Справа № 754/15277/17
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/314/18
РІШЕННЯ

Іменем України

12 липня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Панченко О.М.

при секретарі Табачука Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ВАП МУПП у м.Києві ДПП Яковлєвої Тетяни Миколаївни, третя особа: Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

17.11.2017 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, яку в ході розгляду справи була уточнено до Інспектора ВАП МУПП у м.Києві ДПП Яковлєвої Т.М., третя особа: Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Позовна заява обґрунтована тим, що постановою від 10.11.2017 р. серії АР № 518421 до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. Адміністративне стягнення до позивача було застосовано з підстав, що начебто 09.11.2017 р. о 00 год. 10 хв. позивач керуючи автомобілем Dodge Neon 2.01 д.н.з. НОМЕР_2, здійснила зупинку вказаного автомобіля на місці для інвалідів ТРЦ «РАЙОН» у м.Києві по вул. Лаврухіна, 4 чим порушила знак 5.39 та дорожню розмітку 1.3 розділу 34 ПДР України, таким чином скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає, що дії інспектора щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Постанова не відображає дійсних обставин справи, складалася без врахування зауважень позивача, пояснень та факт порушення заснований на припущеннях, що не відповідає вимогам закону. Крім того, позивач являється інвалідом, автомобіль позивача був оглянутий та затриманий у відсутність позивача, не було встановлено особу власника транспортного засобу. Також позивач просила подивитись записи з камери спостереження ТРЦ «РАЙОН», щоб з'ясувати куди подівся її транспортний засіб, начальник охорони відповів, що камери в ТРЦ «РАЙОН» вже тиждень не працюють. Для отримання машини, позивачу довелось витратити певну кількість часу, та сплатити 288 грн. за зберігання і 720 грн. за транспортування її на спеціальний майданчик по вул. Гната Хоткевича, 20-Б. Позивач вважає, що дії вчинені інспектором УПП є протиправними і незаконними, а тому просить скасувати постанову і закрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 20.11.2017 р. відкрито провадження у справі (а.с. 11).

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, та просила суд винести рішення про задоволення позову .

Відповідач та представник третьої особи до суду не з'явились, в матеріалах справи містяться відзив на позов, в якому вони просили в задоволені позову відмовити, оскільки постанова серії АР № 518421 від 10.11.2017 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена правомірно, оскільки саме відповідач за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю оцінив докази і прийшов до висновку, що позивач вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Тому вина позивача на момент прийняття рішення відповідачем була доведена. Таким чином, вважають, що розглядаючи дану адміністративну справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

18 квітня 2018 р. позивач подала до суду відповідь на відзив, в якому просила визнати незаконною та скасувати постанову АР №518421 від 10.11.2017 р. про накладення на неї адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП в розмірі 1020 грн., та закрити провадження по справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення позивача, об'єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 518421 від 10.11.2017 р. до ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 1020 грн.

Згідно зазначеної постанови 10.11.2017 р. о 00 год. 10 хв. позивач керуючи транспортним засобом Dodge Neon 2.01 д.н.з. НОМЕР_2, в м. Києві по вул. Лаврухіна, 4, здійснила зупинку на місці для інвалідів, чим порушила знак 5.39 та дорожню розмітку 1.3 розділу 34, та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Згідно ст. 258 КпАП України, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом поряду орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається адмінвідповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерт, речовими доказам, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи ; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; викладення обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Таке ж положення щодо оформлення постанови по справі про адміністративне правопорушення та її змісту визначаються і п. 2.11. Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України № 185 від 22.05.2001 р., та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.03.2001 р. за № 272/5643.

Проте, в судовому засіданні не встановлено наявність будь-яких доказів про порушення позивачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху 10.11.2017 р., згідно копії довідки МСЕК серії АВ №0427986 від 29.06.2016 р. ОСОБА_1 має ІІ групу інвалідності.

Крім того, в постанові серії АР №518421 від 10.11.2017 р. зазначено, що позивач скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Натомість, зміст вказаного у даній постанові правопорушення, вказує на порушення саме ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Згідно вимог ч. 5 ст. 122 КУпАП передбачено, що зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, інспектором не надано в спростування доводів позивача будь-яких письмових доказів фіксації вчинення правопорушення позивачем, в тому числі, щодо твердження позивача відносно обставин вчинення правопорушення, яке не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова серія АР №518421 прийнята необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не добросовісно, без дотримання принципу пропорційності, оскільки не дотримано балансу між несприятливими наслідками для інтересів позивача і цілями, на досягнення який спрямована оскаржувана постанова.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора ВАП МУПП у м.Києві ДПП Яковлєвої Тетяни Миколаївни, третя особа: Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Постанову АР №518421 від 10 листопада 2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по ч. 3 ст. 122 КУпАП в розмірі 1020 грн. визнати незаконною та скасувати.

Судові витрати по справі компенсуються за рахунок коштів з Державного Бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Суддя О.М. Панченко