Справа № 810/3937/17
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2018-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2018 року м.Київ справа № 810/3937/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянув у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

за участю представників сторін:

від позивача: Зудінов О.О., довіреність від 25.09.2017 б/н,

від відповідача: Чернявська О.Д., довіреність від 14.12.2017 № 9991/9/10-70-01-47,

Суть спору: До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» з позовом до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару від 20.09.2017 № КТ-UA-2017.

Позовні вимоги мотивовано тим, що спірним рішенням відповідачем протиправно віднесено товар «пістолет клейовий» до товарної позиції УКТЗЕД 8516, що включає в себе побутові електронагрівальні прилади.

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що товар «пістолет клейовий» з огляду на принцип його роботи більш детально описаний у товарній позиції УКТЗЕД 8515, що включає машини та апарати для паяння.

Вважає, що правильність віднесення вказаного товару до товарної позиції УКТЗЕД 8515 підтверджується раніше прийнятим органом доходів і зборів класифікаційним рішенням від 11.04.2016 № КТ-503-2016, яке позивач враховував при декларуванні.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов, в якому зазначив, що митниця має виключні повноваження щодо визначення кодів згідно з УКТЗЕД, послався на те, що у митній декларації країни відправлення, що надана позивачу продавцем товару на виконання пункту 1.4. зовнішньоекономічного контракту про продаж товару в Україну, визначено код 8516 79, що збігається з класифікацією, здійсненою відповідачем, а також зазначив, що митницею при прийнятті оскаржуваного рішення бралась до уваги довідкова інформація з Інтернет-ресурсуwww.ec.europa.eu.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 відкрито провадження в адміністративній справі №810/3937/17. Розпочато підготовку справи до судового розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.01.2018 постановлено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, визначеними Кодексом адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.02.2018 продовжено строк проведення підготовчого провадження по справі на 30 календарних днів.

В ході підготовчого провадження на адресу суду від представника позивача 22.03.2018 та 05.05.2018 надійшли клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів. Протокольними ухвалами суду вказані клопотання задоволено.

Також сторони скористались своїми правами, передбаченими статтями 163 та 164 Кодексу адміністративного судочинства України, і надали суду відповідь на відзив та заперечення.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 закрито підготовче провадження та розпочато судовий розгляд справи по суті 04.06.2018.

В судовому засіданні 04.06.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у позові.

Представниками сторін заявлено клопотання про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, відсутність потреби у заслуховуванні свідків чи експерта, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (ідентифікаційний код 32490244, місцезнаходження: 02139, м.Київ, вул. Братиславська, буд. 11) є юридичною особою, зареєстрованою 27.08.2003 Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи (т.І, а.с.113).

З матеріалів справи слідує, що 18.02.2014 між CixiFuliElectronic&Too&nbs., Ltd (Китайська Народна Республіка, Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (Покупець) було укладено контракт купівлі-продажу товару №160/К020, за умовами якого продавець зобов'язався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар у відповідності до вимог даного контракту (т.І, а.с.16-22).

Згідно з пунктом 1.1. контракту найменування, кількість та загальна вартість товару визначаються у специфікаціях та/або рахунках-фактурах (інвойсах) до контракту.

Відповідно до п.1.4 контракту на кожне найменування товару Продавець надає Покупцю відповідний код згідно Міжнародної Конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів(HS), та несе відповідальність за достовірність інформації.

Кожна поставка конкретної партії товару замовляється Покупцем на умовах розділу 4 контракту та погоджується Продавцем шляхом підтвердження замовлення Покупця та виставлення рахунку-фактури (інвойсу) (пункт 1.2. контракту).

В рахунок-фактурі (інвойсі) Продавець зазначає повне найменування вантажовідправника та вантажоодержувача; країну-імпортера; країну-виробника товару; опис товару: найменування, кодування згідно з НS, кількість, тип упаковки, кількість місць, одиницю виміру, ціну за одиницю, загальну вартість; умови поставки згідно з Інкотермс 2010; підпис, печатку вантажовідправника, дату (пункт 4.5. контракту).

За змістом пунктів 4.9 та 4.10 контракту кожна партія товару має супроводжуватись оригіналами товаротранспортної накладної (або коносаменту), рахунком-фактурою (інвойсом), пакувальним листом, сертифікатом походження, копією експортної декларації.

Загальна сума контракту визначається для всіх окремих поставок товару і складає один мільйон доларів США (пункт 2.2. контракту).

Додатковою угодою від 27.12.2016 до контракту від 18.02.2014 № 160/К020 строк дії даного контракту визначено з моменту підписання до 31.12.2017 (т.І, а.с.24).

