Справа № 813/2735/16
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 липня 2018 року

Київ

справа №813/2735/16

адміністративне провадження №К/9901/33334/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т. Г.,

суддів - Білоуса О. В., Желтобрюх І. Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №813/2735/16

за позовом ОСОБА_2 до Апарату Верховної Ради України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Апарату Верховної Ради України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року (головуючий суддя - Кедик М.В) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2017 року (головуючий суддя: Глушка І.В., судді: Гуляка В.В., Макарика В.Я.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1.ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Апарату Верховної Ради України, в якому просив:

1.1. визнати протиправним ненадання Апаратом Верховної Ради України автентичного перекладу усіх реплік (коментарів, виступів, доповідей, заяв), які опубліковані іноземною мовою у стенограмі засідання Комітету Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції від 16.03.201 (оприлюднену на офіційному веб-ресурсі ВРУ за адресою:://crimecor.rada.gov.ua/komzloch/doccatalog/document?id=56768);

1.2.зобов'язати Апарат Верховної Ради України надати автентичний переклад державною мовою усіх реплік (коментарів, виступів, доповідей, заяв), які опубліковані іноземною мовою у стенограмі засідання Комітету Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції від 16.03.2016 року (оприлюднену на офіційному веб-ресурсі ВРУ за адресою: http://crimecor.rada.gov.ua/komzloch/doccatalog/document?id=56768).

2. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що з метою отримання офіційної інформації про роботу Комітету Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції відвідав офіційну сторінку цього комітету та переглянув стенограму його засідання від 16.03.2016. При перегляді стенограми засідання стали незрозумілими репліки (виступи або доповіді) кількох промовців засідання, оскільки останні послуговувалися іноземною мовою, не даючи можливості зрозуміти суть їхнього виступу. 01.06.2016 звернувся із запитом до Апарату Верховної Ради України про надання автентичного перекладу усіх реплік (коментарів, виступів, доповідей, заяв), які опубліковані іноземною мовою у стенограмі засідання Комітету ВРУ з питань запобігання і протидії корупції від 16.03.2016. Інформаційний запит був перенаправлений Апаратом Верховної Ради України до структурного підрозділу Апарату - секретаріату комітету Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції. У свою чергу, комітет Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції відмовив ОСОБА_2 у наданні автентичного перекладу стенограми засідання комітету, покликаючись на відсутність можливості здійснювати переклади.

Короткий зміст рішень судів І та ІІ інстанцій

3. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправною відмову у наданні Апаратом Верховної Ради України ОСОБА_2 автентичного перекладу усіх реплік (коментарів, виступів, доповідей, заяв), які опубліковані іноземною мовою у стенограмі засідання Комітету Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції від 16.03.2016, оприлюднену на офіційному веб-сайті ВРУ. Зобовязано Апарат Верховної Ради України надати ОСОБА_2 автентичний переклад державною мовою усіх реплік (коментарів, виступів, доповідей, заяв), які опубліковані іноземною мовою у стенограмі засідання Комітету Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції від 16.03.2016, оприлюднену на офіційному веб-сайті ВРУ.

4. Рішення судів мотивоване тим, що відмова у наданні автентичного перекладу українською мовою усіх реплік (коментарів, виступів, доповідей, заяв), які опубліковані не державною мовою у стенограмі засідання комітету Верховної Ради України з питань з питань запобігання і протидії корупції від 16.03.2016, оприлюдненої на офіційному веб-сайті Верховної Ради України, є порушенням права позивача на доступ до інформації.

5.Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, Апарату Верховної Ради України звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргу, в якій просив їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

6.Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 березня 2017 року відкрито провадження за касаційною скаргою Апарату Верховної Ради України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2017 року.

7.Верховний Суд ухвалою від 17 липня 2018 року прийняв до провадження вищезазначену касаційну скаргу.

8.Позивач надав заперечення на касаційну скаргу, в яких просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

9.Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу:

9.1. Відповідно до пункту 1 Розпорядження Голови Верховної Ради України від 11.05.2011 № 393 «Про забезпечення виконання Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядником публічної інформації є Апарат Верховної Ради України. При цьому Апарат Верховної Ради України не є розпорядником інформації за запитами стосовно інформації, яка може бути отримана шляхом узагальнення, аналітичної обробки даних або потребує створення в інший спосіб. Обробка стенограми засідання Комітету Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції від 16.03.2016, вибір виступів промовців та їх переклад є отриманням інформації у вищезазначений спосіб.

