Справа № 295/6207/18
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року м.Житомир справа № 295/6207/18

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Добровольська Н.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Севостяненко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій (бездіяльності) протиправними щодо не здійснення нового розрахунку розміру компенсації за невикористану відпустку за 2016рік при звільненні і грошової допомоги на оздоровлення за 2015 та 2016роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації та зобов`язання їх нарахувати та виплатити.

Ухвалою суду від 20.06.2018року адміністративну справу прийнято до свого провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні Позивач позовні вимоги, викладені в уточненій позовній заяві від 19.06.2018року, підтримав в повному обсязі і пояснив, що з 31.08.2016року звільнений з військової служби. При звільненні Позивачу була виплачена компенсація за невикористану відпустку за 2016рік та грошова допомога на оздоровлення за 2015 та 2016роки, але при визначенні їх розміру не були враховані щомісячна додаткова грошова винагорода та індексація. Така щомісячна додаткова грошова винагорода передбачена постановою КМ України №889 від 22.09.2010року і Позивачу виплачувалася щомісячно у розмірі 60 відсотків до його місячного грошового забезпечення. На невиплачені суми повинна бути нарахована індексація.

Позивач вважає, що Верховним судом України в своїх рішеннях зазначено, що така щомісячна додаткова грошова винагорода підлягає врахуванню при призначенні пенсії військовослужбовцям, а тому підлягає врахуванню при нарахуванні компенсації з невикористану відпустку. Крім того, Позивач зазначив, що відповідно до рішення Богунського районного суду від 02.04.2018року у справі №295/11615/17 його позовні вимоги з аналогічних доводів щодо перерахунку одноразової грошової допомоги задоволені, а тому таке судове рішення звільняє його від доказування цих фактів в даній справі.

Представник Військової частини НОМЕР_1 , Відповідача по даній справі, проти позову заперечив і пояснив, що при звільненні з військової служби Позивача був проведений розрахунок в повній відповідності до вимог чинного законодавства. Підтвердив, що така щомісячна додаткова грошова винагорода передбачена постановою КМ України №889 від 22.09.2010року і Позивачу виплачувалася щомісячно у розмірі 60 відсотків до його місячного грошового забезпечення.

Разом з тим, на думку представника Відповідача, така щомісячна додаткова грошова винагорода не підлягає врахуванню при визначенні розміру компенсації за невикористану відпустку за 2016рік та грошової допомоги на оздоровлення за 2015 та 2016роки, про що прямо зазначено в Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України.

Заслухавши пояснення Позивача та представника Відповідача, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що Позивач проходив військову службу і згідно наказу МО України №706 від 29.07.2016року та наказу начальника Центру оперативних стандартів і методики підготовки Збройних Сил України (в/ч НОМЕР_1 ) №1649 від 31.08.2016року звільнений з військової служби у запас.

Сторонами визнається, що Позивачу виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2015 та 2016роки та компенсацію за невикористані дні відпустки за 2016рік. Вказані обставини також підтверджуються дослідженим судом грошовим атестатом Позивача (а.с.10).

Сторонами визнається, що Позивачу нараховувалася та виплачувалася щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена постановою КМ України №889 від 22.09.2010року.

Суть спору між сторонами по даній справі зведена до того чи підлягає врахуванню розмір такої щомісячної додаткової грошової допомоги при визначенні розміру грошової допомоги на оздоровлення за 2015 та 2016роки та компенсації за невикористані дні відпустки за 2016рік.

Безспірно, постановою КМ України від 22 вересня 2010 р. N 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" (надалі - постанова N889) військовослужбовцям була встановлена щомісячна додаткова грошова винагорода.

Відповідно до пункту 2 цієї постанови N889 граничні розміри, порядок та умови виплати винагороди, передбачені пунктом 1, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

На виконання постанови N889 Міністр оборони України наказом від 15 листопада 2010 року N595 затвердив Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 листопада 2010 року за N 1194/18489; з наступними змінами; далі - Інструкція N595), положення якої застосовуватися протягом спірних 2015-2016років.

У цій Інструкції N595 визначені умови та порядок виплати особам офіцерського складу винагороди, окреслено перелік військовослужбовців, яким вона виплачується, регламентовано повноваження командира (начальника) військової частини (організації, установи) щодо підстав та розміру її виплати.

Відповідно до пункту 5 Інструкції N595 винагорода виплачується як окремий платіж разом (одночасно) з грошовим забезпеченням.

Пунктом 8 Інструкції N595 встановлено, що грошова винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Як зазначено в ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року N 2011-XII (надалі - Закон N 2011-XII, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) та одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року N 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - постанова N1294), в редакції на час спірних відносин, затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців.

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (додаток N25 до постанови N1294) ні грошова допомога на оздоровлення, ні компенсація за невикористані дні відпустки, ні винагорода, яка передбачена постановою N889, не віднесені ні до щомісячних додаткових ні до одноразових видів грошового забезпечення.

Приписами ст.10-1 Закону N2011-XII визнано, що такі виплати (грошова допомога на оздоровлення, компенсація за невикористані дні відпустки) є відповідними соціальними гарантіями права військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку.

Тобто, ці виплати (грошова допомога на оздоровлення, компенсація за невикористані дні відпустки) мають окремий, особливий і разовий вираз виплати, позаяк виплачуються тільки тим військовослужбовцям, які мають на них право. Такі виплати не здійснюються щомісячно і знаходяться в залежності від порядку й умов, що нормативно встановлені для них розпорядником коштів, і водночас до їх складу не включається винагорода, передбачена постановою N889.

Зазначене свідчить, що Позивачу правомірно при визначенні розміру грошової допомоги на оздоровлення за 2015 та 2016роки та компенсації за невикористані дні відпустки за 2016рік не враховувалася винагорода, передбачена постановою N889.

Суд вважає безпідставними та помилковими твердження Позивача про врахування у спірних відносинах правові позиції Верховного Суду України щодо складових грошового забезпечення при визначенні розміру пенсії військовослужбовцям.

Більш того, Верховним Судом України висловлена правова позиція, зокрема, у постановах від 30 червня 2015року №21-1446а15 та від 17 жовтня 2011 року, 21 лютого та 25 вересня 2012 року, 5 листопада 2013 року, 30 вересня 2014 року (NN 21-226а11, 21-463а11, 21-241а12, 21-210а13, 21-297а14 відповідно), що винагорода, передбачена постановою N889, не підлягає врахуванню при визначенні розміру пенсії військовослужбовцям.

Суд вважає безпідставними та помилковими твердження Позивача, що рішення Богунського районного суду від 02.04.2018року у справі №295/11615/17, яким задоволено його позовні вимоги з аналогічних доводів щодо перерахунку одноразової грошової допомоги задоволені, звільняє його від доказування цих фактів в даній справі.

Позивач помилково ототожнив обставини, які встановлені судовим рішенням, із правовою оцінкою, наданою судом певному факту при розгляді іншої справи, та не врахував, що приписами ч.7 ст.78 КАС України прямо зазначено, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Безспірно, за приписами ч. ст.9 Закону N2011-XII грошове забезпечення військовослужбовців підлягає індексації відповідно до закону.

Разом з тим, як зазначено в ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3 липня 1991 року N 1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

В п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. N 1078, також прямо зазначено, що індексації підлягають доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Враховуючи, що зазначені Позивачем грошова допомога на оздоровлення, компенсація за невикористані дні відпустки не мають постійного характеру, не є складовими грошового забезпечення військовослужбовців, а тому не підлягають індексації.

Таким чином, позовні вимоги Позивача не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2,77,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 24 липня 2018 року