Між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортно-митний термінал-1» 03.02.2014 укладено договір № 108 про надання послуг із декларування товарів та транспортних засобів (т.І, а.с.40-43), згідно з яким позивач замовляє, а ТОВ «Транспортно-митний термінал-1» надає послуги із декларування митним органам України товарів та транспортних засобів позивача (пункт 1.1. договору).

На виконання контракту від 18.02.2014 № 160/К020 на адресу позивача починаючи з травня 2015 року неодноразово надходили партії товару, введеного в торговий обіг як «пістолет клейовий (термоклейовий)».

Вказані партії товару заявлялись декларантом позивача відповідачу в товарній позиції УКТЗЕД 8515 як апарати для низькотемпературного паяння, а відповідач без зауважень здійснював їх митне оформлення за вказаним кодом та пропускав на митну територію України, що підтверджується митними деклараціями від 05.05.2015 № 125130005/2015/543457, від 25.05.2016 № 125160001/2017/800622, від 27.01.2017 № 125160001/2017/800788 (т. І, а.с.233-237).

У вересні 2017 року на підставі від 18.02.2014 № 160/К20 на адресу позивача від компанії «CixiFuliElectronic&Too № 1., Ltd» надійшла чергова партія товару «пістолети клейові».

Вказаний товар заявлено декларантом позивача для митного оформлення відповідачу за митною декларацією від 19.09.2017 № UA125250/2017/811989 (т.І, а.с.9-10) як «Апарат для низькотемпературного паяння: GG5 Пістолет клейовий 70ВТ, 2 клейових стрижня, ТМ EXPERTtools - 8640 шт, GG188AA 20128016 Пістолет клейовий 80Вт, 2 клейових стрижня, ТМ COMPASS - 960 шт, GG4 Пістолет клейовий 40 Вт, 2 клейових стрижня - 10000 шт, Торгова марка: відсутня Країна виробництва CN. Виробник CixiFuliElectronic&Tooдля ., Ltd» (графа 31 декларації), що відноситься до коду згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД) 8515 11 0000(графа 33 декларації),якому згідно з Законом України «Про Митний тариф України» відповідає ставка ввізного мита в розмірі 5%) .

Разом з митною декларацією відповідачу надано рахунок-фактуру (інвойс) від 21.07.2017 № 170222FL, коносамент від 27.07.2017 №MRFB17071409, автотранспортну накладну від 15.09.2017 № 608, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 01.01.2017 б/н, додаткові угоди до зовнішньоекономічного контракту від 15.09.2017, 27.12.2016, 18.02.2014 та 24.11.2014 б/н, контракт від 18.02.2014; 160/К020 та експортну декларацію країни відправлення від 24.07.2017 № 17973871.

Проте, відповідач цього разу не погодився з заявленим позивачем кодом товару згідно з УКТЗЕД та прийняв оскаржуване рішення про визначення коду товару від 20.09.2017 № КТ-UA-2017, згідно з яким заявлений позивачем до митного оформлення товар має декларуватись як «Побутові електронагрівальні прилади: GG5 пістолет клейовий 70 Вт у комплекті з 2-ма клейовими стрижнями, ТМ EXPERT tools; GG188AA 20128016 пістолет клейовий 80 Вт у комплекті з 2-ма клейовими стрижнями, ТМ COMPASS; GG4 пістолет клейовий 40 Вт у комплекті з 2-ма клейовими стрижнями. Виробник: CixiFuliElectronic&Tooчу н., Ltd», що відноситься до коду згідно з УКТЗЕД 8516 79 70 00, якому згідно з Законом України «Про Митний тариф України» відповідає ставка ввізного мита в розмірі 10%) (т. І, а.с. 8).

У зв'язку зі зміною коду товару відповідачем відмовлено в митному оформленні товарів за митною декларацією від 19.09.2017 № UA125250/2017/811989, про що видано картку відмови № UA125250/2017/00064. (т. І, а.с.45-46)

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем рішення про визначення коду задекларованого товару, позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з такого.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, регулюються положеннями Митного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.67 Митного кодексу України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

Згідно із ч.2 ст.67 Митного кодексу України в УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Частиною 3 ст.67 Митного кодексу України встановлено, що для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев'ятий та десятий знаки цифрового коду.

Відповідно до ч.4 ст.67 Митного кодексу України структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Згідно з ч. 1 ст. 68 Митного кодексу України ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст.69 Митного кодексу України визначено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД (ч. 2 ст.69 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст.69 Митного кодексу України на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

Згідно із ч.4 ст.69 Митного кодексу України у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Положеннями ч.5 ст.69 Митного кодексу України визначено, що під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Частиною 6 ст.69 Митного кодексу України передбачено, що штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Відповідно до ч.7 ст.69 Митного кодексу України рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер (ч.8 ст.69 Митного кодексу України).