9.2. У матеріалах справи відсутні докази того, що Апаратом Верховної Ради України було надано відмову ОСОБА_2 на його інформаційний запит.

9.3. Судом не досліджувалась стенограма засідання Комітету Верховної Ради України з питань запобігання та протидії корупції від 16.03.2016 року на предмет наявності реплік іноземною мовою.

9.4.Комітети Верховної Ради України не є суб'єктами владних повноважень, а тому на них не поширюються вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації» в частині надання відповідей на інформаційні запити

9.5. Норми Закону України «Про засади державної мовної політики» поширюються на засоби масової інформації та видавництва, до яких веб-сайт Комітету Верховної Ради України з питань запобігання та протидії корупції не відноситься.

10.У запереченнях на касаційну скаргу позивач зазначає, що:

10.1.відповідно до статті 9 Закону України «Про засади державної мовної політики» засідання Верховної Ради України та її комітетів ведеться державною мовою. Промовець може виступати іншою мовою. Переклад його виступу забезпечує Апарат Верховної Ради України.

10.2.Посилання відповідача на відсутність у матеріалах справи стенограми засідання Комітету Верховної Ради України з питань запобігання та протидії корупції від 16.03.2016 року, що свідчить про неповноту з'ясування судами попередніх інстанцій обставин у справі, є необґрунтованими, оскільки у позовній заяві позивач надавав дані щодо електронного доступу до такої стенограми у мережі Інтернет, а, отже, суд мав практичну можливість її перевірити. Крім того, наявність такої стенограми та присутність у ній реплік англійською мовою не заперечували відповідачем під час розгляду справи в судах попередніх інстанцій.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11.16.03.2016 відбулося засідання комітету Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції, cтенограму засідання якого було розміщено на офіційному веб - ресурсі Верховної Ради України.

12.01.06.2016 позивач звернувся із запитом до Апарату Верховної Ради України з проханням надати автентичний переклад усіх реплік (коментарів, виступів, доповідей, заяв), які опубліковані іноземною мовою у стенограмі засідання комітету Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції від 16.03.2016.

13.Листом від 17.06.2016 № 18/10-177 Апаратом Верховної Ради України повідомлено, що інформаційний запит зареєстровано в Єдиній базі запитів на інформацію Верховної Ради України 02.06.2016 та направлено відповідному розпоряднику інформації в Апараті Верховної Ради України - в секретаріат комітету Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції.

14.Комітетом Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції листом від 03.06.2016 № 04-19/13-13 повідомлено, що на цей час комітет не має можливостей здійснювати переклади виступів, реплік, тощо висловлених народними депутатами України.

15.Вважаючи відмову відповідача у наданні автентичного перекладу усіх реплік (коментарів, виступів, доповідей, заяв), які опубліковані іноземною мовою у стенограмі засідання комітету Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції від 16.03.2016 протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

17. Аналізуючи доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

18. Відповідно до частини 2 статті 34, статті 40 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати інформацію усно, письмово чи в інший спосіб на свій вибір. Усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

19. Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначається Законом України «Про доступ до публічної інформації».

20. За приписами статті1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

21. Відповідно до статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

22. Згідно зі статтею 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» шляхами, якими забезпечуються доступ до інформації, є систематичне та оперативне оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; надання інформації за запитами на інформацію.

23. Водночас, як вірно зазначено судами, право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

24. Пункт 6 частини 1 статті 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" зобов'язує розпорядників інформації надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

25. Судами встановлено, що Листом від 17.06.2016 № 18/10-177 Апаратом Верховної Ради України позивача повідомлено, що його інформаційний запит зареєстровано в Єдиній базі запитів на інформацію Верховної Ради України 02.06.2016 та направлено відповідному розпоряднику інформації в Апараті Верховної Ради України в секретаріат Комітету Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції.

26. Комітетом Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції листом від 03.06.2016 № 04-19/13-13 повідомлено, що на цей час комітет не має можливості здійснювати переклади виступів, реплік тощо, висловлених народними депутатами України.

