Справа № 804/1805/18
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2018 року Справа № 804/1805/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТулянцевої І.В.
при секретарі судового засіданняЛитвин Ю. Ю.
позивач представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 Кравченка П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення зі служби, поновлення на службі, -
12.03.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнень позовної заяви від 21.03.2018 року, просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 02.03.2018 року № 1002 в частині накладення на заступника начальника слідчого відділення Дніпровського районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 12.03.2018 року № 71 о/с «По особовому складу» про звільнення майора поліції ОСОБА_3, заступника начальника слідчого відділення Дніпровського районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 12.03.2018 року за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби);
- поновити ОСОБА_3 на посаді заступника начальника слідчого відділення Дніпровського районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 13.03.2018 року;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_3 суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 13.03.2018 року до дати винесення постанови суду.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що з 07.11.2015 року він був прийнятий на службу до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Наказом від 09.12.2016 року № 352 о/с був призначений на посаду заступника начальника слідчого відділення Дніпровського районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. З 06.02.2018 року тимчасово виконував обов'язки начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності та службової діяльності слідчого відділу Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Наказом ГУНП в Дніпропетровській області №71 о/с від 12.03.2018 року його було звільнено зі служби на підставі п. 6 ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності виявилась інформація про те, що 21.02.2018 року поліцейськими УПП в Дніпропетровській області ДПП НПУ складено відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124 та ст. 263 КУпАП, а також встановлення службовим розслідуванням факту порушення службової дисципліни, що виразилось у залишенні місця скоєння дорожньо-транспортної пригоди та відмові на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Вважає, що звільнення його зі служби було проведено відповідачем із порушенням вимог діючого законодавства, оскільки до адміністративної відповідальності він притягнутий не був, факт знаходження його у стані алкогольного сп'яніння не доведено, що виключало підстави для його звільнення зі служби.
Ухвалою суду від 13.03.2018 року (суддя Сидоренко Д.В.) у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін) та призначено до розгляду на 19.04.2018 року о 11:30 год.
Відповідач - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області подав 29.03.2018 року подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що проти позову заперечує та вважає, що підстави для його задоволення, відсутні. Так, відповідачем зазначено, що підставою для притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності наказом №1002 о/с від 02.03.2018 року явився висновок службового розслідування за фактом порушення позивачем службової дисципліни. У зв'язку із встановленими фактами, за порушення службової дисципліни, недотримання вимог статей 7 та 8 Дисциплінарного статуту ОВС України, пункту 1 частини1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», статті 16 Закону України «Про дорожній рух», Присяги працівника поліції, абзацу пункту 1 Розділу II та пункту 3 Розділу IV Правил етичної поведінки, що виразилось у залишенні місця скоєння дорожньо - транспортної пригоди, безпідставній відмові на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку відповідний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на заступника начальника слідчого відділення Дніпровського районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ОСОБА_3 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби. Зазначений наказ було реалізовано шляхом видання наказу від 12.03.2018 року № 71 о/с про звільнення позивача зі служби в Національній поліції. З наведених підстав, відповідач при прийнятті оскаржуваних наказів діяв у відповідності до норм діючого законодавства, в рамках повноважень, наданих йому. Крім того, зазначив, що під час проведення службового розслідування відносно ОСОБА_3, комісією ГУНП встановлювався факт наявності в діях ОСОБА_3 складу дисциплінарного проступку, а відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення не є підставою для звільнення ОСОБА_3 від дисциплінарної відповідальності та ніяким чином не може ототожнюватись з відсутністю фактів порушення службової дисципліни.
03.04.2018 року адміністративна справа на виконання розпорядження № 1094 д «Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи» була передана для продовження розгляду судді Тулянцевій І.В.
Ухвалою суду від 06.04.2018 року адміністративна справа була прийнята до провадження та призначено її до розгляду на 07.05.2018 року о 10:30 год.
У судовому засіданні 07.05.2018 року було оголошено перерву до 04.06.2018 року 13:30 год., у зв'язку із заявою представника відповідача про надання часу для надання обґрунтованих пояснень.
У судовому засіданні 04.06.2018 року було оголошено перерву до 11.06.2018 року 14:30 год., у зв'язку із викликом свідків.
У судовому засіданні 11.06.2018 року було оголошено перерву до 27.06.2018 року 12:00 год., у зв'язку із необхідністю виклику та допиту свідка.
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити із викладених у ньому підстав.
Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції України з 07.11.2015 року.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 09.12.2016 року № 352 о/с ОСОБА_3 був призначений на посаду заступника начальника слідчого відділення Дніпровського районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 06.02.2018 року № 35 о/с на позивача тимчасово було покладено виконання обов'язків начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності та службової діяльності слідчого відділу Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Судом встановлено, що 21.02.2018 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Тойота Кемрі», н.з. НОМЕР_1, проїжджаючи по вул. Шосейній, 48 у м. Підгороднє, скоїв наїзд на електроопору та трактори «Джон Дір НОМЕР_2».
Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди позивач намагався залишати місце скоєння ДТП, однак був знайдений працівниками Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на протилежному боці дороги у кущах.
На вимогу працівників поліції надати документи, що посвідчують особу та надають право на керування транспортним засобом, ОСОБА_3 відмовився надавати документи, у зв'язку із чим до нього було застосовано адміністративне затримання.
Під час складання адміністративних матеріалів за фактом ДТП, поліцейськими УПП ДПП НП України були виявлені у ОСОБА_3 ознаки алкогольного сп'яніння, у зв'язку із чим останньому було запропоновано пройти медичний огляд на встановлення ступеню алкогольного сп'яніння, від проходження якого він відмовився.
23.02.2017 року наказом начальника ГУНП в Дніпропетровській області № 853 призначено проведення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни майором поліції ОСОБА_3.
02.03.2018 року начальником ГУНП в Дніпропетровській області затверджено висновок службового розслідування, у якому зазначено, що підтверджено відомості про порушення службової дисципліни заступником начальника слідчого відділення Дніпровського районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ОСОБА_3.
02.03.2018 року ГУНП в Дніпропетровській області на підставі висновку службового розслідування прийнято наказ № 1022, яким накладено на ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
На підставі наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 12.03.2018 року № 71о/с ОСОБА_3 звільнений зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Підставою для звільнення позивача визначено п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», згідно якого поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
За приписами ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Оцінивши досліджені в ході розгляду справи докази, з огляду на встановлені обставини, суд вважає, що оскаржуваний наказ, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України, та наказ про звільнення його зі служби в поліції, винесені з урахуванням всіх обставин, що мали значення для їх прийняття, зокрема, встановлення факту порушення позивачем вимог ст.ст. 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», статті 16 Закону України «Про дорожній рух», Присяги працівника поліції, абзацу 1 пункту 1 Розділу II та пункту 3 Розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 р. № 1179.
Так, згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580 VIII, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно з пунктом 9 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 року №901-VIII (набрав чинності 28.12.2015 року), до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» вирішено поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22 лютого 2006 року №3460-IV (далі по тексту - Статут).
Статтею 1 Статуту визначено, що службовою дисципліною є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги.
Відповідно до ст. 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
Згідно зі статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку (частина перша).
Частиною 1 статті 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов'язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов'язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу.
Частиною 1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Види дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни наведені в статті 12 Статуту, найсуворішим з яких є звільнення з органів внутрішніх справ, що застосовується як крайній захід дисциплінарного впливу.
Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано статтею 14 Статуту.
Зокрема, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.
Порядок проведення службових розслідувань в органах Національної поліції врегульовано Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 року № 230 (далі Порядок № 230).
Так, Порядком № 230 передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування повинно бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Особа, щодо якої проводиться службове розслідування, може бути відсторонена від виконання службових обов`язків за займаною посадою зі збереженням посадового окладу, окладу за спеціальне звання, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Тривалість відсторонення від виконання службових обов`язків не може перевищувати часу, передбаченого для проведення службового розслідування.
Як вбачається з матеріалів справи, службовим розслідуванням було встановлено, що близько 19 год. 20 хв. 21.02.2018 року майор поліції ОСОБА_3, перебуваючи поза службою, керуючи автомобілем «Тойота Кемрі», н.з. НОМЕР_1, проїжджаючи по вул. Шосейній, 48 у м. Підгородне, не врахувавши дорожньої обстановки, не вибравши безпечної швидкості руху, та не впоравшись з керуванням, скоїв наїзд на електроопору та трактори «Джон Дір НОМЕР_2», які належать ТОВ «Агротек».
Після наїзду на електроопору та трактори ОСОБА_3 вийшов з авто та почав залишати місце скоєння ДТП.
Приблизно, через 5 хвилин на місце події прибули поліцейські Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та за допомогою очевидців ДТП знайшли на протилежному боці дороги ОСОБА_3, який ховався у кущах.
