Справа № 521/12624/17     
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018 р.м.ОдесаСправа № 521/12624/17

Категорія: 3.1.3 Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.
Час та місце ухвалення судового рішення « 12:07», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 30.03.2018р.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Крусян А.В.

суддів: Градовського Ю.М. , Лук'янчук О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Малиновського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області, Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

09.08.2017р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Малиновського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області, Державної міграційної служби України про скасування рішення Державної міграційної служби України від 21.04.2017р. про відмову у задоволенні її заяви про продовження строку перебування на території України та необхідності їй виїхати за межі України до 21.05.2017р.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2018р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка Соціалістичної Республіки В'єтнам, прибула на територію України 16.02.2015р. на підставі паспорту НОМЕР_1 та одноразової візи «С» терміном до 29.05.2015р.

03.09.2016р. ОСОБА_1 звернулася до Малиновського РВ ГУДМС України в Одеській області із заявою про продовження їй строку перебування на території України у зв'язку із вагітністю. Строк позивачу було продовжено до 01.12.2016р. /а.с.57-58/

13.09.2016р. позивач народила дитину ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №9742 від 01.12.2016р. /а.с.18/

ОСОБА_3 відповідно до довідки №364383 від 01.12.2016р. Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області, згідно з ч.3 ст.8 Закону України «Про громадянство» є громадянином України. /а.с.19/

05.04.2017р. ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного відділу у м.Одесі Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області із заявою про продовження строку перебування на території України у зв'язку із тим, що вона є позивачем у цивільній справі №521/2226/17 з 06.03.2017р. /а.с.113-114/

Рішенням ДМС від 21.04.2017р. позивачу відмовлено в проводженні строку перебування на території України відповідно до пп.6 п.10 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012р. №150, оскільки позивач має інші, ніж викладені у заяві підстави та мету перебування в Україні, а саме: наявність дитини, яка є громадянином України. Позивача зобов'язано виїхати з України до 21.05.2017р. /а.с.11, 137/

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернулася до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, при вирішенні справи, дійшов до обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Правовідносини щодо продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773-VI (далі - Закон №3773-VI).

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Положеннями ст.9 Закону №3773-VI визначено, що іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 1 вказаного Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до пункту 8 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року №150, прийнятий Порядок розгляду заяв іноземців та осіб без громадянства про продовження строку перебування на території України, затвердженого Наказом МВС України №363 від 25.04.2012 року, обидва порядку регламентують процедуру подання та розгляду відповідних заяв.

Пунктом 6 Порядку №150 передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території: 1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи в разі в'їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України; 2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в'їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС; 3) на період дії візи, але не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в'їзду за візою, оформленою до 11 вересня 2011 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач легально прибула на територію України 16.02.2015р., на підставі паспорту НОМЕР_1 та одноразової візи «С» терміном до 29.05.2015р. /а.с.57/

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону №3773-VI документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України.

Пунктом 8 Порядку №363 визначено, що заяви про продовження строку перебування на території України (далі - заяви) подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаючою стороною не раніше ніж за десять та не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення такого строку до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання. Зразок заяви та порядок її розгляду затверджуються МВС.

Відповідно до п.11 Порядку №363 про прийняте рішення у заяві про продовження строку перебування на території України робиться відмітка про продовження строку перебування із зазначенням терміну, на який вирішено продовжити строк перебування, або причини відмови.

03.09.2016р. ОСОБА_1 звернулася до Малиновського РВ ГУДМС України в Одеській області із заявою про продовження строку перебування на території України у зв'язку із вагітністю. Строк було продовжено до 01.12.2016р. /а.с.57-58/

Проте, по закінченню строку перебування, до 01.12.2016р. ОСОБА_1 до відповідача з заявою про продовження строку перебування на території України не зверталася.

Заяву про продовження строку перебування на території України позивач подала після закінчення строку легального перебування на території України, а саме 05.04.2017р. /а.с.113/

Відмова оформляється у вигляді повідомлення про відмову в продовженні строку перебування на території України (додаток 5) у двох примірниках: перший вручається під підпис іноземцю чи особі без громадянства або приймаючій його стороні, другий додається до матеріалів звернення. При цьому іноземцеві чи особі без громадянства надається строк для виїзду з України.

Згідно з п.10 Порядку №363 рішення про відмову в продовженні строку перебування іноземця та особи без громадянства на території України приймається в разі:1) необхідності забезпечення національної безпеки або охорони громадського порядку; 2) необхідності охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні; 3) коли паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований або не відповідає встановленому зразку чи належить іншій особі; 4) подання іноземцем та особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей чи підроблених документів; 5) коли виявлено факти невиконання іноземцем та особою без громадянства рішення суду чи органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов'язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов'язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в'їзду в Україну; 6) коли є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець та особа без громадянства мають інші, ніж заявлені у заяві, підстави та мету перебування в Україні або вони не подали відповідного підтвердження; 7) відсутності в іноземця та особи без громадянства достатнього фінансового забезпечення на період перебування або відповідних гарантій приймаючої сторони.

На підставі підпункту 6 пункту 10 Порядку №150 позивачу відмовлено у задоволенні заяви про продовження строку перебування на території України. Також, вказано про необхідність виїхати з України до 21.05.2017 року. /а.с.137/

З матеріалів справи вбачається, що у заяві від 05.04.2017 року підставою продовження строку перебування на території України визначено участь у цивільній справі /а.с.113/. Проте, дана підстава не передбачена Порядком №150, а тому у суб'єкта владних повноважень відсутня правова підстава для задоволення відповідної вимоги позивача.

З іншою заявою про продовження строку перебування на території України на підставі родинного зв'язку з громадянином України (наявність набутого громадянства України дитиною ОСОБА_3) до відповідних органів позивач не зверталася.

Пасивна поведінка позивача щодо реалізації своїх законних прав за наявності належних на те підстав та обставин не може ставитись у вину органу державної влади.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення ДМС України від 21.04.2017 року про відмову позивачу у продовженні строку перебування на території України прийнято у відповідності до норм чинного законодавства.

На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права та вирішив справу по суті правильно, тому рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Лук'янчук О.В.