27. Крім того, Комітет з питань інформатизації та зв'язку Верховної Ради України листом від 25.07.2016 № 04-21/17-8 на запит позивача від 22.07.2016 щодо надання стенограми засідання від 16.03.2016, повідомив ОСОБА_2 про те, що нормативними актами, якими Комітет Верховної Ради України з питань інформатизації та зв'язку керується у питаннях доступу до публічної інформації, передбачено надання лише тої публічної інформації, розпорядником якої є його структурний підрозділ. У зв'язку з відсутністю у Комітеті відповідного перекладу реплік іноземною мовою, поданих у стенограмі засідання, Комітет з питань інформатизації та зв'язку звернувся до Апарату Верховної Ради України для його підготовки. На звернення Комітету, адресоване на ім'я першого заступника керівника Апарату Верховної Ради України, Комітет відповіді не отримав, натомість був надісланий лист на ім'я завідувача секретаріату Комітету про відсутність можливості підготовки відповідного перекладу. Таким чином, запит Комітету про здійснення відповідного перекладу не задоволений, а запитувана позивачем інформація не є у розпорядженні Комітету. Отже, відповідні інформаційні запити щодо надання перекладів стенограм можуть бути задоволені Апаратом Верховної Ради України, а не Комітетом з питань інформатизації та зв'язку (а.с. 44).

28. Зважаючи на викладене, суди дійшли вірного висновку, що саме Апарат Верховної Ради України є розпорядником інформації, запитуваної позивачем.

29.Відповідно до статті 83 Конституції України порядок роботи Верховної Ради України встановлюється Конституцією України та Регламентом.

30.Згідно з частиною 1, 3 статті 7 Закону України "Про Регламент Верховної Ради України" організаційне правове, наукове, документальне, інформаційне, експертно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення діяльності Верховної Ради, її органів, народних депутатів, депутатських фракцій (депутатських груп) у Верховній Раді здійснює Апарат Верховної Ради.

Апарат Верховної Ради діє на основі Положення про Апарат Верховної Ради, яке затверджується постановою Верховної Ради. Положення про структурний підрозділ Апарату Верховної Ради затверджується Головою Верховної Ради України.

31.Розділом І Положення про Апарат Верховної Ради України, затвердженого розпорядженням Голови Верховної Ради України від 25.08.2011 № 769 передбачено, що Апарат Верховної Ради України (далі - Апарат) є постійно діючим органом, який здійснює правове, наукове, організаційне, документальне, інформаційне, експертно-аналітичне, фінансове і матеріально-технічне забезпечення діяльності Верховної Ради України, її органів та народних депутатів України. Апарат ВРУ є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

32.Згідно з частиною 3 статті 2 Закону України "Про Регламент Верховної Ради України" мова ведення засідань Верховної Ради України визначається статтею 9 Закону України "Про засади державної мовної політики".

33.Так, частиною 1 статті 9 Закону України "Про засади державної мовної політики" встановлено, що засідання Верховної Ради України, її комітетів і комісій ведуться державною мовою. Промовець може виступати іншою мовою. Переклад його виступу на державну мову, у разі необхідності, забезпечує Апарат Верховної Ради України.

34.Відповідно до статті 10 Конституції України, державною мовою в України є українська мова.

35.Статтею 1 Закону України "Про засади державної мовної політики" визначено, що державна мова - закріплена законодавством мова, вживання якої обов'язкове в органах державного управління та діловодства, установах та організаціях, на підприємствах, у державних закладах освіти, науки, культури, у сферах зв'язку та інформатики тощо.

36. Частиною 2 статті 6 Закону України "Про засади державної мовної політики" визначено українська мова як державна мова обов'язково застосовується на всій території України при здійсненні повноважень органами законодавчої, виконавчої та судової влади, у міжнародних договорах, у навчальному процесі в навчальних закладах в межах і порядку, що визначаються цим Законом. Держава сприяє використанню державної мови в засобах масової інформації, науці, культурі, інших сферах суспільного життя.

