Справа № 735/788/18
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 735/788/18 Суддя (судді) першої інстанції: Грушко О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 26 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до начальника СРПП № 4 Коропського ВП Бахмацького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Чернігівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до начальника СРПП № 4 Коропського ВП Бахмацького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Чернігівській області (далі - відповідач), в якому просила суд скасувати постанову начальника СРПП № 4 Коропського ВП Бахмацького відділу поліції ГУНП у Чернігівській області Величка Сергія Григоровича серії НК № 881622 від 01 червня 2018 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 425 грн. в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 26 червня 2018 року постанову начальника СРПП № 4 Коропського ВП Бахмацького відділу поліції ГУНП у Чернігівській області Величка Сергія Григоровича серії НК № 881622 від 01 червня 2018 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 425 грн. в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП скасовано і справу в цій частині закрито. Вважати ОСОБА_2 АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) притягнутою до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вирішено змінити захід стягнення в межах, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП, наклавши на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу - 15 (п'ятнадцять) неоподатковуваних мінімумів 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку.

Апелянт, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 01 червня 2018 року відповідачем винесено постанову серії НК № 881622 у справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У постанові зазначено, що 01.06.2018 року о. 11 год. 40 хв. гр. ОСОБА_2 керувала автомобілем Опель Корса, д.н. НОМЕР_2, не маючи при собі посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та порушила правила зупинки транспортного засобу, чим порушила п. 15.9 (е) та 2.1 (а, б) ПДР, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вважаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Вимоги адміністративного позову позивач обґрунтовує тим, що 01.06.2018 автомобілем автомобілем Опель Корса, д.н. НОМЕР_2 вона не керувала, оскільки в цей день авто користувався її чоловік, постанова була винесена без її участі.

В судовому засіданні суду першої інстанції відповідач Величко С.Г. позовні вимоги пояснив, що 01.06.2018 року разом з поліцейським Андрущенком В.В. здійснював патрулювання в смт Короп на службовому автомобілі. Коли їхали повз автостанцію, побачили на посадковому майданчику для автобусів припаркований автомобіль Опель Корса, д.н.з. НОМЕР_2. Зупинилися неподалік і почали чекати. Через деякий час до автомобіля підійшла позивач і відчинила його. Цей момент він зняв на службовий фотоапарат. До позивачки підійшов Андрущенко В.В., повідомив, що вона зупинилася у забороненому місці та запропонував надати на перевірку посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль. Позивач попросила дозволу від'їхати з забороненого для зупинки місця, а потім надати документи. Андрущенко В.В. погодився. Позивач сіла у свій автомобіль і поїхала з автостанції, не зупинившись у погодженому з поліцейським місці. Через деякий час виявили позивача на її автомобілі біля місця проживання. Спілкуватися вона категорично відмовилася. Після цього відповідач склав оскаржувану постанову.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення позивачем правил зупинки транспортного засобу підтверджений матеріалами фотофіксації, а факт непред'явлення позивачем на вимогу поліцейського посвідчення водія та реєстраційого документа на транспортний засіб не підтверджений доказами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 15.9. (е) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху) зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Згідно з п. а та б п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджений ілюстраційною фототаблицею (а.с. 10), на якій зображено автомобіль Опель Корса д.н.з. НОМЕР_2 у безпосередній близкості від дорожнього знака 5.41.1 Пункт зупинки автобуса. На фото, до місця водія автомобіля входить (або покидає вказане місце) особа жіночої статі. Згідно наданої позивачем копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля Опель Корса д.н.з. НОМЕР_2 є позивач - ОСОБА_2.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, оскільки факт вчинення позивачем порушення правил зупинки транспортного засобу є підтвердженим, притягнення її до відповідальності на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП є законним та обґрунтованим.

Стосовно непред'явлення ОСОБА_2 на вимогу поліцейського посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб колегія суддів зазначає, що даний факт підтверджується поясненнями відповідача, наданими в судовому засіданні.

При цьому, пред'явлення посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб в судовому засідання в ході розгляду справи судом першої інстанції факт непред'явлення вказаних документів на вимогу поліцейського не спростовує.

При цьому, слід враховувати, що позивача притягнуто до відповідальності саме за непред'явлення документів, а не за їх відсутність.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, факт вчиненого правопорушення підтверджений належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на викладене, накладення відповідачем на позивача штрафу на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП є законним та обґрунтованим.

Посилання позивача на те, що справа про адміністративне правопорушення розглядалася без її участі судом відхиляється, оскільки позивач після вчинення правопорушень покинула місце події.

Суд першої інстанції наведеного не врахував, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями ст.ст. 286, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 26 червня 2018 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді О.О. Беспалов
О.А. Губська

Повний текст постанови виготовлено 23.07.2018