У зв'язку із відмовою на вимогу поліцейських надавати будь-які документи, що посвідчують особу та надають право на керування транспортним засобом, до ОСОБА_3 було застосовано адміністративне затримання, про що складено відповідний протокол про адміністративне затримання від 21.02.2018 року № 162552.
Під час поверхневої перевірки та огляду ОСОБА_3 у нього було виявлено посвідчення водія від 05.04.2007 року АЕВ 025793.
Відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення БР № 105850 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Також, під час складання адміністративних матеріалів за фактом ДТП, поліцейськими УПП ДПП НП України у ОСОБА_3 були виявлені явні ознаки алкогольного сп'яніння, у зв'язку із чим останньому було запропоновано пройти медичний огляд на встановлення ступеню алкогольного сп'яніння, від проходження якого він відмовився у присутності двох свідків, у результаті чого відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення БР № 216969 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З метою фіксації факту складання адміністративних матеріалів відносно майора поліції ОСОБА_3, заступником начальника сектору кадрового забезпечення Дніпровського ВП ГУНП старшим лейтенантом поліції Бочаровим В.В. було здійснено виїзд на місце події, однак, ОСОБА_3 відмовився від спілкування.
Також, в ході проведеного службового розслідування досліджено відеозаписи події за участю ОСОБА_3 з боді-камер поліцейських УПП ДПП НП України та відеозапису з мобільного телефону поліцейського ВІОС УКЗ ГУНП майора поліції ОСОБА_8, про що складено акт перегляду відеозаписів від 26.02.2018 року, відповідно до якого:
Таким чином зроблено висновок, що ОСОБА_3 допущені порушення дисципліни, а саме, залишення місця скоєння дорожньо-транспортної пригоди, безпідставна відмова на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку відповідний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які були свідками ДТП, також підтвердили, що позивач намагався покинуту місце скоєння ДТП. Коли його затримали, він вів себе неадекватно та від нього було чути різкий запах алкоголю. Від проходження медичного огляду в їх присутності ОСОБА_3 відмовився, у зв'язку із чим працівниками поліції і були складені адміністративні протоколи.
Допитані у судовому засіданні як свідки - інспектори ВІОС УКЗ ГУНП ОСОБА_11 та ОСОБА_8 підтвердили, що 21.02.2018 року близько 22:25 у зв'язку з отриманням інформації про скоєння правопорушення поліцейським, вони прибули до Дніпропетровського обласного наркологічного диспансеру, вважаючи, що він з'явится сюди для отримання довідки про медичний огляд. Біля входу в диспансер ними був помічений ОСОБА_3 Вони підійшли до позивача та представилися, на що останній не реагував та продовжував йти нестійкою ходою. На вимоги зупинитися та повернутися до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння та надання пояснень, ОСОБА_3 не реагував. Від ОСОБА_3 було чути різкий запах алкоголю з порожнини роту.
Допитаний у судовому засіданні свідок - поліцейський Управління патрульної поліції в м. Дніпрі ОСОБА_12 повідомив, що 21.02.2018 року близько 19:00 год. він у складі патрульного екіпажу був викликаний на місце скоєння ДТП у м. Підгородне. Прибувши на місце, він побачив, що особу, яка скоїла ДТП, як йому стало відомо пізніше- ОСОБА_3, тримали інші особи. Зі слів свідків йому стало відомо, що ОСОБА_3 намагався втекти з місця ДТП, у зв'язку із чим, його і затримали охоронці та працівники ТОВ «Агротек» до приїзду поліції. В ході спілкування з ОСОБА_3 йому стало зрозумілим, що останній знаходиться у стані алкогольного сп'яніння, однак від проходження медичного огляду в присутності свідків, він відмовився. Їхати в медичний заклад для проходження медичного огляду ОСОБА_3 теж відмовився, у зв'язку із чим і було складено адміністративний протокол за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також, відносно ОСОБА_3 було складено і протокол по ст. 124 КУпАП за порушення Правил дорожнього руху. Після оформлення всіх документів по даному інциденту, екіпаж поїхав з місця ДТП для продовження чергування.
Статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460 IV, встановлено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органів внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.
Вказані порушення позивачем вимог ст.ст. 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» та Присяги працівника поліції, що стало підставою для звільнення позивача, підпадає під визначення порушення службової дисципліни, за яке може бути накладене дисциплінарне стягнення відповідно до статті 12 Статуту.
Крім того, суд зазначає, що статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353 - XII передбачено, що водій зобов'язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
В ході розгляду справи обставини, що свідчать про порушення позивачем вищенаведених норм були підтверджені як проведеним ГУНП в Дніпропетровській області службовим розслідуванням, так і поясненнями свідків ОСОБА_10, ОСОБА_9 і ОСОБА_12, допитаних в судовому засіданні. Так, свідками ОСОБА_10 і ОСОБА_9 було заявлено, що ОСОБА_3 після скоєння ДТП намагався збігти з місця події і ними разом із працівниками поліції його було затримано на іншій стороні дороги, де він переховувався. Свідком ОСОБА_12 було підтверджено, що ОСОБА_3 намагався покинути місце вже в присутності поліцейських, коли здійснювалось з'ясування його особи, у зв'язку із чим до нього були застосовані засоби примусу та складено протокол за ст. 263 КУпАП. Крім того, свідок пояснив, що ОСОБА_3 відмовлявся надати поліцейському на його вимогу документи на право управління автомобілем і вони були в нього знайдені лише в результаті поверхневої перевірки і огляду.
Відповідно до ст. 64 Закону України «Про національну поліцію» при прийнятті на службу до поліції позивач приносив присягу та клявся, у тому числі вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов'язки. Проте вчинені позивачем дії свідчать про порушення вимог чинного законодавства, що не може сприяти зміцненню авторитету поліції.
Пунктами 1 (абз. 1) Розділу II та пунктом 3 Розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року № 1179 передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов'язаний дотримуватися норм професійної етики.
Проаналізувавши наведені норми законодавства та оцінивши встановлені в ході судового розгляду обставини, суд дійшов висновку про наявність факту скоєння позивачем вчинку, що дискредитує звання працівника поліції та свідчать про порушення майором поліції ОСОБА_3 вимог ст.ст. 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту1 (абз. 1) Розділу II, пункту 3 Розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року № 1179, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліцейського, вчиненні дій, несумісних з вимогами, що пред'являються до професійних та моральних якостей поліцейського.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
На підставі встановлених обставин, оцінюючи докази, які є у справі їх достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що при звільненні позивача з поліції відповідач - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, отже спірні накази від 02.03.2018 року № 1002 та від 12.03.2018 року №71 о/с є обґрунтованими, а підстави для їх скасування відсутні.
Щодо посилання позивача на те, що постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.05.2018 року у справі №193/1275/18 провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито, суд зазначає наступне.
Адміністративна та дисциплінарна відповідальність є різними та самостійними видами відповідальності особи.
Оскаржуваними позивачем наказами його притягнуто до дисциплінарної відповідальності, при цьому не з підстав скоєння адміністративного правопорушення, а через вчинення дій, які є дисциплінарним проступком.
Питання наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку не було предметом дослідження у справі про адміністративне правопорушення.
Отже, не притягнення до адміністративної відповідальності позивача не може бути підставою для задоволення позову.
Суд також критично ставиться до тверджень позивача з приводу недотримання з боку поліцейських Управління патрульної поліції в м. Дніпрі процедури проведення його огляду на стан алкогольного сп'яніння, передбаченої Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобі ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препараті, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 р. № 1306 передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом 21.02.2018 р. у стані алкогольного сп'яніння та відмову від проходження медичного огляду з метою встановлення такого стану, підтверджено не тільки висновком службового розслідування, а й поясненнями свідків ОСОБА_10, ОСОБА_9 і ОСОБА_12, ОСОБА_11 та ОСОБА_8
При цьому слід зазначити, що свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_8 підтвердили той факт, що ОСОБА_3 21.02.2018 року близько 22:00 год. знаходився біля Дніпропетровського обласного наркологічного диспансеру де йому пропонувалось пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння, однак від його проходження останній відмовився.
В судовому засіданні позивачем не було надано будь - яких зрозумілих пояснень причин відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння ні в ході оформлення документів про скоєння ДПТ, ні в Дніпропетровському обласному наркологічному диспансері, факт знаходження біля якого ввечорі 21.02.2018 року, ним не заперечувався.
Сукупність приведених вище обставин дає суду підстави для висновку про те, що відповідач при прийнятті спірних наказів діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, відповідно, відсутні правові підстави для скасування таких наказів.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 73-78, 90, 139, 243, 246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні адміністративного позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтею 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 06.07.2018 року.

Суддя І.В. Тулянцева