Справа № 522/10142/17
Суддя: Шенцева О. П.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/804/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Шенцевої О.П.;

за участі секретаря - Соболевій О.М.;

розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «С.М.Т.-Лтд» до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, треті особи ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування припису та постанов,

ВСТАНОВИВ:

До суду 02 червня 2017 року звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «С.М.Т.-Лтд» з адміністративним позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, треті особи ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування припису та постанов.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі було призначено суддю Погрібного С.О., ухвалою якого від 07.06.2017 року адміністративний позов було залишено без руху.

Ухвалою від 07.07.2017 року було відкрито провадження на підставі позовної заяви у новій редакції від 03.07.3027 року (а.с. 64-71), якою усунуті недоліки.

У зв'язку з повторним перерозподілом судової справи внаслідок довготривалої відпустки судді Погрібного С. О., на підставі розпорядження керівника апарату суду № 1217/17 від 08.12.2017 року, вказана адміністративна справа передана судді Шенцевій О.П.

Ухвалою від 11.12.2017 року суддею Шенцевою О.П. прийнято до провадження вищезазначену адміністративну справу. Судове засідання призначено на 10 годину 00 хвилин 02 березня 2018 року.

У судовому засіданні від 02 березня 2018 року у зв'язку з неявкою сторін розгляд справи перенесено на 14 годину 15 хвилин 14 травня 2018 року.

Судове засідання від 14 травня 2018 року, у зв'язку з тим, що суддя знаходилась у відпустці, перенесено на 11 липня 2018 року о 15 годині 00 хвилин

Відповідачем 14 травня 2018 року на адресу канцелярії суду подано клопотання про підсудність у якому наголошується про передачу адміністративної справи до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 11.07.2018 року судом було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання на підставі ст. 29, 30 КАС України.

До судового засідання від 11 липня 2018 року представником Позивача подано заяву про проведення судового засідання без фіксації судового засідання згідно ч. 4 ст. 229 КАС України. У задоволенні клопотання від 14.05.2018 року про передачу справи до Одеського окружного адміністративного суду просив відмовити.

Представник відповідача, треті особи ОСОБА_1, ОСОБА_2 до судового засідання від 11 липня 2018 року не з'явились, про дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином, правом на надання відзиву на позовну заяву або письмових пояснень не скористалися.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновків про часткове задоволення позивних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 09.03.2017 року № 01-13/76ДАБК та звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства від 23.02.2017 року № 01-18/112-вх, було проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «С.М.Т.-ЛТД», код за , з питання дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Перевіркою було встановлено порушення п. 2 ч. 1 ст. 34, абз. 2 ч. 2 ст. 36, ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» про що було складено Акт від 20.03.2017 р. б/н (а.с. 78, 79), підписаний зі сторони Відповідача головним спеціалістом інспекційного відділу № 2 ОСОБА_1 в якому Відповідач встановив, що Товариством з обмеженою відповідальністю «С.М.Т.-ЛТД», як власником нежилого майнового комплексу виробничої бази за адресою: м. Одеса, 21-й км. Старокиївської дороги, 16, самочинно виконано будівельні роботи з будівництва трансформаторної підстанції, без отримання права на виконання таких робіт та експлуатується об'єкт будівництва, який не введено в експлуатацію, що в свою чергу є порушенням п. 2 ч. 1 ст. 34, абз. 2 ч. 2 ст. 36, ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»

На підставі вищевказаного Акта посадовою особою відповідача було складено і направлено Позивачу листом від 22.03.2017 року № 01-8/112вх (а.с. 77) протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким Позивача було зобов'язано усунути порушення вимог містобудівного законодавства у термін до 20.04.2017 року. Вказаний лист з додатками був отриманий Позивачем 27.03.2017 року, в даному листі також було зазначено інформацію про дату та час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме: 27.03.2017 року о 11.00 та 11.30 (тобто в день отримання Позивачем листа).

27 березня 2017 року Відповідачем, на підставі вказаних документів, було складено:

- постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 27.03.2017 № 034/17/162 на суму 57 600 грн. (за самочинне виконання будівельних робіт без отримання права на виконання таких робіт);

- постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 27.03.2017 № 035/17/163 на суму 72 000 грн. (за експлуатацію об'єкта будівництва, який не введено в експлуатацію).

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI (надалі - Закон №3038-VI).

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів будівництва визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 (надалі - Порядок №553).

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону №3038-VI - державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно - будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до п.3 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами Інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Відповідно до п.7 Порядку №553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.

