Справа № 808/3292/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 червня 2018 року Справа № 808/3292/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 (69001, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

до Уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_3 (01601, м. Київ, вул. Прорізна, 8),

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17, )

про визнання протиправною бездіяльності субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_3 (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб (далі третя особа), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до Переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок третьої особи, який має право на відшкодування коштів у розмірі 40 115,84 грн. по поточному рахунку № 1801;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, оформлене наказом від 01 червня 2016 року № 42/2 про визнання нікчемними правочинів щодо переказу коштів (транзакції), здійснених за рахунок № 1801, що належать позивачу, у сумі 115,84 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору від 18 січня 2016 року № 980-015-000177580» та 19 травня 2016 року на поточний рахунок 4101 у сумі 40 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором від 18 січня 2016 року № 980-015-000177580;

- зобовязати відповідача подати третій особі додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, яка має право на відшкодування коштів у розмірі 40 115,84 грн. по поточному рахунку № 1801 у Публічного акціонерного товариства « Банк Михайлівський» за рахунок третьої особи для внесення даних щодо неї до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок третьої особи;

22 січня 2018 року провадження у справі № 808/3292/17 відкрито суддею Прудивусом О.В. та призначено справу до підготовчого судового засідання.

На підставі розпорядження керівника апарату № 118 від 24 квітня 2018 року «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ» адміністративна справа № 808/3292/17 призначена на повторний автоматизований розподіл у звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Прудивуса О.В. у звязку з хворобою, що передбачає тривале знаходження у лікарняному закладі.

Справа № 808/3292/17 автоматизованою системою документообігу суду 24 квітня 2018 року перерозподілена та прийнята до провадження судді Татаринова Д.В.

15 травня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21 червня 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтуванні з підстав викладених в адміністративному позові зазначивши, що позивач має договір банківського рахунку у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» з вкладом в гривнях в сумі 40115,84 гривень. Вказує, що на підставі постанови Правління Національного банку України та відповідного рішення виконавчої дирекції ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський».

Позивач дізнався, що його не включено до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб по сумі коштів на рахунку. Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо не включенні її до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» протиправною та просить зобовязати його подати до ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб відповідну додаткову інформацію та включити позивача до загального переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів в межах гарантування суми за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб.

Представник позивача 21 червня 2018 року в судове засідання не зявився, про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Однак 15 травня 2018 року подав клопотання в якому просив розглянути справу за його відсутності.

Представник Уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в судове засідання 21 червня 2018 року не зявився, про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Проте 19 лютого 2018 року подав до суду відзив на адміністративний позов, та зазначив, що з метою належного захисту прав і законних інтересів вкладників банків, зокрема, з метою забезпечення гарантованого Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування коштів за вкладами, Уповноважену особу ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» наділено правом складати відповідний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб . Однак, чинним законодавством також передбачено обовязок Уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» забезпечити перевірку договорів (інших правочинів), укладених банком на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку. Так, за результатами перевірки правочинів укладених між ТОВ Інвестиційно-Розрахунковий Центр та ПАТ ОСОБА_4 було встановлено нікчемність операцій з виконання Банком платіжних документів від ТОВ Інвестиційно-Розрахунковий Центр по перерахуванню коштів на рахунок позивача, у звязку з чим позивач не має права на відшкодування коштів за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання 21 червня 2018 року не зявився, про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Проте 26 лютого 2018 року подав до суду пояснення на адміністративний позов, та зазначив, що у ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб відсутній обовязок на відшкодування коштів за вкладом ТОВ Інвестиційно-Розрахунковий Центр, оскільки грошові кошти за вкладами фізичних осіб у ПАТ ОСОБА_4 можуть відшкодовуватись виключно після отримання ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб від Уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації про вкладника, як такого, що має право на відшкодування коштів за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб. До ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб не надходила інформація про ТОВ Інвестиційно-Розрахунковий Центр , як особи, що має право на відшкодування коштів за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб. У ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб відсутній обовязок на здійснення відповідних виплат. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

За таких обставин та керуючись частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

На підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зясував наступне.