Відповідно до Указу Президента України «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів» від 17.05.2002 року №466/2002 (далі - Указ № 466) Україна приєдналась до вказаної системи.

Згідно з пунктом «а» статті 3 Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів від 14.06.1983 року, що є частиною національного законодавства України, кожна Договірна Сторона Конвенції зобов'язується, за виключенням випадків застосування положень (а) даного параграфу, що її митно-статистичні номенклатури будуть знаходиться відповідно до Гармонізованої системи з моменту набуття чинності даної Конвенції по відношенню до цієї Сторони. Тим самим вона зобов'язується по відношенню до своєї номенклатури митних тарифів і статистичної номенклатури: використовувати всі товарні позиції і субпозиції Гармонізованої системи, а також цифрові коди, що відносяться до них, без будь-яких доповнень або змін; застосовувати основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи, а також всі примітки до розділів, груп і субпозицій і не змінювати об'єм розділів, груп, товарних позицій і субпозицій Гармонізованої системи; дотримуватись порядку кодування, прийнятий в Гармонізованій системі.

Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №428 (далі - Порядок №428).

Так, у відповідності до п.3 Порядку №428 УКТЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - Комбінована номенклатура).

Згідно із п.6 Порядку №428 пропозиції щодо внесення змін до УКТЗЕД у зв'язку із змінами, що вносяться Всесвітньою митною організацією до Гармонізованої системи, а також Європейським Союзом до Комбінованої номенклатури, надсилаються Держмитслужбою до Мінфіну для їх опрацювання та подання Мінекономрозвитку з метою врахування під час підготовки пропозицій щодо внесення змін до Митного тарифу України.

Відповідно до п.12 Порядку №428 пояснення до УКТЗЕД розробляються та затверджуються Держмитслужбою з урахуванням змін, які вносяться Всесвітньою митною організацією до пояснень до Гармонізованої системи та Європейським Союзом до пояснень до Комбінованої номенклатури. У разі потреби Держмитслужба розробляє пояснення до кодів товарів, що деталізовані на національному рівні.

Такі Пояснення до УКТЗЕД затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 №401.

Порядок роботи відділу митних платежів (далі - ВМП), підрозділу митного оформлення (далі - ПМО) та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару, здійснення митних процедур, пов'язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - товари), порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів, а також здійснення оформлення та реєстрації рішень, надання звітності та інші питання роботи ВМП, ПМО, митного поста у напрямі класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД) визначено Порядком роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №650, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 липня 2012 року за №1085/21397 (далі - Порядок №650).

Пунктом 4 розділу І Порядку №650 передбачено, що згідно з цим Порядком ВМП серед іншого здійснює: контроль правильності класифікації задекларованих або оформлених товарів; проводить контрольні заходи щодо класифікаційної роботи в ПМО, на митних постах, включаючи вибіркові перевірки оформлених митних декларацій; приймає Рішення у складних випадках, визначених статтею 69 Кодексу, за запитами ПМО.

Відповідно до п.1 розділу III Порядку №650 декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Кодексу.

Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку №65 визначено, що посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Згідно з положеннями п.3 розділу ІІІ Порядку №650 рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.

У разі коли посадові особи ВМП направлені для виконання службових обов'язків до ПМО чи митного поста, Рішення щодо складного випадку класифікації товару приймається такими посадовими особами без підготовки запиту до ВМП.

У разі самостійного виявлення ВМП порушення правил класифікації товарів під час проведення контролю правильності класифікації товарів, задекларованих у митних деклараціях, поданих до митного оформлення, ВМП вноситься відмітка за допомогою автоматизованої системи митного оформлення (далі - АСМО) про прийняття до виконання відповідної митної формальності щодо проведення контролю правильності класифікації товарів та в разі потреби прийняття Рішення.

Відповідно до п.4 розділу ІІІ Порядку №650 контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу; заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних "Класифікаційні рішення" програми "Інспектор 2006" ЄАІС.

При цьому така відповідність поділяється на три категорії: а) ідентичні товари; б) подібні (аналогічні) товари; в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів "а" та "б" абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі: характеристики, які є визначальними для класифікації товару; призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару; перевірки відповідності заявленого опису товару та коду товару згідно з УКТ ЗЕД відомостям, наведеним у попередньому рішенні про класифікацію товару згідно з УКТ ЗЕД (далі - ПРК), у разі якщо до митного контролю та митного оформлення разом з пакетом документів надається ПРК.

Суд погоджується з доводами відповідача про наявність у нього виключних повноважень щодо здійснення державної митної справи (ст.8 Митного кодексу України) та його право самостійно класифікувати товари згідно з УКТЗЕД у разі виявлення під час митного оформлення порушень правил класифікації товарів (ст. 69 МК України).

Разом з тим, відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на наведені вище положення законодавства з питань державної митної справи відповідач має право прийняти лише таке рішення про визначення коду товару згідно з УКТЗЕД, зміст якого ґрунтується на нормах Закону.

З урахуванням статті 55 Конституції України, правомірність рішення відповідача про визначення коду товару може бути піддана судовому контролю.

Як зазначено вище, підставою прийняття рішення про визначення коду товару від 20.09.2017 № КТ-UA-2017 є висновки відповідача щодо невірного визначення позивачем коду товару за УКТЗЕД, який був зазначений у митній декларації від 19.09.2017 № UA125250/2017/811989, а саме: код УКТЗЕД - 8515 11 00 00.

На думку відповідача, задекларований позивачем товар відповідає коду УКТЗЕД 8516 79 70 00, з приводу чого суд зазначає таке.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 №584-VII цим Законом встановлюється Митний тариф України. Митний тариф України є невід'ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Відповідно до п.1-2 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД (далі - Основні правила), які є Додатком до вказаного Закону, класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами: назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

(a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

Пунктом 6 Основних правил визначено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatismutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Отже, класифікація товарів згідно УКТЗЕД здійснюється за назвами товарними позиціями.

При цьому, згідно з пунктом 3 Основних правил у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (primafacie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються (п.4 Основних правил).

В пункті 2.1 оглядового листа Вищого адміністративного суду України від 23.04.2008р. № 720/100/13-08 «Про деякі питання практики вирішення справ, пов'язаних із застосуванням митного законодавства (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим адміністративним судом України», щодо застосування зазначених норм права вказано, що критеріями розмежування товарних позицій за УКТЗЕД є не тільки матеріал, з якого виготовлений товар, а й функції, що їх виконує товар, спосіб виробництва, зовнішній вигляд тощо.

Отже, при віднесенні товару до тієї чи іншої позиції слід виходити з більш конкретного опису товару, його характеристик та призначення.

До такого висновку також дійшов Вищий адміністративний суд України в ухвалах від 10.03.2016 у справі №826/18996/14 та від 19.04.2017 у справі №813/2779/14.

Як було встановлено судом позивачем у митній декларації від 19.09.2017 №UA125250/2017/811989 було зазначено код УКТЗЕД 8515 11 00 00.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив про те, що враховуючи характеристики та функціональне призначення задекларованого ним товару, вказаний товар більш детально описаний в товарній позиції 8515, ніж в товарній позиції 8516, визначеній відповідачем.

Згідно з поясненнями до товарної позиції 8516, що затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 № 401 (далі - Пояснення), до цієї товарної позиції відносяться: (Е) інші побутові електронагрівальні прилади, до яких належать всі електронагрівальні машини та пристрої за умови, що вони, як правило, застосовуються в побуті. Деякі з них згадані раніше в цих поясненнях (наприклад, електрокаміни, "гейзерні" нагрівачі, сушарки для волосся, праски і т.п.). До числа інших входять: мікрохвильові печі; інші печі та електроплити, електроплитки, електрокотли варильні, грилі та ростери (наприклад, конвекційного типу, з електричним опором, інфрачервоні, індукційні високої частоти і комбіновані газоелектричні пристрої); кавники або чайники для приготування кави або чаю (включаючи кавники і чайники з проціджувачем); Тостери, включаючи тостерні печі, що призначені переважно для приготування тостів, але можуть також застосовуватися і для запікання невеликих шматочків продуктів, таких як картопля; чайники, каструлі, пароварки, підігрівники для молока, супу чи аналогічні посудини; млинцівниця; вафельниці; підігрівачі для тарілок і їжі; сотейники та посуд для підсмажування скибочок (фритюрниці); апарати для обсмаження кави; нагрівачі для пляшок; апарати для виготовлення йогурту та сиру; стерилізаційні апарати для приготування консервів; апарати для приготування повітряної кукурудзи; сушарки для обличчя та аналогічні сушарки; сауни для обличчя, до складу яких входять маски, в яких випаровується вода для обробки шкіри обличчя; аератори для рушників і нагрівальні вішалки для рушників; грілки для постелей; нагрівачі для парфумів або пахощів, а також нагрівачі для розсіювання інсектицидів; кип'ятильники для немеханічного прання.

