як вбачається з висновку службового розслідування від 28.02.2018 комісією встановлені наступні обставини.

За фактом ДТП, що відбулась на 616км+350м автодороги М-06 «Київ - Чоп» за участю службового автомобіля TOYOTA PRIUS номерний знак НОМЕР_4 під керуванням інспектора взводу з обслуговування доріг державного значення батальйону № 1 управління лейтенанта поліції ОСОБА_5 та автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6, з метою оформлення відповідних матеріалів, на місце ДТП прибув екіпаж «ОМЕГА-0751», в складі командира взводу з обслуговування доріг державного значення батальйону № 1 управління старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 та старшого інспектора взводу з обслуговування доріг державного значення батальйону № 1 управління старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4

На запитання про те, чому під час оформлення матеріалів ДТП, що мала місце на 620км+300м автодороги М-06 «Київ-Чоп» не здійснювалася відеофіксація за допомогою нагрудних відеореєстраторів, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 зазначив, що заступивши на службу в складі екіпажу «ОМЕГА-0751» в ніч з 11.01.2018 на 12.01.2018, у відділі зв'язку та телекомунікацій управління вказані відеореєстратори були відсутні.

Опитаний в ході проведення службового розслідування командир взводу з обслуговування доріг державного значення батальйону № 1 управління старший лейтенант поліції ОСОБА_3 повністю підтвердив надані лейтенантом поліції ОСОБА_4 пояснення, однак, з яких причин ввірений йому особовий склад, а саме працівники екіпажу «ОМЕГА-0704», під час службової діяльності не використовують нагрудних та автомобільних відеореєстраторів - не зміг.

Також у своєму поясненні, старший лейтенант поліції ОСОБА_3 зазначає, що перед заступленням на службу, під час проведення інструктажів особовому складу, постійно наголошує працівникам взводу з обслуговування доріг державного значення батальйону № 1 управління про необхідність отримання технічних засобів, зокрема нагрудних відеореєстраторів та карти пам'яті «Micro SD», необхідної для роботи автомобільного відеореєстратора.

Комісія дійшла висновків, що старший лейтенант поліції ОСОБА_3 та старший лейтенант поліції ОСОБА_4 допустили порушення службової дисципліни, а саме: 11.01.2018 перед виходом на службу не вжили заходів щодо отримання технічних засобів фото- та відео фіксації, що в подальшому призвело до порушення вимог п.1.2 Доручення, п.п. 1, 8, 9, 10 ч.1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та п.п.1, 2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» під час оформлення матеріалів ДТП за участі службового автомобіля TOYOTA PRIUS номерний знак НОМЕР_4 під керуванням інспектора взводу з обслуговування доріг державного значення батальйону № 1 управління лейтенанта поліції ОСОБА_5 та автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6

Відтак, наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 292 від 13.03.2018 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП» за невиконання вимог п.1.2 та 1.2.1 Доручення УПП у Львівській області ДПП від 17.03.2017 за № 6399/41/12/01-2017 «Про порядок використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів)», п. 1, 8, 9, 10 частини 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та п. 1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», на підставі п.3 ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України затвердженого Законом України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», командиру взводу з обслуговування доріг державного значення батальйону № 1 Управління старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 та старшому інспектору взводу з обслуговування доріг державного значення батальйону № 1 Управління капітану поліції ОСОБА_4 оголошені догани.

Не погоджуючись із вищевказаним наказом, позивачі звернулися до суду.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, суд керується наступним.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

Так, відповідно до п. 1, 2, 6 ч.1 ст.18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов'язаний:

- неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно- правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

- інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно п. 4 розділу XI Закону № 580-VIII, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Із положень ст.19 Закону № 580-VIII випливає, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до Закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

В пункті 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23 грудня 2015 року № 901-VIII зазначено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України». Отже, сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів Національної поліції України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст. 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень визначено статтею 14 Дисциплінарного статуту. Так, зокрема із положень цієї статті, випливає, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Як вбачається з висновку службового розслідування та наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, у діях ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уповноважені службові особи ДПП вбачають ознаки порушення наступних приписів нормативно-правових актів:

1) Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», а саме:

- п.1 ч.1 ст. 7, яким встановлено обов'язок працівника поліції дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;

- п.8 ч.1 ст. 7, яким встановлено обов'язок працівника поліції постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень;

- п.9 ч.1 ст. 7, яким встановлено обов'язок працівника поліції сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку;

- п.10 ч.1 ст. 7, яким встановлено обов'язок працівника поліції виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;

2) Закону України «Про національну поліцію», а саме:

- п.п. 1,2 ч. 1 ст. 18, яким встановлено службові обов'язки працівників поліції неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; та професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

3) Доручення УПП у Львівській області ДПП від 17.03.2017 №6399/41/12/01-2017 «Про порядок використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів)»:

- п. 1.2 та 1.2.1, якими встановлено обов'язки працівників поліції щодо обов'язкового використання нагрудної відеокамери при будь-якому контакті з особами, а також при оформленні ДТП.

