Справа № 607/7392/18
Суддя: Черніцька І. М.
Дата ухвалення: 2018-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

16.07.2018 Справа №607/7392/18
ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2018 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Черніцької І.М.

за участю секретаря судового засідання Лобач І.В.

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 060768 від 22 квітня 2018 року та закриття провадження у справі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 22 квітня 2018 року інспектором поліції була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 060768, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Відповідно до даної постанови йому ставиться у винну те, що 22 квітня 2018 року о 02 год 10 хв. в м.Тернополі по вул.15 Квітня, 25 він керуючи транспортним засобом Opel Insignia, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив стоянку на газоні, чим порушив вимог п. 15.10 є ПДР України.

З даною постановою не згідний, оскільки викладені у постанові дані не відповідають дійсним обставинам справи та не підтвердженні будь-якими доказами. Транспортний засіб він не паркував, паркування здійснив його брат ОСОБА_3, який у подальшому передав йому ключі від автомобіля та повідомив про його місцезнаходження. Відтак, вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення зазначений в оскаржуваній постанові, а тому просить її скасувати.

Відповідач подав відзив на позов. Вказав, що позов не визнає, вважає його необґрунтованим. Факт вчинення позивачем правопорушення підтверджено наявними у справі доказами. Посилаючись на наведене, просив відмовити у позові.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, зіславшись на доводи викладені у ньому. Вказав, що транспортний засіб не паркував, а лише прийшов його забрати. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження в його діях складу даного правопорушення.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов заперечила, з підстав викладених у відзиві на позов.

Судом встановлено, що 22 квітня 2018 року інспектором поліції була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №060768, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивачу ставиться у вину те, що він 22 квітня 2018 року о 02 год 10 хв. в м.Тернополі по вул.15 Квітня, 25 керуючи транспортним засобом Opel Insignia, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив стоянку на газоні, чим порушив вимог п. 15.10 є ПДР України.

На підтвердження обставин викладених у постанові відповідач надав фотознімок від 22 квітня 2018 року о 14 год. 21хв., письмові пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 22 квітня 2018 року.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення,виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не приймає до уваги долучений відповідачем фотознімком припаркового автомобіля позивача, як такий, що не має відношення до даної події. Встановлено, що останній зроблено 22 квітня 2018 року о 14 год. 21 хв., у той час, коли в оскаржуваній постанові, правопорушення, яке ставлять у вину позивачу, мало місце о 02 год. 10хв.

Суд критично оцінює письмові пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 22 квітня 2018 року, оскільки вони не підтверджують факт порушення позивачем ОСОБА_1 п.15.10 є Правил дорожнього руху, зокрема, паркування транспортного засобу на газові. Із змісту даних пояснення встановлено, що останні бачили лише факт паркування автомобіля Opel Insignia, державний номерний знак НОМЕР_1. У поясненнях відсутнє будь-яке твердження про те, що вказане паркування здійснив ОСОБА_1

Будь-які інші належне та достовірні докази на підтвердження обставин викладених у постанові в матеріалах справи відсутні та відповідачем не подані.

Таким чином, суд приходить до переконання, що відповідачем не доведено належними, допустимими та достовірними доказами за європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом» обставин викладених у постанові.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити провадження у справі.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов'язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення від 22 квітням 2018 року слід скасувати, а провадження у справі закрити.

На підставі ст.55 Конституції України, ст.247, ст.251, 258, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 060768 від 22 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне судове рішення складено 16 липня 2018 року.

Головуюча