Справа № 183/5084/17(2-а/183/205/17)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 липня 2018 рокусправа № 183/5084/17(2-а/183/205/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Суховаров А.В.

секретар судового засідання: Троянов А. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року, суддя 1 інстанції Сорока О. М., у справі за позовом ОСОБА_3 до інспектора 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у м. Дніпрі старшого лейтенанта поліції Майбороди Романа Ігоровича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у м. Дніпрі старшого лейтенанта поліції Майбороди Р. І., в якому просив визнати постанову серії ЕАА № 172598 від 26 вересня 2017 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її на підставі відсутності події та складу адміністративного правопорушення, провадження у справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не порушував правил дорожнього руху, оскільки ніяких розпізнавальних знаків поліцейського автомобіля та самого інспектора поліції позивач не бачив, так як і форми поліцейського, тому не міг передбачити, що людина без форми у світло відбиваючий куртці є поліцейським. Вказує на порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки відповідачем не було складено протокол, в якому позивач міг би викласти свої пояснення, натомість відповідачем, не зважаючи на заперечення позивача щодо вчинення правопорушення, винесено постанову у формі чека.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього ружу, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 172598, винесену 26.09.2017 року інспектором 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції м. Дніпро старшим лейтенантом Майбородою Романом Ігоровичем про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3. Провадження по адміністративній справі закрито.

Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на порушенні відповідачем процедури притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки у постанові про адміністративне правопорушення відсутні дані про складання протоколу про адміністративне правопорушення, відібрання пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснення їй прав, відібрання пояснень свідків, відповідачем не подано жодного доказу, який оцінювався поліцейським при винесенні постанови. Суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 2 статті 122 КУпАП, відповідно вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на безпідставність висновків суду першої інстанції про необхідність складення протоколу, оскільки відповідно до частини 2 статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності повністю відповідає вимогам, встановленим пунктом 5 розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року.

Вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою, зокрема, сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки.

Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки. Невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу є адміністративним правопорушенням, за яке водій несе адміністративну відповідальність.

Після виявлення факту порушення вимог ПДР та зупинки транспортного засобу відповідачем було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини; позивачу були роз'яснені його права, якими користується особа, що притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи.

Вказує на те, що у позові сам позивач не спростовує інкриміноване йому правопорушення, вказуючи лише на те, що він не міг передбачити, що людина без форми у світловідбиваючій куртці є поліцейським та не бачив ніяких розпізнавальних знаків автомобіля. Проте, це вже є протиріччям, адже світловідбиваюча куртка/жилет - це і є розпізнавальні ознаки поліцейського на дорозі, який завжди одягнений по формі - у форменому одязі підвищеної видимості з елементами із свілоповертального матеріалу.

Сторони в судове засідання не прибули.

Відповідно до статті 268 КАС України у справах, визначених, зокрема статтею 286 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур'єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв'язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Сторони повідомлено належним чином у відповідності до вимог частини 2 статті 268 КАС України.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.(частина 3 статті 268 КАС України)

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до постанови від 26.09.2017 року серія ЕАА №172598 винесеною інспектором 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпра Майбородою Р. І., 25.09.2017 року о 23:36:08 ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом марки SAAB 9-5 НОМЕР_1, рухаючись в м. Дніпрі по вул. Глінки здійснив проїзд на Новий (Центральний) міст на заборонений жест поліцейського (зупинення транспортного засобу рукою), чим порушив вимоги п.8.9 «а» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП, за яке накладено адміністративне стягнення відповідно до у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. ( а.с.3)

Відповідно до пункту 8.9 ПДР України, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки.

Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення позивач 25.09.2017 року о 23:36:08 керуючи транспортним засобом марки SAAB 9-5 НОМЕР_1, рухаючись в м. Дніпрі по вул. Глінки здійснив проїзд на Новий (Центральний) міст на заборонений жест поліцейського (зупинення транспортного засобу рукою), чим порушив вимоги п.8.9 «а» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП, за яке накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Відповідно до доводів позивача наведених в адміністративному позові він, керуючи автомобілем СААБ, рухаючись по вул. Глинки в м. Дніпро був зупинений інспектором УПП, який звинуватив його в проїзді на Новий міст м. Дніпра на заборонений жест поліцейського (зупинення транспортного засобу рукою). Однак, за твердженням позивача, він не порушував правил дорожнього руху, оскільки ніяких розпізнавальних знаків автомобіля та самого інспектора поліції він не бачив, також як і форми поліцейського. Його зауваження поліцейським про те, що автомобіль поліцейських без світла та проблискових маячків, були проігноровані. Зазначає, що не міг передбачити, що людина без форми у світло відбиваючій куртці є поліцейським. На заперечення позивача та твердження про незгоду з пред'явленим порушенням та на прохання скласти протокол про адмінправопорушення, де викладе свої пояснення, інспектор відмовився складати протокол та виписав постанову у формі чека.

У відзиві на позов відповідач, вказував на те, що автомобіль під керуванням позивача був зупинений поліцейськими, які стояли на перекриття Центрального (Нового) мосту. На день складання постанови Центральний (Новий) міст знаходився на стадії проведення робіт з капітального ремонту та право на проїзд через нього мало тільки певне коло транспортних засобів, визначених Розпорядженням Дніпровського міського голови № 129-р від 10.03.2017 «Про надання дозволу департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради на тимчасове звуження проїзної частини та припинення руху транспорту по Центральному мосту для проведення робіт з капітального ремонту», а саме: громадський маршрутний транспорт та транспортні засоби соціального призначення».