Між позивачем та Публічним акціонерним товариством ОСОБА_4 18 січня 2016 року укладено договір № 980-015-000002419 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» та відкрито Позивачу поточний рахунок № 1801.

18 січня 2016 року між позивачем та ТОВ «Інвестиційно розрахунковий центр» укладено договір № 980-015-000177580 банківського вкладу, що складає 40 000 гривень.

19 травня 2016 року сума коштів у розмірі 40 000 грн. з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором № 980-015-000177580 від 18 січня 2016 року та 115,84 грн. з призначенням платежу «оплата процентів по договору « 980-015-000177580 від 18 січня 2016 року»перераховано ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на користь позивача на розрахунковий рахунок ПАТ «Банк Михайлівський».

На підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 № 14/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23 травня 2016 року № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» та рішення від 13 червня 2016 року № 991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський».

Рішенням Правління Національного банку України № 124-рш від 12 липня 2016 року оголошено про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський».

Рішенням Виконавчої дирекції ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб № 1702 від 01 вересня 2016 року призначено Уповноваженою особою ОСОБА_2 гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський»ОСОБА_3 з 05 вересня 2016 року.

У вересні 2016 року позивач звернулась до Уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_3 із заявою про виплату їй суми відшкодування вкладу та внесення її до списку вкладників які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, однак згідно з отриманим листом № ЗГ1(К)/11198/1 від 12 вересня 2016 року позивачу відмовлено у звязку з тим, що переказ коштів здійснений ТОВ «Інвестиційно розрахунковий центр» визнано нікчемним.

14 вересня 2017 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про включення її до списку вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, однак 05 листопада 2017 року отримала лист № ЗГ/22191 від 20 вересня 2017 року з відмовою, з підстав укладення 18 січня 2016 року договору з ТОВ «Інвестиційно розрахунковий центр» без участі повіреного ПАТ «Банку ОСОБА_4».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування за вкладами, відносини між ОСОБА_2, банками, Національним банком України, повноваження та функції ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб від 23 лютого 2012 року №4452.

Відповідно до пункту 15 частини 1 статті 2 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) система гарантування вкладів фізичних осіб являє собою сукупність відносин, що регулюються цим Законом, субєктами яких є ОСОБА_2, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, банки та вкладники.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 2 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - субєктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ОСОБА_2 є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

За приписами частин 1, 2 статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням ОСОБА_2 є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання ОСОБА_2 у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, серед іншого, такі функції: веде реєстр учасників ОСОБА_2; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За приписами частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ОСОБА_2 гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. ОСОБА_2 відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення ОСОБА_2 банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада ОСОБА_2 не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Отже, кошти, які надійшли від ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» на поточний рахунок позивача, у розумінні Закону є вкладом.

Згідно з частиною 2 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа ОСОБА_2 протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення ОСОБА_2 банку з ринку формує, зокрема:

- перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів ОСОБА_2, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

- перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом дії тимчасової адміністрації ОСОБА_2 зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Уповноважена особа ОСОБА_2 наділена розпорядними повноваженнями реагування за наслідками перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Суд звертає увагу, що таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Пунктами 7-9 частини 3 статті 38 Закону визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав:

- банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

- банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

- здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідачем не було зазначено, яким чином перекази коштів, ініційовані ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» на користь позивача, мають відношення до підстав нікчемності, визначених законодавством. Тому, висновок щодо нікчемності не обґрунтований жодними доводами чи доказами.

Суд, зазначає, що жодна з підстав, вказаних у статті 38 Закону не має відношення до правочинів, вчинених ПАТ «Банк Михайлівський» у правовідносинах з позивачем (зокрема, й стосовно зарахування коштів на його рахунок у банку).

Стосовно посилання представника відповідача щодо рішення Господарського суду Хмельницької області від 27 листопада 2017 року по справі № 924/621/17, яким встановлено, що укладений між ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та ПАТ «Банк Михайлівський» договір відступлення прав вимоги № 1805 від 18 травня 2016 року має ознаки нікчемності правочину, передбачені частинами 2, 7-9 статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб необхідно зазначити наступне.

