Справа № 159/1477/18
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/5243/18

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Багрія В.М., Гінди О.М.

при секретарі судового засідання Смидюк Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 травня 2018 року (суддя - Наваляний Т.Д., м. Ковель) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Аланова Сергія Володимировича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 в березні 2018 року звернувся до суду з позовом до інспектора роти №1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Аланова С. В. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 13.03.2018 Серія ДР №076029 (далі - Постанова) про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за порушення ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана Постанова прийнята відповідачем безпідставно та за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що попереду рухався транспортний засіб, швидкість якого була менше 30 км/год, у зв'язку з чим він і здійснив обгін такого. Наголошує, що жодних доказів на підтвердження швидкості руху автомобіля позивача, а також автомобіля, обгін якого був здійснений, відповідачем не надано, з огляду на, що твердження про порушення ним правил дорожнього є безпідставними та необґрунтованими.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 травня 2018 року у справі №159/1477/18 в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на обставини, викладені в позовній заяві, яким суд першої інстанції не надав належної правової оцінки.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Учасники справи, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином у порядку визначеному статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), а тому, апеляційний суд, відповідно до частини 4 статті 229 КАС, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП повністю доведена. Доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушення судом не здобуто, а ті обставини, на які посилається позивач, наведені останнім з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи та є помилковими з таких міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 13.03.2018 о 15 год. 30 хв. на автодорозі М-12 Стрий - Знам'янка, керуючи транспортним засобом DAFXF 105460, номерний знак НОМЕР_1, перевозив великогабаритний вантаж шириною 3 метра 30 сантиметрів та здійснив обгін транспортного засобу, який рухався понад 30 км./год., чим порушив вимоги п.22.5 розділу 22 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР).

За цим фактом, інспектором роти №1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Алановим С.В. винесено Постанову, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Позивач по справі заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення, вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконним та необґрунтованим.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Абзацом 1 пункту 22.5 розділу 22 ПДР передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

За змістом ст.132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

«Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила) встановлюють єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (п.2 Правил).

Відповідно до п.15 Правил водіям великогабаритних та великовагових транспортних засобів забороняється: здійснювати обгін транспортних засобів, що рухаються з швидкістю 30 км/год і більше; буксирувати інші транспортні засоби; рухатися в умовах туману, ожеледиці, снігопаду та в інших умовах недостатньої видимості; рухатися узбіччям дороги; зупинятися поза спеціально визначеними стоянками за межами земляного полотна дороги.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття ж 222 КУпАП зазначає, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема за порушення правил дорожнього руху за частинами 1, 2, 3 ст.122 цього Кодексу.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП законодавцем визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необґрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту позовної заяви та диску з відеофіксацією, здійсненою інспектором роти №1 УПП в Хмельницькій області ДПП АлановимС.В. з нагрудної бодікамери, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачу інкримінується адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП, яке позивач не визнав. Із відеозапису з автомобільного відеореєстратора працівників патрульної поліції видно, що позивач, керуючи транспортним засобом DAF XF 105460, номерний знак НОМЕР_1, дійсно здійснив обгін транспортного засобу, який рухався перед ним. Водночас, із проглянутого відеозапису неможливо встановити з якою швидкістю рухався автомобіль під керуванням позивача, а також автомобіль, обгін якого був здійснений. Не зафіксовано на відеозаписі й швидкості, із якою рухався автомобіль працівників патрульної поліції. Апеляційний суд звертає увагу, що вимірювання швидкості руху автомобіля повинно відбуватись із застосуванням спеціальних технічних приладів та технічних засобів вимірювання швидкості руху або шляхом проведення відповідної автотехнічної експертизи.

Водночас у розглядуваній справі висновки про швидкість руху транспортного засобу, обгін якого здійснив позивач, зроблені відповідачем на підставі візуального спостереження без фіксації за допомогою спеціальних приладів. Відеозапис із автомобільного відеореєстратора працівників патрульної поліції не може слугувати належним доказом у справі, оскільки жодних даних про швидкість руху транспортних засобів не містить. Інших належних та допустимих доказів в підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення відповідачем не подано.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Апеляційний суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Так, як визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об'єктивного дослідження справи, однак не зобов'язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Відповідач, суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність прийняття оскаржуваної Постанови.

Підсумовуючи вказане, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП, не з'ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.280 КУпАП та не спростовано позицію позивача, а оскаржувана Постанова винесена без дотриманням вимог щодо всебічного, об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, що призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП.

Таким чином, встановлено, що прийняттям спірної Постанови відповідачем було порушено, гарантоване статтями 280, 251 КУпАП, право позивача на всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а також підтвердження або спростування таких обставин належними доказами, за захистом якого особа звернулася до адміністративного суду.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 травня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти №1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Аланова Сергія Володимировича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 13.03.2018 Серія ДР №076029 і справу про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді В. М. Багрій
О. М. Гінда