Відповідно до вказаного Розпорядження було встановлено огорожу по периметру зони проведення робіт, сигнальне освітлення огорожі та тимчасові дорожні знаки та поліцейські стояли на перекритті мосту.

Позивач не зупинився на заборонний жест поліцейського, який стояв на перекритті мосту по вул. Глінки (правий беріг) та проїхав на міст. Автомобіль під керуванням позивача був зупинений поліцейськими, які стояли на перекритті Нового мосту зі сторони лівого берега в напрямку проспекту Слобожанський, які, відреагувавши на передану в радіоефір інформацію щодо порушення правил дорожнього руху, зупинили правопорушника.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на день складання постанови про адміністративне правопорушення, яка оскаржується, Центральний (Новий) міст у м. Дніпро знаходився на стадії проведення робіт з капітального ремонту та право на проїзд через нього мало тільки певне коло транспортних засобів, визначених розпорядженням Дніпровського міського голови № 129-р від 10.03.2017 «Про внесення доповнень до розпорядження міського голови від 28.02.2017 № 95-р «Про надання дозволу департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради на тимчасове звуження проїзної частини та припинення руху транспорту по Центральному мосту для проведення робіт з капітального ремонту», а саме: громадський маршрутний транспорт, транспортні засоби спеціального призначення.(п.3.1)

Пунктом 3.3 вказаного рішення заборонено рух по Центральному мосту на період проведення робіт з капітального ремонту будь-яких транспортних засобів, що не зазначені у пункті 3.1 цього розпорядження та рекомендовано Управлінню патрульної поліції в місті Дніпро забезпечити пропуск по Центральному мосту тільки транспорту визначеної категорії.

Отже, відповідно до вказаного розпорядження на період проведення ремонтних робіт було встановлено огорожу по периметру зони проведення робіт, сигнальне освітлення огорожі, тимчасові дорожні знаки та співробітниками патрульної поліції забезпечувався пропускний режим по Центральному мосту.

Відповідно до доводів наведених у позові, позивач не спростовує того факту, що його було зупинено, лише вказує на те, що не міг передбачити, що людина без форми у світло відбиваючій куртці є поліцейським.

Вказані доводи колегією суддів оцінюються критично, оскільки наявність у вказаний період перед в'їздом на Центральний міст відповідних огорож із встановленим сигнальним освітленням та пропускного посту працівників патрульної поліції, якими забезпечувався пропускний режим, одягнених у формений одяг підвищеної видимості з елементами із світловідбиваючого матеріалу, свідчать про неспроможність вказаних доводів позивача.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, про обґрунтованість висновку відповідача про порушення позивачем вимог пункту 8.9 ПДР України.

Проте, відповідачем невірно кваліфіковано дії позивача та помилково притягнуто останнього до відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Так, відповідно до пункту 8.9 ПДР України, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки.

Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови позивачем порушено вимоги п.8.9 «а» ПДР - здійснення проїзду на заборонений жест поліцейського (зупинення транспортного засобу рукою), чим вчинено адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП, за яке накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

Проте, диспозиція частини 2 статті 122 КУпАП передбачає притягнення до адміністративної відповідальності водіїв транспортних засобів за проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника. Санкція вказаної статті передбачає відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В той же час, відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу (пункту 8.9 ПДР України) передбачена статтею 122-2 КУпАП, санкція за якої передбачає відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі дев'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керувати транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Враховуючи, що відповідачем невірно кваліфіковано дії позивача та помилково притягнуто до відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП, тоді як вказане правопорушення підлягає кваліфікації за статтею 122-2 КУпАП, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути визнана законною та відповідно підлягає скасуванню.

В той же час суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції про порушення відповідачем процедури оформлення та розгляду справ про адміністративне правопорушення з посиланням на необхідність складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за N 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, N 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до частини 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічні за змістом приписи містяться в «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженій Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року N 395.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що відповідач неправомірно виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання протоколу на місці вчинення самого правопорушення.

Доводи позивача про позбавлення його права викласти у протоколі про адміністративне правопорушення своїх пояснень та заперечень у зв'язку з відмовою інспектора патрульної поліції скласти такий протокол, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки зважаючи на наведені норми законодавства протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, та позивач мав право надати відповідні письмові пояснення, які долучаються до постанови, проте таким правом не скористався.

Відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, зокрема не перевірено та не надано жодної оцінки аргументам відповідача, що вплинуло на повноту, всебічність та об'єктивність з'ясування обставин у справі, а також допущено порушення норм матеріального права при оцінці дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та порушено норми процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Позивачем заявлено позовні вимоги про визнання протиправною постанови про адміністративне правопорушення та її скасування на підставі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про доведеність вчинення позивачем порушення пункту 8.9 ПДР України - невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, вимога позивача про визнання протиправною постанови про адміністративне правопорушення та її скасування з підстав відсутності події адміністративного правопорушення є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

В той же час, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено не відповідність закону оскаржуваної постанови з підстав невірної кваліфікації дій позивача та помилкового притягнення до відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП, тоді як вчинене позивачем правопорушення підлягає кваліфікації за статтею 122-2 КУпАП, що, відповідно, свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, позовна вимога про визнання протиправною постанови про адміністративне правопорушення та її скасування з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року - скасувати.

Позов ОСОБА_3 до інспектора 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у м. Дніпрі старшого лейтенанта поліції Майбороди Романа Ігоровича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАА № 172598 від 26 вересня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Постанова набирає законної сили 19.07.2018 та за приписами частини 3 статті 272 КАС України є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 19.07.2018.

Головуючий суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров