Справа № 815/2102/16
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

18 липня 2018 р. Справа № 815/2102/16
Головуючий І інстанції суддя - Бойко О.Я. Категорія № 3.4

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітов А.І.

- Лукянчук О.В.

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання неправомірним та скасування рішення від 25.02.2016 року, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2016 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовлено.

14 червня 2018 року на зазначене рішення представником ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2018 року вказана апеляційна скарга була залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків протягом 10 днів з моменту отримання ухвали.

13 липня 2018 року представником ОСОБА_1 подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій фактично заявлено клопотання про визнання причин пропущеного строку звернення з апеляційною скаргою поважними та поновлення пропущеного строку.

В обґрунтування клопотання зазначає, що позивач не володіє мовою судочинства та є юридично необізнаним, тому він не зміг своєчасно звернутись до Одеського апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою.

Розглянувши подане клопотання, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання представника ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно ст.13 КАС України особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Статтею 186 КАС України (в редакції чинні на момент винесення оскаржуваного рішення) передбачено порядок і строки апеляційного оскарження. Зокрема, частина 2 статті 186 передбачає, що апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України (в редакції від 15 грудня 2017 року) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

З урахуванням викладених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що особи, які беруть участь у справі, та які не погоджуються з ухваленим судовим рішенням, мають право оскаржити його в апеляційному порядку, який повинен бути реалізований у встановлений законом строк. Разом з тим, всі учасники судового процесу рівні перед законом і судом.

Поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження та його поновлення передбачена нормами КАС України.

Частиною 1, 2 статті 72 КАС України передбачено, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ст.. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Одночасно, як вбачається з апеляційної скарги, доводи представника ОСОБА_2, що апелянт не володіє мовою судочинства та юридично необізнаний є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи, саме представник апелянта ОСОБА_2 отримав копію оскаржуваного рішення та ознайомлювався із матеріалами 08 серпня 2016 року, та саме ним була подана апеляційна скарга 14 червня 2018 року, тобто майже через два роки після винесення рішення судом першої інстанції.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що вказані представником ОСОБА_1 обставини не можуть бути визнані поважними причинами неможливості своєчасного оскарження судового рішення суду першої інстанції.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 06.10.2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом певного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Таким чином, зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції не можуть вважатися поважними та не виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, так як відповідачем не надано належних доказів щодо неможливості своєчасного подання апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2018 року, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ч.4 ст. 169, ст. 296, ч.2 ст. 298, ст. 325, ст. 329 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання неправомірним та скасування рішення від 25.02.2016 року, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту до Верховного Суду.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

Л.В. Лукянчук