Справа № 367/2305/18
Суддя: Саранюк Л. П.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/2305/18
Провадження №2-а/367/288/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

17 липня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Саранюк Л.П.,

за участі секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 роти № 2 БУПП у Житомирській області рядового ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ВР № 134448 від 21 березня 2018 року,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги, що поліцейським роти №2 БУПП у Житомирській обл. рядовим ОСОБА_4, 21 березня 2018 року була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ВР № 134448, згідно із якою на нього було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170,00 грн. За версією відповідача вказане стягнення було накладене на Позивача за те, що він керуючи ТЗ Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 рухався із забрудненим д.н.з. символи якого не можливо розпізнати на відстані 20 м. чим порушив п. 2.9 ПДР України і за що передбачена адміністративна відповідальність ч.6 ст. 121 КУпАП.

Позивач вважає, що рішення Відповідача призвело до порушення його прав, які передбачені ст. 62 Конституції України, ст. 268 КУпАП України, що виразилось у порушенні порядку провадження у справі про адміністративне правопорушення, а відтак постанову слід визнати незаконною і такою, що підлягає до скасуванню.

Позивач зазначає, що Відповідач обґрунтовує своє обвинувачення виключно на власних припущеннях, субєктивному сприйнятті подій, які на його думку відбулись, однак які не підтверджуються жодними доказами у справі. На підтвердження своєї позиції Відповідач не надав до постанови, а ні відеозапис з камер посту поліції, а ні запис з персонального реєстратора, а ні свідчень свідків події із зазначенням їх імен та інших персональних даних, не проводилось ніяких замірів та фіксації дистанції на яку є посилання у п. 2.9 ПДР, тощо.

У звязку з вищевикладеним просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ВР № 134448 від 21 березня 2018 року. Закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою від 24 травня 2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачу ОСОБА_3 роти № 2 БУПП у Житомирській області рядовому ОСОБА_4 було запропоновано протягом пятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та розяснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.

Ухвалу суду про відкриття провадження у справі та позовну заяву з копіями доданих до неї документів відповідачу було направлено на адресу місцязнаходження.

21.06.2018 до суду від представника Відповідача надійшов відзив на позовну заяву за змістом якого вважають, що Відповідачем були дотримані вимоги КУпАП при розгляді справи, ним було розяснено Позивачу його права, повідомлено про вчинене ним правопорушення, заслухано його пояснення та надано ним оцінку. Дій, які б обмежили права позивача при розгляді справи Відповідачем вчинено не було. Штраф накладено за ч. 6 ст. 121 КУпАП в межах санкції за це правопорушення. І як наслідок відсутні підстави для визнання протиправною та скасування постанови. Зазначають, що факт вчинення адміністративного правопорушення було зафіксовано на нагрудний відео реєстратор патрульного поліцейського (відеофайл № 237000076 хвилини 15:05:08). У звязку з вищевикладеним просили суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

27.06.2018 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив. За змістом відповіді вказує, що оскільки вказані у відзиві на позов та у клопотанні відеозаписи (диск) не були зазначені у Постанові про адміністративне правопорушення ВР № 134448, не було посилання на них, отже, Відповідач не може посилатися на них, як на докази у справі та долучати їх у судовий розгляд. У звязку з вищевикладеним просив суд не долучати до розгляду справи будь-які матеріали, докази, тощо, що не зазначені у оскаржуваній постанові ВР № 134448 щодо адміністративного правопорушення. Закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що відповідно до постанови поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП рядового поліції ОСОБА_4 серії ВР № 134448 від 21.03.2018 на Позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Позивач порушив вимоги п.п. 2.9 в Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила), відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обовязковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Згідно з п. 1.1.Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до п. 2.3.б) Правил дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме постанови серії ВР № 134448, ОСОБА_2 0.Ю., керуючи транспортним засобом Renault Master д.н.з. НОМЕР_1, 21 березня 2018 року о 15 год. 05 хв. по автодорозі ОСОБА_5 86 км. керував транспортним засобом із забрудненим номерним знаком, символи якого не можливо було розпізнати на відстані 20 м., чим порушив п.п. 2.9 в ПДР України.

Факт вчинення адміністративного правопорушення було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор патрульного поліцейського (відеофайл № 237000076 хвилини 15:05:08).

В подальшому інспектор роз'яснив Позивачу його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомив про початок розгляду справи хвилини 15:06:20 відеофайлу № .

Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу.

Тому Позивач жодним чином не був обмежений у своїх правах щодо надання пояснень причин забрудненості номерного знаку та відсутності поліса.

За правовою характеристикою, правопорушення передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП вважається закінченим з моменту допущенного проступку. Не мають значення наступні дії та виправдання порушника. Інспектор чітко сформулював кваліфікуючу ознаку проступку.

Тому, особа яка вчинила проступок повинна нести адміністративну відповідальності, враховуючи принцип невідворотності, який передбачає неминучість настання адміністративної відповідальності для особи, яка вчинила адміністративний проступок.

Інспектором патрульної поліції винесено постанову згідно ст. 258 КУпАП. Стаття 33 КУпАП (з урахуванням змін, внесених Законом № 596-УІИ від 14.07.2015), встановлює загальні правила накладення стягнення за адміністративні правопорушення, тобто Відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини та інші обставини. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості Позивачем на місці вчинення правопорушення не надано.

Також частиною 2 статті 33 КУпАП встановлено, що при вирішення питання про накладення стягнення за адміністративні правопорушення не враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Тому достатнім доказом правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності відповідача у данійсправі є відповідні пояснення поліцейського, який виніс оскаржувану постанову, відеозапис події, що в розумінні статті 251 КУпАП та КАС України є належним доказом.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення в даному випадку допускається. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, складена інспектором поліції постанова є належним і допустимим доказом по справі; будь-яких порушень під час її складання відповідачем не допущено.

У постанові Верховного Суду у справі № 760/2846/17 вказано, що «Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Тож, обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову».

Відповідачем не допущено під час розгляду справи нро адміністративне правопорушення та прийняття і складення спірної постанови грубих порушень закону які були б беззаперечною підставою для її скасування.

Тому відповідачем було правомірно винесено оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення, доводи адміністративного позову не являються суттєвими для вирішення справи, а відтак підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст. ст. 2,9,77,90, 122, 123, 241-246, 251 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Копію рішення правити сторонам для відому.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції від 03.10.2017 року): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 186 КАС України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Л.П. Саранюк