Справа № 0440/5538/18
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2018-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
20 липня 2018 р.Справа №0440/5538/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Юхно І.В., розглянувши заяву обласного комунального підприємства «Дніпродзержинська друкарня» про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом обласного комунального підприємства «Дніпродзержинська друкарня» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанов, -
18 липня 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов за позовом обласного комунального підприємства «Дніпродзержинська друкарня» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд скасувати та визнати протиправними:
- Постанову №ДН167/273/3Б/АВ/ІП/МГ-ФС/241 про накладення штрафу на суму 372 300,00 грн.;
- Постанову №ДН167/273/3Б/АВ/ІП/МГ-ФС/242 про накладення штрафу на суму 11 169,00 грн.;
- Постанову №ДН167/273/3Б/АВ/ІП/МГ-ФС/243 про накладення штрафу на суму 3 723,00 грн.
Одночасно із вищезазначеним позовом до суду позивачем подано клопотання про забезпечення позову шляхом:
- зупинення дії Постанов про накладення штрафів, винесених 23.04.2018 року заступником начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області Корольовим К.В., які набрали чинності 23 квітня 2018 року, у т.ч.
- Постанови №ДН167/273/3Б/АВ/ІП/МГ-ФС/241 про накладення штрафу на суму 372 300,00 грн.;
- Постанови №ДН167/273/3Б/АВ/ІП/МГ-ФС/242 про накладення штрафу на суму 11 169,00 грн.;
- Постанови №ДН167/273/3Б/АВ/ІП/МГ-ФС/243 про накладення штрафу на суму 3 723,00 грн.
В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що оскаржувані Постанови, винесені відповідачем набрали чинності 23 квітня 2018 року та можуть бути пред'явлені до виконання до органів Державної виконавчої служби протягом трьох місяців, до 23 липня 2018 року. Зважаючи на те, що позивач не погоджується з постановами Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафів від 23.04.2018 року і не має намір сплачувати у добровільному порядку накладений на нього постановами штраф у загальній сумі, на даний час існує реальна можливість початку державним виконавцем примусового виконання постанови відповідача, оскарження якої, згідно з чинним законодавством, не зупиняє її виконання. Оскільки правомірність (неправомірність) прийняття оскаржуваних постанов Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області буде встановлена лише судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду цієї справи, стверджувати на даний час про це неможливо, тому у разі встановлення протиправності оскаржуваних постанов і задоволення позовних вимог ОКП «Дніпродзержинська друкарня» про скасування Постанов, позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити його права та повернути його майно (кошти), на яке може бути звернено стягнення у разі примусового виконання оскаржуваних постанов. Позивач зазначає, що слід зупинити дію оскаржуваних постанов до набрання законної сили судовим рішенням у справі, що розглядається, оскільки саме такий спосіб забезпечення позову встановлено ч. 3 та ч.4 ст. 117 КАС України.
За положеннями частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Відповідно до приписів частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно з частиною другою вказаної статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною другою вказаної статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Поряд із цим, суд зазначає, що згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
При цьому, частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд звертає увагу, що обов'язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.
До матеріалів адміністративного позову позивачем було надано копії Постанов Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 23 квітня 2018 року №ДН167/273/3Б/АВ/ІП/МГ-ФС/241 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на суму 372 300,00 грн., №ДН167/273/3Б/АВ/ІП/МГ-ФС/242 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на суму 11 169,00 грн., №ДН167/273/3Б/АВ/ІП/МГ-ФС/243 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на суму 3 723,00 грн., з яких вбачається, що дата набрання зазначеними постановами законної сили з 23 квітня 2018 року; постанови про накладення штрафу можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох місяців з дня винесення або з дня залишення скарги або протесту на постанову без задоволення; строку пред'явлення постанов до виконання до 23 липня 2018 року; постанови про накладення штраф можуть бути оскаржені у судовому порядку.
Пунктом 9 Порядку накладання штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 (далі - Порядок №509) встановлено, що штраф сплачується протягом одного місяця з дня прийняття постанови про його накладення, про що суб'єкт господарювання або роботодавець повідомляють уповноваженій посадовій особі, яка склала постанову про накладення штрафу.
Постанови про накладення штрафу уповноваженими особами №ДН167/273/3Б/АВ/ІП/МГ-ФС/241, №ДН167/273/3Б/АВ/ІП/МГ-ФС/242, №ДН167/273/3Б/АВ/ІП/МГ-ФС/243 прийняті Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області 23 квітня 2018 року. Таким чином, строк на добровільну сплату штрафу сплив 23 травня 2018 року.
Згідно з пунктом 11 Порядку №509 не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються, зокрема, органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України).
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як, зокрема, рішення інших державних органів, які законом визнані виконавчими документами.
Постанови про накладання штрафу уповноваженими посадовити особами від 23 квітня 2018 року №ДН167/273/3Б/АВ/ІП/МГ-ФС/241, №ДН167/273/3Б/АВ/ІП/МГ-ФС/242, №ДН167/273/3Б/АВ/ІП/МГ-ФС/243 містять всі необхідні реквізити, які встановлені статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження».
Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Заявником до суду не надано доказів на підтвердження звернення Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області із заявою до органів виконавчої служби щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання оскаржуваних постанови про накладання штрафу.
Станом на день розгляду заяви про забезпечення у суду відсутні відомості про початок виконавчого провадження з примусового виконання оскаржуваних постанов.
Суд критично ставиться до доводів заявника про можливість початку державним виконавцем примусового виконання постанови відповідача, оскільки до суду не надано доказів існування вказаних обставин.
Заявленими способами забезпечення позову позивач фактично до вирішення спору по суті намагається отримати висновок щодо протиправності оскаржуваних постанов Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, правомірність яких буде досліджена судом при розгляді справи по суті.
Таким чином, суд вважає, що позивачем не надано до суду обґрунтованих доводів та доказів необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що не дає можливості встановити існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для застосування заходів забезпечення адміністративного позову з мотивів та у спосіб, які наведені позивачем у клопотанні, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви обласного комунального підприємства «Дніпродзержинська друкарня» про забезпечення адміністративного позову.
Керуючись статтями 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні заяви обласного комунального підприємства «Дніпродзержинська друкарня» про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом обласного комунального підприємства «Дніпродзержинська друкарня» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанов - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Юхно