Підставами для проведення позапланової перевірки, є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Вищевказана позапланова перевірка згідно тексту акту перевірки була проведена на підставі наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 09.03.2017 року № 01-13/76ДАБК та звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства від 23.02.2017 року № 01-18/112-вх, однак відповідачем не було надано підтвердження існування вказаного наказу та звернення фізичних або юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 4 ст. 77 КАС України суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин й далі) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Частиною 8 ст. 39 вказаного Закону визначено принцип, відповідно до якого експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» передбачена відповідальність, зокрема, за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію.

Так, відповідно до змісту п. 5 ч. 2 ст. 2 зазначеного закону (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації об'єктів II категорії складності - у розмірі тридцяти шести мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч. 11 ст. 2 вказаного Закону штраф може бути накладено на суб'єктів містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніш як через три роки з дня його вчинення.

Як зазначалось, відповідно до ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Таким чином, логічним висновком має бути судження про те, що обов'язок введення об'єктів будівництва в експлуатацію, відповідальність за експлуатацію об'єктів, не введених в експлуатацію, можуть стосуватися лише тих суб'єктів, які після закінчення будівництва та початку використання, маючи відповідний обов'язок, не ввели об'єкти містобудування в експлуатацію, за що встановлена визначена відповідальність.

Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 826/3592/16.

Відповідно до матеріалів справи, суд встановив, що 03 липня 2012 ВАТ «Одесаобленерго» було складено Технічні умови приєднання № 378-12 (а.с. 93) до електричних мереж електроустановок на зовнішнє електропостачання перевантажувального комплексу в п. 7.3 яких передбачено Заходи по створенню технічної можливості приєднання електроустановок Замовника до електричних мереж відповідно до договору на реалізацію технічних умов. Пунктом 7.1 Технічних вимог визначено об'єм робіт, за які відповідає ТОВ «С.М.Т.-ЛТД» для одержання необхідної потужності, а саме: «запроектувати та прокласти КЛ-0,4кВ від ЗТП-10/0,4кВ що проектується до об'єкту». Обов'язків по проектуванню і будівництву ЗТП-10/0,4кВ на ТОВ «С.М.Т.-ЛТД» не покладено.

03.07.2012 року між ВАТ «Одесаобленерго» (Власник) та ТОВ «С.М.Т.-ЛТД» (Замовник) було укладено Договір № 378-12 про реалізацію технічних умов. Відповідно до п.п. 2.1.1 Договору, проектування та будівництво ЗТП-10/0,4кВ з розширеним РУ-10кВ (тип та потужність трансформатору визначити проектом та погодити з Північним РЕМ) віднесено до обов'язків «Власника» - ВАТ «Одесаобленерго».

Таким чином вже з виданих ВАТ «Одесаобленерго» Технічних умови приєднання вбачається, що будівництво ЗТП-10/0,4кВ є обов'язком саме ВАТ «Одесаобленерго».

29.04.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКСЕЛЕКТРОМОНТАЖ» (Комітент) та ТОВ «С.М.Т.-ЛТД» (Комісіонер) було укладено Договір комісії № 1-13 (а.с. 95) відповідно до якого Комісіонер зобов'язується за дорученням Комітента вчинити за рахунок Комітента від свого імені один або декілька правочинів щодо організації будівництва нежилого приміщення для розміщення трансформаторної підстанції ЗТП 10/0,4кВ за адресою: м. Одеса, Старокиївське шосе, 30б згідно з вимогами Технічних умов приєднання № 378-12 до електричних мереж електроустановок від 03.07.2012 року, виданих ВАТ «Одесаобленерго» (далі - Доручення).

На виконання Договору комісії від 29.04.2013 року Позивачем було укладено:

- Договір підряду на будівництво частини нежитлового приміщення (фундаменту) від 17.05.2013 року з ТОВ «АДІС-БУД» (а. с. 97-99). Роботи за вказаним договором були виконані 30.06.2013 року про що свідчить Акт приймання-передачі виконаних послуг від 30.06.2013 року (а.с. 112);

- Договір підряду на виконання будівельно-оздоблювальних робіт нежитлового приміщення для розміщення трансформаторної підстанції ЗПТ 10/0,4кВ від 01.07.2013 року з ТОВ «АВЕСБУД» (а.с. 104, 105). Роботи за вказаним Договором були виконані 29.12.2013 року про що свідчить Акт про приймання виконаних будівельно-оздоблювальних робіт (а.с. 114);

- Договір підряду на покрівельні роботи та інші будівельно-монтажні роботи від 15.07.2013 року з ТОВ «АВЕСБУД» (а.с 107, 108). Роботи за вказаним Договором були виконані 30.11.2013 року про що свідчить Акт про приймання виконаних покрівельних та інших будівельно-монтажних робіт (а.с. 113).

