Справа № 812/1688/18
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 липня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1688/18

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Якимчук В.В.,

та

представників сторін:

від позивача не прибув,

від відповідача не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1Г.) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі Відповідач, ГУПФУ в Луганській області), в якому позивач просить:

- зобов'язати Відповідача встановити Позивачу основний розмір пенсії у розмірі 76% грошового забезпечення вказаного у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016, яка виготовлена ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, а саме: з 1 січня 2016 року, здійснивши при цьому з цієї дати відповідні донарахування до пенсії та відповідні виплати в одноразовому порядку.

Ухвалою від 20.04.2018 відкрито провадження в зазначеній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 1-2).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Позивач з 05.01.2000 є пенсіонером Міністерства внутрішніх справ України. 27.04.2018 у відповідь на своє звернення отримав від Відповідача повідомлення, що після проведення перерахунку пенсії з 01.01.2016 розмір виплат був обчислений відповідно до статті 13 Закону України від 09.04.1999 № 2262-12 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Вважає дії Відповідача незаконними, оскільки на час призначення йому пенсії основний її розмір складав 76%.

Вважає, що внесені Законами № 3668-XVII та № 1166-VII зміни до частини другої статті 13 Закону України від 09.04.1999 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії стосуються порядку призначення пенсії у разу реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Відповідач позовні вимоги не визнав про що подав відзив на позовну заяву (а.с. 41).

В обґрунтування своєї позиції зазначив, що з 01.05.2014 максимальний розмір пенсії, обчисленої відповідно до статті 13 Закону України від 09.04.1999 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. 23.03.2018 Позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016. Внаслідок перерахунку розмір його пенсії у відсотковому відношення змінився з 76% суми грошового забезпечення до 70%, оскільки було застосоване максимальне обмеження передбачене статтею 13 Закону України від 09.04.1999 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Також відповідач зазначив, що до перерахунку Позивач отримував пенсію у розмірі 4146,85 грн, виходячи з розміру 76% грошового забезпечення. Після перерахунку пенсія становить 6411,81 грн, виходячи з розміру 70% грошового забезпечення. Тобто, на думку Відповідача, оскільки розрахункова сума пенсії внаслідок перерахунку збільшилась це свідчить про відсутність звуження прав Позивача з боку Відповідача.

Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 15), надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 17).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 16), у відзиві серед іншого просив провести розгляд справи без участі представника управління (а.с. 41 зв. ).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 КАС України, судом встановлено таке.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області як пенсіонер з 01.12.2006 та отримує пенсію за вислугу років (а.с. 22-23, 27).

Згідно з інформацією, зазначеною в протоколі від 01.12.2015, Позивачу з 01.12.2006 призначено пенсію за вислугу років у розмірі 76% грошового забезпечення, вислуга років 27 (календарних 27) років (а.с. 27).

Інформація в протоколі від 01.12.2015 про призначений розмір пенсії Позивачу за вислугу років у розмірі 76% кореспондується з інформацією, зазначеною в протоколі № 63 (а.с. 6), копію якого долучено Позивачем до адміністративного позову.

22.03.2018 до Відповідача надійшла довідка від 21.03.2018 № 1564-ЛК про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) на імя Позивача (а.с. 38).

Згідно з інформацією, зазначеною в протоколі від 01.01.2016, Позивачу здійснено перерахунок пенсії на підставі інформації, зазначеної у довідці від 21.03.2018 № 1564-ЛК та визначено з 01.01.2018 основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення (вислуга років 27) (а.с. 35-36).

04.04.2018 та 21.04.2018 Позивач звертався із заявами до Відповідача щодо надання розяснення про зміну встановленого відсотка пенсії з 76% до 70% (а.с. 9, 10).

27.04.2018 у відповідь на звернення Позивача ГУПФУ у Луганській області листом № 5439/03-03 повідомило, що 22.03.2018 надійшла довідка від 21.03.2018 № 1564-ЛК, видана комісією ГУМВС України у Луганській області, про розмір грошового забезпечення. Після проведення перерахунку, розмір пенсії був обчислений відповідно до статті 13 Закону України від 09.04.1999 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме у розмірі 70 відсотків відповідних грошових сум грошового забезпечення та склав 6411,81 грн (а.с. 8).

Спірним питанням у справі є правомірність дій відповідача при застосуванні розміру 70 % грошового забезпечення показника при здійсненні перерахунку раніше призначеної пенсії Позивача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Згідно частини четвертої статті 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до пункту а) частини першої статті 13 Закону № 2262 (в редакції, що діяла на час призначення пенсії Позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів (частина друга статті 13 Закону № 2262 в редакції, що діяла на час призначення пенсії Позивачу).

До частини другої статті 13 Закону № 2262 вносилися зміни.

Так, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (Закон України від 8 липня 2011 року № 3668-VI) внесено зміни до частини другої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

В подальшому Законом України від 27.03.2014 № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» також внесені зміни до статті 13 Закону та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до частини другої статті 13 Закону щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Отже, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на час призначення пенсії.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року в справі № 686/12623/17 (провадження № К/9901/849/17), які відповідно до частини пятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Також суд зазначає, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо зміни позивачу максимального розміру пенсії з 76% до 70% від відповідних сум грошового забезпечення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 24.04.2018 у справі № 686/12623/17 (К/9901/849/17).

Відповідно до пунктів 2-4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязати утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Окрім того, суд звертає увагу Відповідача на те, що частиною третьою статті 245 КАС України передбачено право суду у разі скасування індивідуального акта суд може зобовязати субєкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобовязати відповідача - субєкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає обєкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним).

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, оформлене протоколом від 01.01.2018 проведення перерахунку Позивачу пенсії з обчисленням розміру пенсії відповідно до статті 13 Закону України від 09.04.1999 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме: у розмірі 70 відсотків відповідних грошових сум грошового забезпечення, зобовязавши здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії Позивачу з 01.01.2016 у розмірі 76% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до довідки ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганській області про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) від 21 березня 2018 року № 1564-ЛК.

Зважаючи на все вище викладене, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне присудити на користь Позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: 92400, Луганська область, смт. Марківка, вул. Степова, буд. 24, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місце знаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9, ) про зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, оформлене протоколом від 01.01.2018, про проведення перерахунку Позивачу пенсії з обчисленням розміру пенсії відповідно до статті 13 Закону України від 09.04.1999 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме: у розмірі 70 відсотків відповідних грошових сум грошового забезпечення

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місце знаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9, ) здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 (місце реєстрації: 92400, Луганська область, смт. Марківка, вул. Степова, буд. 24, ідентифікаційний код НОМЕР_1) з 01.01.2016 у розмірі 76% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до довідки ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганській області про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) від 21 березня 2018 року № 1564-ЛК.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: 92400, Луганська область, смт. Марківка, вул. Степова, буд. 24, ідентифікаційний код НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місце знаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду або через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16 липня 2018 року.

Суддя ОСОБА_2