З наведеного переліку вбачається, що вказаної товарної позиції мають бути віднесені такі електронагрівальні пристрої, які полегшують побут людини - обігрів житла, приготування їжі, миття посуду, догляд за тілом.

Разом з тим, згідно з наявними в матеріалах справи копіями керівництв з експлуатації (т.І, а.с.25-39) задекларований позивачем товар є інструментом. На думку суду інструмент не є приладом, що як правило використовується в побуті в тому значенні як це випливає з наведених Пояснень, а саме: для приготування їжі, догляду за тілом або одягом.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що посилання в керівництві з експлуатації задекларованого інструменту на те, що він не призначений для застосування у виробничих цілях наведеного вище не спростовує та слід розуміти так, що при виготовленні такого інструменту використані деталі та матеріали, які мають менший запас міцності ніж зазвичай вимагається для професійного інструменту з огляду на його більш інтенсивне використання.

Також, в матеріалах справи наявна копія листа CixiFuliElectronic&Tooиків., Ltd - виробника імпортованого позивачем товару від 07.11.2017 з офіційним перекладом (т. ІІ. а.с.30) та засвідчений переклад екранного знімку з офіційного сайту вказаної компанії в мережі Інтернет (www.fulitools.com/about.html ) з інформацією про цей товар (т. ІІ, а.с.31).

Згідно з вказаним листом та інформацією принцип роботи інструменту «пістолет клейовий» полягає в термічному впливі на спеціальні «клейові» стрижні, внаслідок якого вони набувають необхідну плинність, і, отже, проникаючу і зв'язуючу здатності. Тому найголовнішим елементом в його устрої є тепловий контур. Він являє собою металевий резервуар, поверх якого розташований електронагрівач - ТЕН. З тильного боку пістолет «заряджається» стрижнем відповідного діаметру, один кінець якого потрапляє безпосередньо в металевий резервуар, що нагрівається. Розплавлений стрижень виштовхується через сопло простим натисканням на курок, механізм якого створює необхідний тиск для подачі стержня в резервуар. Не зважаючи на свою назву, стрижні не є термоактивним клеєм, в якому при нагріванні відбувається хімічна реакція затвердіння. Вони складаються із термопластичного полімеру, який здатний багаторазово плавитися при нагріванні і застигати при охолодженні. Звичайні пістолети працюють на двох видах стрижнів. Етилвінілацетонові стрижні плавляться при температурі близько 80 градусів. Полімер дуже легкий і еластичний. Поліамідні стрижні мають більш високу жорсткість і міцність. Плавляться такі матеріали при температурі близько 150 градусів. Таким чином технологія з'єднання предметів з використанням інструменту «пістолет клейовий» є паянням, тобто одержанням не рознімного з'єднання предметів з однакових або різних речовин за допомогою розплавленого сплаву без плавлення країв з'єднувальних предметів. З огляду на температуру полімерів, які використовуються в пістолеті як припій, такий пістолет є апаратом для низькотемпературного паяння (т. ІІ, а.с.31).

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 № 2 суддям адміністративних судів рекомендовано враховувати під час ухвалення рішень у справах відповідної категорії Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13.03.2012.

В пункті 6.2. вказаної Довідки висловлено наступну правову позицію.

Відповідно до наукової доктрини розміщення інформації на веб-сайті фірми виробника є різновидом маркетингової комунікації (ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Маркетингові комунікації промислових підприємств в умовах інформаційної економіки: Монографія. - К.: - Знання. - 2011. - С. 6, 23 та інші). Одним із принципів такої комунікації є її достовірність. Відповідно до статті 5 Консолідованого Кодексу із практики реклами та маркетингових комунікацій від 2011 року, ухваленого Міжнародною торговельною палатою, маркетингова комунікація повинна бути достовірною і не вводити в оману; маркетингова комунікація не повинна містити якої-небудь заяви, або аудіо- чи візуального звернення, що прямо або побічно, шляхом замовчування, двозначності або перебільшення, може ввести споживача в оману, зокрема, але не винятково, стосовно характеристик товару, які є істотними, тобто можуть вплинути на вибір споживача, таких як: характер, склад, спосіб і дата виготовлення, діапазон застосування, ефективність, експлуатаційні дані, кількість, комерційне й географічне походження або вплив на навколишнє середовище. Із наведеного випливає, що, хоча інформація на сайті-фірми виробника і є маркетинговою комунікацією, такий її характер не є підставою для сумнівів у її достовірності; особа, яка заявляє про її недостовірність, повинна надати відповідні докази про це. З огляду на статтю 7 Цивільного кодексу України правила наведеного Консолідованого кодексу слід вважати звичаями, які можуть бути застосовані національними судами, в частині, що не суперечить актам цивільного законодавства України.

Отже, інформація про товар, що розміщена на веб-сайті виробника цього товару, є достовірною до тих пір, поки не буде доведено протилежне; органи доходів і зборів можуть використовувати цю інформацію при встановленні характеристик задекларованого товару.

На думку суду зазначена вище інформація виробника товару свідчить про те, що ввезений позивачем товар більш детально описаний в товарній позиції 8515 як «машини та апарати для паяння» ніж в товарній позиції 8516, до якої відносяться прилади, що полегшують побут людини, такі як: мікрохвильові печі; інші печі та електроплити, електроплитки, електрокотли варильні, грилі та ростери (наприклад, конвекційного типу, з електричним опором, інфрачервоні, індукційні високої частоти і комбіновані газоелектричні пристрої); кавники або чайники для приготування кави або чаю (включаючи кавники і чайники з проціджувачем); Тостери, включаючи тостерні печі, що призначені переважно для приготування тостів, але можуть також застосовуватися і для запікання невеликих шматочків продуктів, таких як картопля; чайники, каструлі, пароварки, підігрівники для молока, супу чи аналогічні посудини; млинцівниця; вафельниці; підігрівачі для тарілок і їжі; сотейники та посуд для підсмажування скибочок (фритюрниці); апарати для обсмаження кави; нагрівачі для пляшок; апарати для виготовлення йогурту та сиру; стерилізаційні апарати для приготування консервів; апарати для приготування повітряної кукурудзи; сушарки для обличчя та аналогічні сушарки; сауни для обличчя, до складу яких входять маски, в яких випаровується вода для обробки шкіри обличчя; аератори для рушників і нагрівальні вішалки для рушників; грілки для постелі; нагрівачі для парфумів або пахощів, а також нагрівачі для розсіювання інсектицидів; кип'ятильники для немеханічного прання.

На підтвердження правильності задекларованого коду товару згідно з УКТЗЕД позивач вказував, що під час декларування товару за вказаним кодом протягом 2015 - 2016 років він брав до уваги у відповідності з приписами ч.7 ст.69 Митного кодексу України раніше прийняте органом доходів і зборів рішення про визначення коду товару від 11.04.2016 № КТ-503-2016, яке наявне у вільному доступі в мережі Інтернет за адресою https://www.mdoffice.com.ua.

Представник відповідача у судовому засіданні 04.06.2018 заперечував проти необхідності врахування позивачем вказаного класифікаційного рішення під час декларування товару за митною декларацією від 19.09.2017 № UA125250/2017/811989 з огляду на його скасування 16.11.2017.

Суд відхиляє такі доводи представника відповідача з огляду на те, що станом на 19.09.2017 (день подання відповідачу митної декларації 19.09.2017) та 20.09.2017 (день прийняття відповідачем оскаржуваного рішення № КТ-UA-2017) рішення від 11.04.2016 № КТ-503-2016 залишалось чинним.

Крім того, відповідачем не надано інформації щодо підстав для скасування класифікаційного рішення від 11.04.2016 № КТ503-2016, а отже факт його скасування не є належним та допустимим доказом правомірності оскаржуваного рішення відповідача у розглядуваній справі.

Також, під час підготовчого провадження у справі, позивач, обґрунтовуючи протиправність прийняття спірного рішення, долучив до матеріалів справи висновок експертів за результатами проведення комісійної судової товарознавчої експертизи від 26.04.2018 № 7449/18-54/7450/18-53, виконаної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (КНДІСЕ) (т.ІІ, а.с.45-49).

У вказаному висновку зазначено, що виходячи з експлуатаційного принципу імпортовані позивачем вироби «пістолети клейові, виробництва «CixiFuliElectronic&Tooня п., Ltd» (Китайська Народна Республіка) GLUEGUN GG007, power 70W, art. 20128015 (TMEXPERTtools), GLUE GUN GG188AA, power 80W, art.20128016 (ТМ COMPASS, GLUE GUN GG005, power 40W, art. 20128044 (TMNoname) відповідають таким характеристикам відповідно до УКТЗЕД: «Електричні машини, обладнання та їх частини; апаратура для запису або відтворення звуку, телевізійна апаратура для запису та відтворення зображення і звуку, їх частини та приладдя; Машини та апарати для паяння або зварювання з можливістю різання або без неї, електричні (включаючи з електричним нагрівом газу), лазерні або іншого світлового чи фотонного випромінювання, ультразвукові, електронно-променеві, магнитно-імпульсні або плазмо дугові; електричні машини та апарати для гарячого напилення металів або металокераміки: - машини та апарати для низькотемпературного або високотемпературного паяння: - - паяльники та пістолети для низькотемпературного паяння.».

Оцінюючи висновок експертів у взаємному зв'язку з іншими доказами у справі суд вважає його належним, допустимим та достовірним, а також таким, що узгоджується з офіційною інформацією виробника товару; класифікаційним рішенням від 11.04.2016 №КТ503-2016, яке було чинним на момент прийняття відповідачем оскаржуваного класифікаційного рішення та було обов'язковим для застосування в Україні в тому числі для позивача; митними деклараціями від 05.05.2015 № 125130005/2015/543457, від 12.05.2016 № 125130005/2016/545054, від 25.05.2016 № 125160001/2017/800622, від 27.01.2017 № 125160001/2017/800788, за якими органи доходів та зборів тривалий час здійснювали позивачу митне оформлення та пропуск на митну територію України товару «пістолет клейовий» за кодом 8515 згідно з УКТЗЕД.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оцінюючи посилання відповідача в обґрунтування правомірності оскаржуваного рішення на підходи до класифікації аналогічних товарів в окремих країнах Європейського Союзу суд зазначає про таке.

Відповідно до пп. d) статті III Конвенції про створення Ради Митного Співробітництва функціями Ради є розробка рекомендацій, що забезпечують однакове тлумачення і застосування конвенцій, укладених як у результаті роботи Ради, так і конвенцій, що стосуються номенклатури для класифікації товарів у митних тарифах і оцінки товарів у митних цілях, підготовлених Групою по вивченню можливості створення Європейського Митного Союзу, а також здійснення з цією метою функцій, які йому можуть бути прямо приписані цими конвенціями відповідно до їх положень.

Водночас, Рада створює Комітет по номенклатурі, передбачений Конвенцією про номенклатуру для класифікації товарів у митних тарифах.

За винятком випадків, згаданих у Статті VI d), рішення Ради приймаються більшістю в дві третини голосів присутніх членів, які мають право голосу.

Відповідно до п. с) Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів від 14.06.1983 розробка рекомендацій з метою забезпечення одноманітного тлумачення та застосування Гармонізованої системи відноситься до функцій Комітету по Гармонізованій системі.

При цьому, пояснення, принципи класифікації та інші рекомендації, які відносяться до тлумачення Гармонізованої системи, а також рекомендації, надані з метою забезпечити одноманітне тлумачення та застосування Гармонізованої системи, які були підготовлені на сесії Комітету з Гармонізованої системи, вважаються затвердженими Радою, якщо протягом двох місяців після закриття сесії жодна із Сторін, що домовляються, не повідомить Генерального секретаря про те, що вона вимагає передати це питання на розгляд Ради.

На сьогоднішній день відсутні розроблені та прийняті в установленому Конвенцією порядку рекомендації Комітету по гармонізованій системі або рішення Ради щодо класифікації товару «пістолет клейовий».

Надаючи оцінку доводам відповідача про те, що у митній декларації країни відправлення, що надана позивачу продавцем на виконання пункту 1.4. контракту купівлі-продажу товару від 18.02.2014 № 160/К020, визначено код 8516 79, що збігається з класифікацією, здійсненою відповідачем, суд виходить з наступного.

Згідно з вказаним пунктом контракту «на кожне найменування Товару Продавець надає Покупцю відповідний код згідно Міжнародної Конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів (HS), та несе відповідальність за достовірність наданої інформації».

Разом із товаросупровідними документами на товар продавцем було надано позивачу експортну декларацію Китайської Народної Республіки від 24.07.2017 № 17973871 (надана відповідачу та зазначена декларантом в графі 44 митної декларації № UA125250/2017/811989 під кодом d9610), в якій зазначено код .

Разом з тим, в силу вимог ч.8 ст. 69 Митного кодексу України, такий код ні для позивача, ні для відповідача не є обов'язковим, а має лише інформаційний або довідковий характер.

В свою чергу, як стверджує позивач, він при заявленні в митній декларації №UA125250/2017/811989 коду товару згідно з УКТЗЕД , керувався класифікаційним рішенням органу доходів і зборів від 11.04.2016 № КТ-503-2016, яке на відміну від коду товару, зазначеного виробником в експортній декларації країни відправлення, в силу вимог ч.7 ст. 69 МК України, мало для позивача обов'язковий характер.

