Справа № 401/484/18
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 року м. Кропивницький Справа № 401/484/18

провадження № 2-іс/811/70/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку спрощеного (письмового) провадження справу за позовом ОСОБА_1 (позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просив суд: 1) визнати дохід від індивідуальної трудової діяльності в сумі 682 карбованці за 1990 р. та 4 тис. 616 карб. доходу за 1991 р.; 2) зобов'язати зарахувати дохід для обрахунку коефіцієнту пенсії; 3) визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області протиправною та зобов'язання відповідача зробити перерахунок пенсійних виплат з моменту призначення пенсії з урахуванням доходу за період 1991-1996 рік та доходу від індивідуальної трудової діяльності за 1991 рік в сумі 4 тис. 616 карбованців.

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, зокрема, щодо здійснення перерахунок пенсійних виплат з моменту призначення пенсії з урахуванням доходу за період 1991-1996 рік та доходу від індивідуальної трудової діяльності за 1991 рік в сумі 4 тис. 616 карбованців, оскільки такі як складові пенсійної виплати враховані та включені не були.

З поданого до суду відзиву на позовну заяву встановлено, що представник відповідача посилався на те, що під час розрахунку пенсії позивачу були враховані всі надані ним документи (заява про призначення пенсії, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, копія паспорту, трудова книжка, копія диплому про навчання, копія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, архівна довідка від 28.12.2017 року), вважає дії посадових управління пенсійного фонду під час нарахування пенсійного забезпечення позивачеві правомірними, вважає адміністративний позов необґрунтованим та наголошує на відмові в його задоволенні (а.с.45-46).

Згідно до ст.ст. 262, 263 КАС України, дану справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши наявні в справі матеріали суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області з 16 листопада 2017 року і отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», загальний трудовий стаж становить 30 років 02 місяці 05 днів (станом на 31.10.2017 року) (а.с.3,6-7).

Позивач звернувся до Світловодського відділення Олександрійської ОДПІ ГУ у Кіровоградській області щодо надання інформації про дохід від індивідуальної трудової діяльності у період за 1989-1991 роки, натомість податковий орган відповідним листом від 03.01.2018 року №3/10/11-27 повідомив, що відділення може надавати інформацію про доходи громадян лише починаючи з 1998 року (а.с.9).

При цьому, позивач стверджує, що у період 1989, 1991 роках займався індивідуальною діяльністю, звітність подавалась щомісячно проте, управлінням не був врахований дохід від індивідуальної діяльності до складу пенсійного забезпечення, так як не був врахований дохід отриманий у 1991-1996 роках.

06.11.2017 року позивач звернувся до Світловодського об'єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії (а.с.47), натомість перерахунок відповідачем здійснено так і не було.

Не погоджуючись з такими діями управління позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них та їхніх сімей.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ч. 1 ст.77 КАС України закріплює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Оскільки відповідач по справі в силу норм ст.5 КАС України є суб'єктом владних повноважень, то застосуванню при вирішенні спору підлягають норми ч.2 ст.77 КАС України, де зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач просить суд, визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області у неврахуванні до складу пенсійних виплат доходу отриманого за період з 1991-1996 роки та відповідно зобов'язати відповідача зробити перерахунок пенсійних виплат з моменту призначення пенсії.

З матеріалів справи встановлено, що в розрахунок пенсії позивача взято заробітну плату за період роботи з 01.07.2000 року по 31.10.2010 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, що посвідчується листом Світловодського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області «Про пенсійне забезпечення» від 31.10.2018 року №771/02-25 адресованого позивачу (а.с.6-7).

Поряд з тим, у вказаному листі позивача також проінформовано, що ним для обчислення пенсії 28.12.2017 року була надана довідка про заробітну плату від 28.12.2017 року №Ас-816/17, яка видана архівним відділом виконавчого комітету Світловодської міської ради, за період роботи з 01.01.1991 року по 31.12.1996 року в Світловодському ВАТ «Чисті метали», після проведення документальної перевірки достовірності видачі довідки, управлінням на підставі акту та відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій буде проведено перерахунок пенсії позивача (а.с.7).

При цьому, з відомостей розрахунку стажу ОСОБА_1 визначеного для врахування пенсійного забезпечення вбачається, що відповідачем не було враховано до складу пенсійного забезпечення дохід отриманий у 1991-1996 роках отриманого у ВАТ «Чисті метали» (а.с.6-7).

Відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Порядок прийняття та оформлення документів для призначення пенсії за віком врегульовано «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п.7 Порядку №22-1 до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж та довідка про заробітну плату особи (додаток 1) за період страхового стажу до 01.07.2000 року, а починаючи з 01.07.2000 року індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку.

Пунктом 17 цього Порядку передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

В той же час п.43 Порядку гарантує, що право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що відповідні Управління пенсійного фонду України здійснюють зокрема перерахунок пенсії саме на підставі тих документів, які надані заявником до органу, що здійснює такий перерахунок та вимагають всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів.

Як встановлено судом, ОСОБА_1, на підтвердження розміру заробітної плати, отриманої у період роботи з січня 1991 року по грудень 1996 року як працівник медичної санітарної частини ВАТ «Чисті метали» м. Світловодська Кіровоградської області, надано до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області архівну довідку, видану виконавчим комітетом Світловодської міської ради Кіровоградської області, також дана довідка підтверджена актом перевірки, складеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за №412 від 13.02.2018 року (а.с.49-50).