Надаючи оцінку правомірності притягнення позивачів до дисциплінарної відповідальності, яка втілилась у відповідному наказі, суд зауважує, що підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок.

В свою чергу, в розумінні ст. 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Оцінюючи склад проступку, вчинення якого поставлено у вину позивачам, суд зазначає, що згідно із ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Констатація допущення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 порушень, як вбачається зі змісту висновку, наданого службовими особами УПП за результатами проведеного службового розслідування, базується на тому, що 11.01.2018 перед виходом на службу позивачі не вжили заходів щодо отримання технічних засобів фото- та відеофіксації (відеореєстраторів).

Щодо вказаного факту, суд враховує наступні пояснення позивачів.

Так, позивачі покликаються на те, що згідно Видаткової відомості технічних засобів отриманих під звіт від 11.01.2018, наявної в матеріалах справи (а.с.33), у батальйоні 1 (2 зміна) за ВЗОДДЗ батальйону 1 закріплено загалом 12 відеореєстраторів, 6 рацій, 4 термінали та 3 карти пам'яті. При цьому, як випливає зі змісту даної відомості, у разі несправності певного пристрою біля загальної кількості одиниць проставляється відповідна помітка зі знаком «-» та вказівкою на кількість несправних пристроїв. У даному випадку біля загальної кількості відеореєстраторів (12 шт.) поставлена позначка (-2), що означає, що станом на 11.01.2018 справних відеореєстраторів, які закріплювались за ВЗОДДЗ батальйону №1 було всього 10 шт.

З цієї ж Видаткової відомості технічних засобів отриманих під звіт від 11.01.2018 у батальйоні 1 (2 зміна) видно, що на патрулювання працівниками поліції ВЗОДДЗ батальйону №1 УПП у м. Львові було отримано 10 відеореєстраторів, тобто станом на початок чергування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наявних відеореєстраторів у відділенні технічного забезпечення не було, що і унеможливлювало їх фактичне отримання.

Таким чином, неотримання відеореєстраторів позивачі пояснюють неналежним матеріально-технічним забезпеченням УПП, а не несумлінним виконанням службових обов'язків.

Суд зазначає, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність в діях особи ознак дисциплінарного зв'язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Згідно з п. 8.3. Інструкції про порядок проведення службового розслідування в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України 12.03.2013 № 230, в описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про:

-обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла (и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі;

-час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв'язку з цим;

-посаду, звання, прізвище, ім'я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам;

-наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками;

-умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього;

-вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено;

-наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного».

Однак, з висновку службового розслідування від 28.02.2018 не зазначено мотиву та мети вчинення дисциплінарного проступку, його наслідків (їх тяжкість), що настали у зв'язку з цим, у висновку не визначено форму вини осіб, які вчинили дисциплінарний проступок, обставин, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, їх ставлення до скоєного, а також не встановлено причинного зв'язку між неправомірними діяннями осіб та їх наслідками.

Разом з тим, суд зауважує, що достатніх доказів вчинення позивачами дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ними і дією (бездіяльністю) порушників дисципліни не надано відповідачем і під час судового розгляду справи.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

В силу положень ст.14 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

Як з'ясовано судом, в період роботи в органах поліції на позивачів не було накладено жодних дисциплінарних стягнень, що свідчить про належний рівень дотримання службової дисципліни та виконання службових обов'язків. Згідно з наданих службових характеристик (а.с. 44, 45) старший лейтенант поліції ОСОБА_3, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 зарекомендували себе як професійно грамотні та ініціативні працівники, які вимоги чинного законодавства та нормативних документів знають та завжди керуються ними в службовій діяльності.

Таким чином, суд доходить висновку, що службовим розслідуванням не враховано всіх обставин, що мають значення для постановлення висновку щодо наявності чи відсутності в діях позивачів складу дисциплінарного проступку в розумінні ст.2 Дисциплінарного статуту.

У силу ч.4 ст.242 КАС України, судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (ст. 72 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, всупереч обов'язку доказування, закріпленому у ст.77 КАС України, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено тих обставин, що стали підставою для прийняття оскаржуваного наказу.

Таким чином, за результатами системного аналізу приписів зазначеного законодавства у взаємозв'язку з обставинами даної справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 292 від 13.03.2018 року у частині притягнення до дисциплінарної відповідальності командира взводу з обслуговування доріг державного значення батальйону №1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 та старшого інспектора взводу з обслуговування доріг державного значення батальйону №1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 у формі накладення доган.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_2; РНОКПП НОМЕР_2) з Департаменту патрульної поліції (03048, м.Київ, вул.Федора Ернста, 3; ) за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_4 (79039, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_3) з Департаменту патрульної поліції (03048, м.Київ, вул.Федора Ернста, 3; ) за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 19.07.2018.

Суддя В.М. Сакалош