За кодом товару згідно з УКТЗЕД відповідач здійснював митне оформлення ідентичних товарів з 2015 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями митних декларацій від 05.05.2015 №125130005/2015/543457, від 12.05.2016 №125130005/2016/545054, від 25.05.2016 №125160001/2017/800622, від 27.01.2017 №125160001/2017/800788.

На думку суду зміна відповідачем оскаржуваним рішенням підходів до класифікації товару «пістолет клейовий», раніше застосованих під час здійснення митного контролю ідентичних товарів, випущених у вільний обіг за вказаними вище митними деклараціями, є порушенням принципу «належного урядування».

Згідно з правовою позицією, висловленою в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

У рішенні від 23.09.1998 по справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» Європейський Суд з прав людини вказує, що усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія.

Принцип правової визначеності є необхідним елементом принципу верховенства права. В свою чергу, вимоги державного органу, які адресовані суб'єкту господарювання під час проходження тих чи інших адміністративних процедур, мають бути аналогічними із практикою застосування таких процедур і в інших аналогічних умовах.

Конституційний Суд України в Рішенні від 29 червня 2010 року у справі №17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу восьмого пункту 5 частини першої статті 11 Закону України «Про міліцію» зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення не враховано, що при незмінних положеннях законодавства ним приймаються щодо позивача взаємовиключні за змістом рішення про визначення коду товару згідно з УКТЗЕД, зокрема, при митному оформленні у протягом 2015 - 2016 років та при митному оформленні в 2017 році.

Крім того, з точки зору суду така зміна підходів до класифікації товару становить втручання у право позивача на мирне володіння майном, гарантоване статтею 1 першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки покладає на позивача не передбачуваний обов'язок сплачувати податки за збільшеною ставкою, що відповідає встановленому відповідачем коду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, оскаржуване рішення відповідача оцінюються судом, виходячи з доведеності тих обставин (фактичних підстав) і норм права (юридичних підстав), які наведені митницею у спірному рішенні та її попередніх рішень щодо митного оформлення ідентичного товару.

Враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, щодо обґрунтованості позовних вимог, що має наслідком задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 с. 139). До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов'язані з проведенням експертиз (п.3. ч.3. ст. 139).

Позивачем під час подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1600,00 грн., що підтверджується квитанцією від 02.11.2017 № 18379222, оригінал якої наявний в матеріалах справи (т.І, а.с.2).

Отже, судовий збір у сумі 1600,00 грн. підлягає відшкодуванню позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у справі.

Також, за проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (КНДІСЕ) в порядку, передбаченому ст.104 Кодексу адміністративного судочинства, комісійної судової товарознавчої експертизи від 26.04.2018 № 7449/18-54/7450/18-53 у справах № 826/14438/17 та № 810/3937/17, позивачем сплачено 4118,40 грн., що підтверджується рахунком від 16.04.2018 № 12534 та платіжним дорученням від 19.04.2018 № 47356 (т.ІІ, а.с. 52-53).

Твердження відповідача про те, що сплачений позивачем рахунок від 16.04.2018 № 12534 на оплату експертизи № 7449/18-54/7450/18-53 стосується лише справи №826/14438/17 не відповідає дійсності та спростовується висновком експертів від 26.04.2018 № 7449/18-54/7450/18-53, у вступній частині якого вказано, що експертиза проводиться в адміністративних справах № 826/14438/17 та № 810/3937/17.

Оскільки вказаний висновок експертів пов'язаний з розглядом двох судових справ, суд, керуючись п.1 ч.9 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне стягнути відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань одну другу вартості проведеного експертного дослідження, а саме: 2059,20 грн.(4118,40 /2).

Відтак на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача належить стягнути судові витрати, пов'язані з проведенням експертизи у сумі 2059,20 грн.

Керуючись статтями 243-245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про визначення коду товару від 20.09.2017 № КТ-UA-2017.

3.Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (ідентифікаційний код 32490244, місцезнаходження: 02139, м.Київ, вул.Братиславська, буд.11) судовий збір у сумі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Київської митниці ДФС (ідентифікаційний код 39470947, місцезнаходження: 08307, Київська обл., м.Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль»).

4.Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (ідентифікаційний код 32490244, місцезнаходження: 02139, м.Київ, вул.Братиславська, буд.11) витрати, пов'язані із проведенням експертизи, у сумі 2059,20 грн. (дві тисячі п'ятдесят дев'ять грн. 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Київської митниці ДФС (ідентифікаційний код 39470947, місцезнаходження: 08307, Київська обл., м.Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль»).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складення повного тексту рішення - 13.07.2018 р.

Суддя Кушнова А.О.