Справа № 753/3350/17
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 753/3350/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Шклянка М.П.
17 липня 2018 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Губської О.А.
суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.
секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,
представника позивача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 - начальника Житомирської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил та закриття провадження по справі,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 - начальника Житомирської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил від 02.02.2017 № 1008/101000014/2016, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 8 500 гривень; закриття провадження по справі про порушення митних правил.
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року позов задоволено.

На вказане судове рішення Житомирською митницею ДФС подано апеляційну скаргу, у якій скаржник ставить питання про скасування названого рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування своїх доводів апелянт посилається на порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2018 року апеляційну скаргу Житомирської митниці ДФС на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 - начальника Житомирської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил та закриття провадження по справі - залишено без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року - без змін.

19.06.2018 представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду з клопотанням про ухвалення додаткового судового рішення, в якому просить винести додаткове судове рішення щодо розподілу судових витрат, пов'язаних з розглядом справи у суді апеляційної інстанції по справі №753/3350/17.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно із ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов'язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно положень ст. 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз доданих до заяви документів свідчить, що представником позивача з метою підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, надано договорів про надання правової (правничої) допомоги №13/06-1 від 13.06.2018, рахунок №1 від 13.06.2018, акт виконаних робіт від 18.06.2018 до договору про надання правової допомоги №13/06-1 від 13.06.2018, квитанцію про оплату послуг на суму 6100,00 грн.

З наданих документів вбачається, що позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6100 грн. (складання відзиву на апеляційну скаргу, участь в апеляційному розгляді справи №753/3350/17, транспортні витрати, пов'язані з прибуттям до суду апеляційної інстанції), згідно банківської квитанції від 18.06.2018 №0.0..1.

Відповідно до ч.6,7 ст. 139 КАС України у разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Оскільки, від відповідача по справі - Житомирської митниці ДФС клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не надходило, доказів на спростування позиції заявника не надано, колегія суддів вважає співмірними витрати на професійну правничу допомогу в частині складання відзиву на апеляційну скаргу та участь в апеляційному розгляді справи №753/3350/17 із складністю справи та наданих послуг, часом, витраченим на надання послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони.

З приводу понесених представником позивача транспортних витрат, пов'язаних з прибуттям до суду апеляційної інстанції в розмірі 100 грн., колегія суддів зазначає, наступне.

На думку представника, вказані витрати відносяться до витрат на професійну правничу допомогу.

Визначення правової допомоги наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року по справі №1-23/2009 (у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу. Так, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що транспортні витрати, пов'язані з прибуттям до суду не відносяться до витрат на професійну правничу допомогу, а тому клопотання представника позивача в цій частині задоволенню не підлягає.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем були понесені витрати на професійну правову (правничу) допомогу, питання про розподіл судових витрат в цій частині не було вирішено судом, колегія суддів з урахуванням ч.1 ст.139 КАС України дійшла до висновку щодо часткового задоволення клопотання ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.248, 252, 256, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т АН О В И В:

Клопотання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 - начальника Житомирської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил та закриття провадження по справі - задовольнити частково.

Стягнути з Житомирської митниці ДФС (10003, м. Житомир, вул.Перемоги,25, ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати на правову допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині клопотання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 від 19 червня 2018 року - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст рішення виготовлено 17.07.2018.