37. Відповідно до частини 4 статті 11 Закону України "Про засади державної мовної політики" мовою роботи конференцій, зборів та інших офіційних зібрань, які проводяться органами державної влади та органами місцевого самоврядування, громадськими організаціями, є державна мова. В їх роботі можуть використовуватися й інші мови. У межах території, на якій відповідно до умов частини третьої статті 8 цього Закону поширена регіональна мова (мови), у роботі конференцій, зборів та інших офіційних зібрань може використовуватися і ця регіональна мова (мови). У разі необхідності забезпечується відповідний переклад.

38. За приписами статті 4 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» мова поширення інформації про діяльність органів державної влади та органів місцевого самоврядування визначається статтею 24 Закону України "Про засади державної мовної політики".

39.Згідно з частиною 2 статті 24 Закону України "Про засади державної мовної політики", офіційна інформація про діяльність органів державної влади та органів місцевого самоврядування поширюється державною мовою, а у межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, - також цією регіональною мовою (мовами). У разі поширення офіційної інформації мовою, яка відрізняється від державної, поширювач повинен забезпечити автентичний переклад з мови, на якій поширюється ця інформація, на державну мову.

40. Отже, імперативною нормою статті 24 даного Закону чітко встановлений обов'язок забезпечити автентичний переклад інформації, яка поширюється органами державної влади, із іноземної мови на державну мову. В свою чергу, стаття 9 передбачає, що переклад виступів промовців під час засідань Верховної Ради України, її комітетів на державну мову забезпечує Апарат Верховної Ради України.

41.Таким чином, доводи касаційної скарги про те, що норми Закону України "Про засади державної мовної політики" не встановлюють обов'язку для Апарату Верховної Ради України в частині перекладу на державну мову інформації, що міститься на офіційному сайті комітету Верховної Ради України, спростовується вищенаведеним.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно з пунктами 2, 3 Положення про веб-ресурси Верховної Ради України, затвердженого розпорядженням Голови Верховної Ради України №699 від 19 травня 2015 року, веб-ресурси Верховної Ради України є офіційним джерелом інформації Верховної Ради України, що забезпечують висвітлення діяльності Верховної Ради України, парламентських органів та Апарату Верховної Ради України, сприяють обміну інформацією з іншими органами державної влади та органами місцевого самоврядування, інформаційній взаємодії з урядовими і неурядовими організаціями інших країн, із громадськістю.

Веб-ресурсами Верховної Ради України є веб-сайт Верховної Ради України, веб-сайт Голови Верховної Ради України, веб-сайти комітетів Верховної Ради України та підрозділів Апарату Верховної Ради України.

42. Відповідно, суди дійшли вірних висновків, що розміщена на офіційному веб-сайті ВРУ інформація, зокрема засідання Комітету Верховної Ради України з питань запобігання та протидії корупції від 16.03.2016, має бути викладена державною мовою або іншою мовою за умови забезпечення її автентичного перекладу на державну мову.

43.Таким чином ненадання відповідачем автентичного перекладу українською мовою усіх реплік (коментарів, виступів, доповідей, заяв), які опубліковані не державною мовою у стенограмі засідання Комітету Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції від 16.03.2016, оприлюднену на офіційному веб-сайті Верховної Ради України, інформації, викладеної у інформаційному запиті позивача, порушило його право на інформацію.

44. Твердження касатора щодо не дослідження судами стенограми Комітету Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції від 16.03.2016, оскільки остання судами не витребовувалась та не долучалась до матеріалів справи, є помилковими, оскільки рішення судів попередніх інстанцій містять посилання на вищезазначену стенограму у електронному вигляді в мережі Інтернет, що дозволяло судам в повній мірі ознайомитись з її змістом. Відповідно, такі доводи не можуть слугувати беззаперечною підставою для скасування оскаржуваних судових рішень з направленням справи на новий розгляд.

45. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

46. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

47. Аналізуючи решту доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вони спрямовані на переоцінку встановлених по справі обставин, а тому, в силу приписів статті 341 КАС України, не можуть бути предметом оцінки суду касаційної інстанції.

48.Враховуючи викладене, суди дійшли вірних висновків про наявність підстав для задоволення позову.

49. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

50. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

51. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

52. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1.Касаційну скаргу Апарату Верховної Ради України залишити без задоволення.

2.Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2017 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Г.Стрелець

Судді О.В.Білоус

І.Л.Желтобрюх