Справа № 807/57/18
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2018 року м. Ужгород№ 807/57/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Петрус К.І.

за участю:

позивача: ОСОБА_1 , представник - не з`явився,

відповідачів:
Берегівський об`єднаний міський військовий комісаріат, ІНФОРМАЦІЯ_1 , представники - Карпій М.В. Семенов І.П., Зейкан С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошується вступна та резолютивна частини Рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 27 червня 2018 року.
ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким просить суд визнати незаконним рішення районної призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.11.2017 року згідно протоколу №21 та визнання незаконним рішення обласної призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно протоколу від 29.11.2017р. за №15, скасування рішення районної призовної комісії Берегівського об`єднаного міського військового комісаріату від 28.11.2017 року згідно протоколу №21, щодо призову на строкову військову службу до місцевих стрілецьких і караульних частин, скасування рішення обласної призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно протоколу від 29.11.2017р. про залишення без змін рішення районної призовної комісії Берегівського об`єднаного міського військового комісаріату від 28.11.2017 року відносно ОСОБА_1 .

Позов мотивовано тим, що 05.10.2010 року рішенням районної призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 ) позивач на підставі ч.2 ст.17 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами отримав відстрочку від призову на строкову військову службу як сирота до 16.10.2017 року - до досягнення 25-річного віку про що було здійснено запис у приписному свідоцтві. Наприкінці листопада 2017 року позивачем була подана заява до органу реєстрації цивільного стану для реєстрації шлюбу, де і був встановлений факт спливу строку наданої відстрочки від призову на строкову військову службу та було запропоновано узгодити дане питання у військовому комісаріаті, де позивач перебував на військовому обліку.

28 листопада 2017 року позивач прибув до ОМВК з метою уточнення даних військового обліку та зміни записів в облікових документах і вже 28.11.2017р. позивача призвано на строкову військову службу, що підтверджується витягом з протоколів Берегівської районної призовної комісії від 28.11.2017 року №21р.

Позивач вважає, що маючи статус сироти та не відмовляючись від права на відстрочку від призову на строкову військову службу за сімейними обставинами не міг бути призваним на строкову військову службу, а відповідачі в особі призовних комісій при винесенні оспорюваних рішень діяли протиправно та незаконно.

В судових засіданнях представник позивача просив позов задовольнити.

В останнє судове засідання представник позивача не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача 1 відзив на позовному заяву до суду не надав, але в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову в повному обсязі та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача 2 надав до суду відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких вважає позовні вимоги незаконними та необґрунтованими, а позов таким що не підлягає задоволенню, мотивуючи це тим, що відповідно до законодавства України особи із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування це особи віком від 18 до 23 років, у яких у віці до 18 років померли або загинули батьки, та особи, які були віднесені до дітей, позбавлених батьківського піклування. На момент осіннього призову 2017 року призовник до вищезазначеної категорії вже не відносився.

Право на відстрочку позивач втратив, в зв`язку з тим, що станом на листопад 2017 року йому вже виповнилося 25 років, а призовний вік відповідно до Закону було встановлено до 27 років, особою з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування він не являвся, відтак був направлений на медичну комісію з метою визначення придатності до військової служби за станом здоров`я. Рішенням медичної комісії був визнаний - «Придатний до військової служби» та в подальшому був призваний на строкову військову службу.

Таким чином, вимоги ст. 17 п. 3 не порушені, так як призовник ОСОБА_1 статус дитини-сироти втратив ще при досягненні ним 23-річного віку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач у неповнолітньому віці залишився без батьків в результаті їх смерті.

Мати, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого виконкомом Свободянської сільської ради Берегівського району 14.11.2003 року (запис в книзі реєстрації актів про смерть за №19).

Батько, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданого виконкомом Свободянської сільської ради Берегівського району 14.10.2009 року (запис в книзі реєстрації смертей за №25).

Рішенням районної призовної комісії Берегівського ОМВК від 05.10.2010 року позивач на підставі ст.17 Закону отримав відстрочку від призову на строкову військову службу за сімейними обставинами до 16.10.2017 року, як сирота, тобто до досягнення 25-річного віку. На момент осіннього призову 2017 року позивач до вищезазначеної категорії вже не відносився, а для проходження медичної та призовної комісії чи для отримання відстрочки з інших підстав, у військовий комісаріат не з`являвся, що підтверджено протоколом засідання Берегівської районної призовної комісії № 12 від 30.10.2017р. яким стосовно позивача ОСОБА_1 прийнято рішення «З`ясувати причини неявки, викликати повторно»; протоколом засідання Берегівської районної призовної комісії № 12 від 30.10.2017 стосовно ОСОБА_1 прийнято рішення «Направити матеріали до правоохоронних органів» у зв`язку із неявкою до військового комісаріату під час проведення призову на строкову військову службу

Оскільки 28.11.2017 року позивач прибув з власної ініціативи до Берегівського ОМВК то протоколом засідання Берегівської районної призовної комісії № 21р від 28.11.2017 стосовно ОСОБА_1 прийнято рішення «Відмінити рішення «Направити матеріали до правоохоронних органів» та було призвано на строкову військову службу.

Прибувши 29.11.2017 року на обласний збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ІНФОРМАЦІЯ_7 ), позивачем особисто були отримані витяги з протоколів Берегівської районної призовної комісії від 28.11.2017 року №21р з висновком «призвати на строкову військову службу» та обласної призовної комісії від 29.11.2017 року №15 «про залишення рішення районної призовної комісії ОМВК без змін».

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.

Відповідно до ст. 1 Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно ст.2 цього Закону, Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Строкову військову службу громадяни України проходять відповідно до законів України у Збройних Силах України та інших військових формуваннях з метою здобуття військово-облікової спеціальності, набуття практичних навичок і умінь для збройного захисту Вітчизни.

Ст.16 Закону передбачено, що для проведення призову громадян України на строкову військову службу в районах (містах) утворюються призовні комісії. У склад цих комісій входять: голова комісії - заступник голови районної державної адміністрації (виконавчого органу міської ради); члени комісії; районний (міський) військовий комісар; заступник керівника районного (міського) органу управління освітою; заступник начальника районного (міського) органу внутрішніх справ; лікар, який організовує роботу медичного персоналу щодо медичного огляду призовників; психолог відповідного державного (комунального) закладу, розташованого на території району (міста)представники Збройних Сил України та інших військових формувань, громадських організацій, підприємств, установ і організацій за попереднім узгодженням з головою комісії; секретар комісії. Персональний склад районної (міської) призовної комісії, графік засідань призовної комісії, порядок проведення та забезпечення заходів з організації призову громадян України на строкову військову службу затверджуються головою районної державної адміністрації (виконавчого органу міської ради).

На районні (міські) призовні комісії покладається, зокрема: - організація медичного огляду призовників та призов громадян України на строкову військову службу з призначенням їх для служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні; - надання призовникам відстрочки від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених ст.17 цього Закону; звільнення призовників від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених ст.18 цього Закону, взяття їх на облік військовозобов`язаних або виключення з військового обліку; - внесення на розгляд призовної комісії вищого рівня клопотань щодо надання громадянам України відстрочок від призову на строкову військову службу у випадках, не передбачених цим Законом (ч.3 ст.16 Закону).

Відповідно до п.1 ст.15 Закону, на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. (далі - громадяни призовного віку).

Відстрочка від призову на строкову військову службу надається призовникам за рішенням районної (міської) призовної комісії відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами, станом здоров`я, для здобуття освіти та продовження професійної діяльності.

Відповідно до п.3 ст. 17 Закону, відстрочка від призову на строкову військову службу за сімейними обставинами за власним бажанням може надаватися призовнику, який є особою з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Судом встановлено, що Берегівською районною призовною комісією у відповідності до ст.17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивачу ОСОБА_1 05.10.2010 року була надана відстрочка від призову на строкову військову службу за сімейними обставинами, як сироті до 16.10.2017 року.

Відповідно до ст.15 Закону в редакції, яка діяла станом на 05.10.2010 року призовний вік складав від 18 до 25 років. Тобто позивачу було надано відстрочку до досягнення граничного віку призовників до 25 років.
Законом України «Про внесення змін до законів України «Про військовий обов`язок і військову службу» та « Про засади запобігання і протидії корупції»» від 12 серпня 2014 року № 1634 - VII у ч.3 ст.17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» слова « який є сиротою» замінили словами «який є особою з числа дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»:

- дитина-сирота - дитина, в якої померли чи загинули батьки;

- статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, - визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування;

- особи із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування - особи віком від 18 до 23 років, у яких у віці до 18 років померли або загинули батьки, та особи, які були віднесені до дітей, позбавлених батьківського піклування.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку проходження військової служби та питань соціального захисту громадян України, які проходять військову службу під час особливого періоду» від 15.01.2015 року № 116-V-III було внесено зміни у Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", де призовний вік було змінено з 25 до 27 років.

Відповідно до п.28 Порядку «Провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, дитина втрачає статус дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, також у разі досягнення нею повноліття.
Судом встановлено, що на момент осіннього призову 16.10.2017 року у позивача закінчився термін відстрочки за Рішенням районної призовної комісії Берегівського ОМВК від 05.10.2010р. року.

Також на момент закінчення терміну відстрочки, у позивача був відсутній статус дитини сироти відповідно до вимог п.28 Порядку «Провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини», у зв`язку із досягнення ним повноліття, ще у 2015 році. А у зв`язку із змінами законодавства, було підвищено призовний вік до 27 років.

Відповідно до ч.4 ст.16 Закону у разі втрати (зміни) підстав щодо надання призовникам відстрочки від призову на строкову військову службу, передбачених цим Законом, призовна комісія може скасувати (змінити) раніше прийняте нею рішення.

Тобто позивач на момент прийняття оспорюваних рішень був громадянином України, призовного віку у якого закінчилось право на відстрочку 16.10.2017, та який підлягає призову на строкову військову службу відповідно до ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Інші підстави, які надають можливість отримати відстрочку позивачем в матеріалах справи відсутні.

Судом в процесі розгляду справи судом були витребувані всі документи на підставі яких приймалися оспорювані рішення, яким був наданий ґрунтовний аналіз.

На підставі наведеного та з огляду на вказані норми права, діючі зміни до законодавства суд дійшов до висновку про те, що рішення, від 28.11.2017 року згідно протоколу №21 та від 29.11.2017р. за протоколом №15 не підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання незаконним рішення районної призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.11.2017 року згідно протоколу №21 та визнання незаконним рішення обласної призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно протоколу від 29.11.2017р. за №15, скасування рішення районної призовної комісії Берегівського об`єднаного міського військового комісаріату від 28.11.2017 року згідно протоколу №21, щодо призову на строкову військову службу до місцевих стрілецьких і караульних частин, скасування рішення обласної призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно протоколу від 29.11.2017р. про залишення без змін рішення районної призовної комісії Берегівського об`єднаного міського військового комісаріату від 28.11.2017 року відносно ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяП.П. Микуляк