Справа № 815/3087/18
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2018-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3087/18
УХВАЛА

16 липня 2018 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Левчук О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України, третя особа - Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України, третя особа - Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій Міністерства соціальної політики України при нарахуванні і виплаті разової грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_1 гарантованої ч. 5 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту"; зобов'язання Міністерства соціальної політики України здійснити перерахунок разової грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_1 з розміру восьми мінімальних пенсій за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати.

Ухвалою суду від 27 червня 2018 року зазначений адміністративний позов був залишений без руху та позивачу наданий п'ятиденний строк для усунення недоліків, шляхом приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. 160, 161 КАС України, а саме шляхом зазначення електронної адреси або адреси електронної пошти позивача, шляхом обґрунтування яким саме рішенням чи дією відповідача порушено права, свободи та інтереси позивача, викладу позовних вимог з урахуванням зауважень, зазначених в даній ухвалі, надання належним чином завірених доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідно до зауважень викладених в ухвалі суду, зазначення коли безпосередньо позивачу стало відомо про порушення його прав та надання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із даним адміністративним позовом із доказами поважності причин пропуску, а також шляхом надання копій позовної заяви після усунення недоліків разом з належним чином завіреними копіями документів, що надаються до суду відповідно до кількості учасників справи.

На виконання ухвали суду від 27 червня 2018 року позивачем 11 липня 2018 року до суду надано виправлений адміністративний позов, в якому позивач просить суд визнати протиправними дії Міністерства соціальної політики України при нарахуванні і виплаті грошової допомоги до 5 травня за шість років, а саме з 2011 по 2016 роки ОСОБА_1, гарантованої ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобов'язати Міністерство соціальної політики України здійснити перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 5 травня за шість років, а саме з 2011 по 2016 роки ОСОБА_1 з розміру восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Також, позивачем надано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій просить суд поновити пропущений строк звернення. В обґрунтування заяви позивач вказує, що є інвалідом війни ІІ групи через отриману контузію, у зв'язку з чим систематично проходить лікування у лікарняних закладах. Через необхідність проходити лікування він зазнає додаткових витрат, у зв'язку з чим 17.03.2017 року звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку та виплату одноразової грошової допомоги, проте йому було відмовлено. Після відмови він звернувся до Другого одеського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо оскарження дій відповідача, де йому призначено співробітника для надання правової допомоги, проте після звернення до Центру з надання правової допомоги, стан його здоров'я погіршився та він проходив лікування. 14.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Центру з надання правової допомоги для отримання інформації щодо його справи, проте інформація про перебування справи в суді була відсутня, а відповідальна особа звільнена у грудні 2017 року. Таким чином, на думку позивача, строк звернення до суду був пропущений не з його вини та має бути поновлений.

Згідно ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обов'язкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов'язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов'язків.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає «Право на справедливий суд», одним із аспектів якого є право доступу, яке не є абсолютним і може підлягати законним обмеженням, які мають законну мету та використаними засобами та досягнутими цілями. Таким законним обмеженням є передбачені законом строки звернення до суду, які можуть бути поновлені за заявою заявника із зазначенням та обґрунтуванням поважних причин та надання належних доказів щодо причин пропуску строків звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Загальним правилом обчислення строків є їх обчислення з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав та інтересів.

Як вбачається із позовної заяви, позивач вважає, що відповіддю Міністерства соціальної політики України від 20.04.2017 року фактично порушено його права, проте позов поданий 23.06.2018 року, тобто більш ніж через рік після відповіді Міністерства соціальної політики України та поза межами строку звернення до суду, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

Позивач вказує, що строк звернення був пропущений не з його вини, оскільки після відмови Міністерства соціальної політики України він звернувся до Другого одеського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо оскарження дій відповідача, де йому призначено співробітника для надання правової допомоги. Проте, звернувшись 14.06.2018 року до Центру з надання правової допомоги для отримання інформації щодо його справи, однак інформація про перебування справи в суді була відсутня, а відповідальна особа звільнена у грудні 2017 року.

Разом з тим, вказані доводи, наведені в заяві про поновлення строку звернення до суду, є необґрунтованими оскільки, з доданого до заяви про поновлення строку звернення талона про прийняття звернення про надання безоплатної вторинної правової допомоги вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Другого одеського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги 21.03.2017 року, тобто до надання Міністерством соціальної політики України відповіді від 20.04.2017 року, якою позивач вважає порушено його права та яка слугувала причиною звернення до суду.

При цьому, починаючи з дати звернення до Другого одеського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (21.03.2017 року) та до 14.06.2018 року ОСОБА_1 не проявив зацікавленості щодо розгляду його питання, яке слугувало причиною звернення щодо отримання безоплатної вторинної допомоги.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що він систематично проходив лікування у закладах охорони здоров'я, оскільки надані позивачем виписки з медичних карток підтверджують, що ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у період з 10.05.2017 року по 28.05.2017 року, з 01.11.2017 року по 21.11.2017 року, з 12.03.2018 року по 26.03.2018 року, з 11.05.2018 року по 29.05.2018 року (в сукупності 74 дні), при цьому належних доказів того, що протягом всього іншого часу існували непереборні обставини, які перешкоджали позивачу звернутися з цим позовом до суду, в позовній заяві позивач не зазначає та до суду не надає.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають статус стабільних.

Так, у справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпритації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обовязком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов'язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

За таких обставин підстави для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, зазначених позивачем в заяві про поновлення строку звернення до суду, відсутні.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, та у суду відсутні підстави для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України, третя особа - Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, - слід повернути позивачу.

Керуючись ст. ст. 123, 169, 171, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України, третя особа - Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, - повернути позивачеві.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Суддя О.А. Левчук