Згідно з наданими копіями договору № 1805 від 18 травня 2016 року та реєстром кредитних договорів не можливо встановити, що договір банківського рахунку позивача входить до умов відступлення права вимоги.

Крім того, випискою по особовим рахункам позивача за період з 19 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року, підставою повернення коштів визначено договір № 98-015-000154120 від 25 листопада 2015 року.

Тому судом не може бути прийняте до уваги посилання представника відповідача на рішення господарського суду.

Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно пункту 1 постанови Пленум Верховного Суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійснимивід 06 листопада 2009 №9, при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.

Частиною 1 статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Суд зважає на те, що кошти на момент прийняття рішення Правління НБУ від 23 травня 2016 року №14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» перебували на поточному рахунку позивача у ПАТ «Банк Михайлівський».

З метою захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку, в тому числі і клієнтів ПАТ «Банк Михайлівський», та унеможливлення мультиплікації таких схем у майбутньому Верховною Радою України 15 листопада 2016 року прийняті зміни до закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, для вирішення питання повернення коштів усіх ошуканих вкладників поширено гарантії відшкодування коштів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб на позику або вклад до небанківської фінансової установи афілійованої з банком за відповідним договором.

Положення припису пункту 15 Прикінцевих Положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» від 15 листопада2016 № 1736-VIII, вступили в силу 19 листопада 2016 року, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Згідно з абзацом 2 пункту 15 Перехідних положень ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язано ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" розпочати за рахунок коштів ОСОБА_2 у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників.

Відтак у зв'язку із законодавчим змінами позивач прирівнюється до вкладника та має право на відшкодування за вкладом з моменту набрання законної сили Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15 листопада 2016 року № 1736-VIII, але за окремою процедурою звернення до ПАТ "Банк Михайлівський" у формі подання заяви та необхідного пакету документів.

Із позовом позивач звернувся після прийняття вищевказаного Закону і предмет та підставу цього позову визначав ґрунтуючись на нормах Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в редакції після 19 листопада 2016, коли Закон від 15 листопада 2016 № 1736-VIII набрав чинності.

Відтак, на думку суду, Уповноваженою особою Фондугарантування вкладів фізичних осіб ПАТ "Банк Михайлівський" не доведено наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно - правовими актами ОСОБА_2 . Згідно з частиною 3 статті 49 цього ж Закону реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією ОСОБА_2. Відповідно до пункту 4.31 глави 4 Розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб №2 від 05 липня 2012 року у разі необхідності уповноважена особа ОСОБА_2 на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією ОСОБА_2 змін до реєстру акцептованих вимог, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 52 Закону вимоги вкладників фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену ОСОБА_2 відносяться до четвертої черги.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (69001, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_3 (01601, м. Київ, вул. Прорізна, 8), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17, ) про визнання протиправною бездіяльності субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії- задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_3 щодо не включення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) до Переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, який має право на відшкодування коштів у розмірі 40 115,84 грн. по поточному рахунку № 1801;

Визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_3, оформлене наказом від 01 червня 2016 року № 42/2 про визнання нікчемними правочинів щодо переказу коштів (транзакції), здійснених за рахунок № 1801, що належать позивачу, у сумі 115,84 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору від 18 січня 2016 року № 980-015-000177580» та 19 травня 2016 року на поточний рахунок 4101 у сумі 40 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором від 18 січня 2016 року № 980-015-000177580;

Зобовязати Уповноважену особу ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_3 подати ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) як вкладника, яка має право на відшкодування коштів у розмірі 40 115,84 грн. по поточному рахунку № 1801 у Публічного акціонерного товариства « Банк Михайлівський» за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб для внесення даних щодо неї до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 копійок) стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб ().

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення у повному обсязі виготовлено 21 червня 2018 року.

Суддя Д. В. Татаринов