На виконання взятих на себе зобов'язань за Договором комісії від 29.04.2013року № 1-13 ТОВ «С.М.Т.-ЛТД» надало ТОВ «КОМПЛЕКСЕЛЕКТРОМОНТАЖ» звіт про виконання договору (а.с. 115) та сторонами було підписано Акт приймання-передачі наданих послуг до Договору комісії від 29.04.2013року № 1-13 (а.с. 116).

Відповідно до ст. 1011 Цивільного кодексу України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Відповідно до ст. 1018 ЦК майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента.

Суд приходить до висновку, що під час виконання будівельних робіт щодо створення будівлі для розміщення ЗТП-10/0,4кВ, ТОВ «С.М.Т.-ЛТД» виступало посередником між ТОВ «Комплекселектромонтаж» та третіми особами-підрядниками і прав власності на результати будівництва не набуло. Тобто ТОВ «С.М.Т.-ЛТД» не може вважатись ні замовником ні підрядником щодо виконання будівельних робіт по створенню будівлі для розміщення ЗТП-10/0,4кВ, а тому не є суб'єктом відповідальності згідно абз. 3. п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (постанова № 034/17/162 від 27.03.2017 р.).

26 лютого 2014 року складено Акт № 4301 (а.с. 117) розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, яким погоджено, що:

-трансформатор ТП 6156 (РП «Строітєльний», ПС Центроліт), що встановлений всередині спірної будівлі, віднесено на баланс Електропостачальної організації ВАТ Електропостачальна компанія «Одесаобленерго» в Північному районі електричних мереж, електропостачальна організація несе відповідальність за його технічний стан;

-кабельні лінії КЛ 0,4 кВ від ТП 6156 до ЩР № 1 перевантажного комплексу, довжиною 150 м, КЛ 0,4 кВ від ТП 6156 до ЩР № 2 перевантажного комплексу, довжиною 216 м, КЛ 0,4 кВ від ТП 6156 до ЩР № 3 перевантажного комплексу, довжиною 284 м - віднесено на баланс ТОВ «С.М.Т.-ЛТД», яке в свою чергу відповідає за технічний стан цих кабельних ліній.

Крім того відповідно до Акту № 05/11-02-0035-А (а.с. 118-121) здійснення заходу з державного енергетичного нагляду (контролю) від 19.11.2013 року складеного Державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Одеській області встановлено, що «Електропостачальна організація несе відповідальність за технічний стан та експлуатацію електрообладнання, що перебуває на її балансі» та зазначено, що обладнання - нова ЗТП 10/0,4кВ відноситься до Електропередавальної організації - Північний РЕМ ПАТ «Одесаобленерго», а Споживач (ТОВ «С.М.Т.-ЛТД») несе відповідальність за технічний стан та експлуатацію електрообладнання, що перебуває на його балансі, а саме три кабельні лінії на 0,4 кВ від ком.№3 РУ-0,4 кВ ЗТП 10/0,4 кВ до Розподільчих щитів РЩ № 1, кабелем довжиною 150 м.; РЩ № 2, кабелем довжиною 216 м.; РЩ № 3, кабелем довжиною 284 м.

Таким чином, ТОВ «С.М.Т.-ЛТД» здійснює експлуатацію та відповідає за технічний стан лише трьох кабельних ліній, прокладених від трансформаторної підстанції до розподільчих щитів перевантажувального комплексу, а сама трансформаторна підстанція не знаходиться на балансі позивача, ним не експлуатується, не обслуговується, і за її технічний стан ТОВ «С.М.Т.-ЛТД» відповідальності не несе.

Суд приходить до висновку, що зазначене повністю спростовує позицію Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про те, що позивачем експлуатується не введений в експлуатацію об'єкт будівництва - трансформаторна підстанція. Отже ТОВ «С.М.Т.-ЛТД» не являється суб'єктом відповідальності згідно абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (постанова № 035/17/163 від 27.03.2017 р.).

В силу положень пункту 11 частини 6 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» штраф за порушення суб'єктами містобудування законодавства, що регулює містобудівну діяльність може бути накладено на суб'єктів містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніш як через три роки з дня його вчинення.