Отже, з огляду на встановлені обставини та вищевказані положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивачем подано достовірні відомості та вчинено всі дії для здійснення перерахунку його пенсійного забезпечення, натомість відповідач безпідставно не вчиняє дій щодо здійснення відповідного перерахунку пенсійного забезпечення ОСОБА_1, відтак, в цій частині адміністративний позов підлягає до задоволення.

Крім того, позивач просить суд визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області протиправною та зобов'язати відповідача зробити перерахунок пенсійних виплат з врахуванням доходу отриманого від індивідуальної трудової діяльності за 1990 рік 682 карбованці та 1991 рік у сумі 4 тисячі 616 карбованців.

Як визначено ст. 41 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 78 Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» було передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII було передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до підпункту "д" пункту 15 «Інструкції про порядок утримання страхових внесків і використання коштів державного соціального страхування», затвердженої постановою Президії ВЦРПС від 29.02.1960 року, в загальну суму заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески, включалися районний коефіцієнт та надбавка.

Статтею 6 «Угоди про гарантії прав громадян - держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» від 13.03.1992 року визначено, що для встановлення права на пенсію, громадянам держав - учасниць Угоди, враховується трудовий стаж набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в силу цієї Угоди. Обчислення пенсії проводиться з заробітку за період роботи, який зараховується в трудовий стаж.

Відповідно до Конституції України та чинного законодавства України, міжнародна угода, ратифікована Верховною Радою України має перевагу над чинним законодавством України, в тому числі і в галузі пенсійного забезпечення.

Згідно ч.2 ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" від 29 червня 2004 року № 1906-ІУ, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до статті 11 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації.

З матеріалів справи встановлено, що Світловодським районним Міськфінвідділом видано 22.01.1991 року ОСОБА_1 реєстраційне посвідчення серії А№268929 про зайняття індивідуальною трудовою діяльністю, дозвіл наданий рішенням виконкому від 08.01.1990 року (а.с.57).

Разом з тим, з матеріалах справи наявні довідки видані державною податковою інспекцією по м. Світловодську від 25.12.1990 року №68 та від 17.01.1991 року №45, з яких встановлено, що заробітна плата позивача з відрахуванням подоходного податку становила за листопад 1990 року - 341,00 рубль, грудень 1990 року - 341,00 рубль, тобто разом 682,00 рубля (а.с.5).

При цьому, в матеріалах справи наявні платіжні повідомлення Міністерства фінансів СРСР м.Світловодськ про сплату подоходного податку населення ОСОБА_1 №15 на суму 532 карбованців 40 коп., та №10 на суму 190 карбованців 48 коп. сплаченого на суму отриманого доходу у розмірі 4000,00 карбованців за 1991 рік (а.с.58-59).

Вказані суми податку сплачені позивачем, що посвідчується відповідними квитанціями сберкаси (а.с.60).

Оскільки, судом встановлено, що ОСОБА_1 займався індивідуальною трудовою діяльністю у 1990,1991 році, та здійснив всі необхідні відрахування від такої діяльності, суд вважає, що на нього поширюється дія Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року і він має право на врахування даних відомостей при обчисленні пенсії за весь період роботи.

Водночас, суд зауважує, що судом підтверджено отриманий дохід ОСОБА_1 від зайняття індивідуальної трудової діяльності у 1991 році у розмірі 4000,00 карбованців, тому, з огляду на вказане до врахування до складу пенсійного забезпечення позивача належить врахувати дохід отриманий за 1991 рік від індивідуальної трудової діяльності у розмірі 4000,00 карбованців та за 1990 рік у розмірі 682,00 рубля.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно доведено, що Головне управління Пенсійного фонду України безпідставно не вчинило дій по здійсненню перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про заробітну плату від 28.12.2017 року №Ас-816/17, яка видана архівним відділом виконавчого комітету Світловодської міської ради, за період роботи з 01.01.1991 року по 31.12.1996 року в Світловодському ВАТ «Чисті метали».

А тому, суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі прийшов до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1

За змістом частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем фактично був сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. (а.с.24), тому вказана сума судового збору, у відповідності з ч. 1 ст. 139 КАС України підлягає присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, як суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем по справі.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати дохід отриманий ОСОБА_1 від індивідуальної трудової діяльності в сумі 682 карбованці за 1990 рік та 4 000, 00 карбованців доходу за 1991 рік та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати дохід для перерахунку коефіцієнту пенсії ОСОБА_1.

Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області по нездійсненню перерахунку пенсійного забезпечення ОСОБА_1 протиправною та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області зробити перерахунок пенсійних виплат з моменту призначення пенсії з урахуванням доходу за період 1991-1996 рік згідно довідки про заробітну плату від 28.12.2017 року №Ас-816/17, яка видана архівним відділом виконавчого комітету Світловодської міської ради, за період роботи з 01.01.1991 року по 31.12.1996 року в Світловодському ВАТ «Чисті метали» та доходу від індивідуальної трудової діяльності за 1991 рік в сумі 4 тис. 00 карбованців та за 1990 рік - 682 карбованці.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_1; адреса АДРЕСА_1, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27507) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, адреса: вул. Соборна, 7, м. Кропивницький, 25009) судовий збір в сумі 704,80 гривень (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст.ст.255, 295 КАС України та може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня отримання його копії. Згідно до пп.15.5 п.1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько