Справа № 420/372/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

17 липня 2018 року

Київ

справа №420/372/16-а

адміністративне провадження №К/9901/10404/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області на постанову Новопськовського районного суду Луганської області в складі судді Стеценко О.С. від 03.08.2016 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Міронової І.М., Арабей Т.Г., Геращенка І.В. від 28.09.2016 у справі №420/372/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

В лютому 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:

визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області щодо відмови в призначенні йому пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 13.01.2016 року; визнати за ним право на пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку з 21.10.2015 року;

зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області призначити йому пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 21.10.2015 року;

зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області нарахувати та виплатити йому заборгованість із пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 21.10.2015 року.

Постановою Новопсковського районного суду Луганської області від 03 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, подав касаційну скаргу, в якій просить судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В касаційній скарзі посилається на те, що безпосередня участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження не підтверджена, оскільки згідно військового квитка період участі в ліквідації аварії на ЧАЕС вказано з 14.06.1986 року по 14.07.1986 року, що не відповідає архівній довідці № 60636 від 16.01.2012 року, виданій Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, де зазначено період з 26.06.1986 року по 04.07.1986 року. Крім того, відповідно до Переліку військових частин, особовий склад яких приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за даними Центрального архіву Міністерства оборони України військова частина № 64678, в якій проходив службу позивач, дислокувалася з 26.04.1986 року по 30.06.1986 року в м. Чернігів, з 01.07.1986 року по 30.08.1986 року в м. Гончарівськ, тобто за межами зони відчуження.

Заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_1 .

Згідно копії паспорта дата народження позивача - 20.10.1965.

Також судами встановлено, що позивач з 01.04.1985 року по 11.02.1991 року проходив службу в Збройних силах СРСР.

16 жовтня 2015 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

До заяви про призначення пенсії було додано: копію паспорта громадянина України, копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, копію трудової книжки, копію військового квитка НОМЕР_2 від 20.03.1985 року, довідку про період навчання (від 07.10.2015 року № 214), довідка з військової частини « НОМЕР_3 » про період перебування в Чорнобилі (від 23.10.1986 року № 201), архівну довідку Галузевого Державного Архіву Міноборони України (№ 179/1/7206 від 22.06.2015 року), дублікат архівної довідки Галузевого Державного Архіву Міноборони України (№ 60636 від 16.01.2012 року).

Рішенням від 13 січня 2016 року Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області відмовило ОСОБА_2 в призначенні пенсії згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Підставою для відмови слугувала суперечливість даних стосовно періоду здійснення ліквідації аварії на ЧАЕС, дислокація військової частини поза межами зони відчуження, внаслідок чого відповідачем зроблено висновок про непідтвердження участі позивача у ліквідації аварії на ЧАЕС.

Не погодившись з рішенням, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що матеріалами справи підтверджено участь позивача в ліквідації наслідків аварії ЧАЕС саме в червні 1986 року, що відповідно до приписів ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є підставою для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів, дослідивши спірні правовідносини, зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно із статтею 26 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення, зокрема, чоловіками 60 років та наявності страхового стажу не менше п`яти років.

Відповідно до частини 1 статті 55 Закону № 796 особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058): учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:- які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.

Згідно з абзацом сьомим підпункту ґ пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону № 796-XII).

Отже, законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми № 122, а навпаки такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами.

Документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Потерпілий від Чорнобильської катастрофи.

Такі документи, як довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, відповідно до статті 15 Закону № 796-XII є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач в період червень - липень 1986 року виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження, що підтверджується записом у військовому квитку.

Згідно довідки № 60636 виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України зазначено період участі в ліквідації з 26.06.1986 по 04.07.1986.

Колегія суддів приходить до висновку, що небезумовне співпадання участі позивача в ліквідації аварії на ЧАЕС свідчить на користь позивача, оскільки загалом підтверджується необхідне п`ятиденне перебування його в зоні відчуження у 1986 році, що дає право на призначення пенсії за зниженням пенсійного віку на 10 років.

Згідно довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 05.03.2016 року військові частини НОМЕР_4 та НОМЕР_3 за розпорядженням Командуючого ВПС КВО у складі оперативної групи (12 екіпажів МИ-8, 14 екіпажів МИ-6 та штабу) з квітня по червень 1986 року приймали участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відсутність прізвища в архівній довідці № 179/1/7206 від 22.06.2015 року не може свідчити про те, що позивач не брав участі в ліквідації аварії на ЧАЕС, оскільки єдиним належним підтверджуючим документом є посвідчення, яке містить відмітку "Перереєстровано".

Також суд зазначає, що дислокація військової частини не в зоні відчуження не позбавляє особу можливості брати участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а така участь підтверджується рештою доказів.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відповідач безпідставно відмовив у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до частини першої статті 55 Закону № 796-XII.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області залишити без задоволення, а постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 03 серпня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

Судді Верховного Суду