Будівельні роботи щодо створення будівлі спірної трансформаторної підстанції були закінчені та остаточно прийняті 29 грудня 2013 року про що свідчать Акти виконаних робіт до договору підряду на будівництво частини нежитлового приміщення (фундаменту) від 17.05.2013 року з ТОВ «АДІС-БУД», договору підряду на виконання будівельно-оздоблювальних робіт нежитлового приміщення для розміщення трансформаторної підстанції ЗПТ 10/0,4кВ від 01.07.2013 року з ТОВ «АВЕСБУД», підряду на покрівельні роботи та інші будівельно-монтажні роботи від 15.07.2013 року з ТОВ «АВЕСБУД». Таким чином, строк притягнення до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» сплинув 29.12.2016 року.

Відповідно до п.9 Порядку №553 (в редакції станом на 07.02.2017 року) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва. У разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, щодо якого неможливо встановити суб'єкта містобудування, який будує чи збудував такий об'єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів внутрішніх справ. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб'єкта містобудування.

Згідно п.12 Порядку посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані: у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб'єктами господарювання та фізичними особами; ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством; за письмовим зверненням суб'єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до пунктів 13, 14 Порядку №553 суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки. Суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки складається відповідний акт.

Згідно пунктів 16, 17 Порядку за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

На підставі аналізу наявних у справі документальних доказів суд вказує про відсутність можливості позивача бути присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення через отримання Позивачем повідомлення у день розгляду справи, в зв'язку з чим сама справа була розглянута без участі представника позивача, що в свою чергу порушило права останнього надати свої пояснення, заперечення та докази на спростування висновків акту перевірки.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться у вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

За змістом ч.2 ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

В порушення вказаних вимог Закону, справу про притягнення до адміністративної відповідальності позивача розглянуто у його відсутності, без наявності необхідних проектних документів, які б слугували підставою для притягнення його до відповідальності, що грубо порушує його права та законні інтереси щодо можливості надання пояснень та докази на спростування висновків, які покладені в основу вказаних оскаржуваних рішень.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що допущені відповідачем порушення Порядку № 553 при проведенні позапланової перевірки, складання акта перевірки, припису від 20.03.2017 року а також оскаржуваних постанов від 27.03.2017 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності позбавили ТОВ «С.М.Т.-Лтд» законних прав, а тому є такими, що виключають правомірність винесених відносно позивача припису та постанов.

Проте, вирішуючи позовні вимоги ТОВ «С.М.Т.-Лтд» в частині скасування неправомірного припису, суд вважає, що у їх задоволенні слід відмовити виходячи з наступного:

Припис складений за результатами перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні положеньКАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, а тому, його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Вказані обставини виключають можливість притягнення ТОВ «С.М.Т.-Лтд» до адміністративної відповідальності за вчинення вищевказаних правопорушень, тому адміністративне стягнення накладено на нього з порушенням встановленого законом порядку.

Виходячи з наведених обставин та враховуючи те, що відповідач порушив процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності, належним чином не встановив, відповідно до законодавства, фактичні обставини щодо наявності або відсутності порушення і позбавив ТОВ «С.М.Т.-Лтд» можливості належним чином підготуватись та надати пояснення та докази в підтвердження відсутності складу правопорушення, суд у відповідності до вимог ст.9 КАС України, вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати оскаржувані постанови.

Закріплений у ч.1 ст.9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У розумінні ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доказами долученими до матеріалів справи підтверджено, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

Керуючись ст.ст. 19, 63 Конституції України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою КМУ № 553 від 23.05.2011 року, ст.ст. 2-14, 19-20, 22, 72-77, 90, 118, 192, ч. 9 ст. 205, ч.4 ст.229, ст.ст. 241-246, 250, 268-272, 294, п. 10 розділу VII «Перехідні положення» КАС України суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «С.М.Т.-Лтд» до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, треті особи ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування припису та постанов - задовольнити частково.

У скасуванні припису про усунення порушень вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 20.03.2017 року винесеного Головним спеціалістом інспекційного відділу № 2 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_1 відмовити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 27.03.2017 року № 034/17/162-вих, винесену заступником начальника управління ОСОБА_2, про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «С.М.Т.-Лтд» штрафу у сумі 57600 (п'ятдесят сім тисяч шістсот) гривень, передбаченого абз. 3 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності».

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 27.03.2017 року № 034/17/163-вих, винесену заступником начальника управління ОСОБА_2, про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «С.М.Т.-Лтд» штрафу у сумі 72000 (сімдесят дві тисячі) гривень, передбаченого абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності».

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя

11.07.18