Справа № 741/484/18
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 741/484/18 Головуючий у 1-й інстанції: Киреєв О.В.. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Мельничука В.П., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Данилюк Л.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Савченка Сергія Васильовича

на рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 23 червня 2018 року

у справі №741/484/18 (розглянутої в порядку спрощеного провадження)

за позовом ОСОБА_3

до відповідача інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Савченка Сергія Васильовича

про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Савченка Сергія Васильовича, в якому просив визнати дії інспектора роти №2 БУПП Савченка С.В. протиправними, скасувати постанову серії ВР №059818від 24.03.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення штрафу у розмірі 340,00 грн. й закрити провадження по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на відсутність з його боку порушень правил дорожнього руху та відсутність складу адміністративного правопорушення у його діях.

Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 23 червня 2018 року позов задоволено частково. Скасовано постанову серія ВР №059818 від 24.03.2018 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 Справу направлено на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції безпідставно задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 оскільки позивачем були порушені правила дорожнього руху, а відповідачем в свою чергу було правомірно накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відзив (заперечення) на апеляційну скаргу позивачем не надано.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з'явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315, статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 24 березня 2018 року інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Савченко С.В. було складено постанову серія ВР № 059818 від 24.03.2018, якою притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Не погоджуючись із такими діями та рішенням інспектора патрульної служби, позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив суд скасувати накладене на нього адміністративне стягнення.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 встановив факт порушення позивачем правил дорожнього руху відповідно до норм ч.1 ст.121 КУпАП, проте дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення та направлення справи на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, у зв'язку з порушенням процедури розгляду адміністративної справи.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч. 1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

В складеній відповідачем постанові серії ВР №059818 від 24.03.2018 встановлено, що 18 годині 35 хвилин на 98 км автомобільної дороги Київ-Чернігів-Нові Яриловичі ОСОБА_3 керував транспортним засобом (автомобілем) марки «Mazda 6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла та були встановлені габаритні вогні синього кольору, що не відповідає конструкції транспортного засобу, чим порушив п. 31.4.3 «а» та 31.4.3 «в» ПДР України. Внаслідок чого ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до пунктів 31.4.3 «а» та 31.4.3 «в» Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі, якщо кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Необхідно зазначити, що матеріали справи містять акт перевірки технічного стану колісного транспортного засобу від 24 березня 2018 року (а.с. 27) згідно якого вбачається, що у ході огляду автомобіля марки «Mazda 6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який проводився інспектором роти № 2 БУПП в Чернігівській області ДПП Савченком С.В., було встановлено, що в автомобілі не працює ліва фара в режимі ближнього світла та встановлені передні габаритні вогні синього кольору.

Крім того відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 від 24 березня 2018 року (а.с.26) вбачається, що останній визнавав факт несправності у його автомобілі лампи лівої фари в режимі ближнього світла та факт того, що в його автомобілі встановленні габаритні вогні синього кольору, зазначив, що усуне зазначені несправності на СТО.

Також зазначений факт підтверджується даними відеозапису адміністративного правопорушення.

За правилами ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку виконано.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб'єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

На підтвердження вимог вказаної статті відповідач надав суду належні та допустимі доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, якими суб'єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду справа №660/575/16-а від 31 січня 2018 року

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення штрафу у розмірі 255,00 грн.

В свою чергу колегія суддів вважає безпідставним висновок суду першої інстанції щодо недотримання відповідачем, згідно посилань позивача, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до норм ст.268 КУпАП та необхідності скасувати оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення та направити справу на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП.

Відповідно до норм 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того роз'яснення прав позивачу, а також норм ст. 63 Конституції України зазначені в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Разом з цим колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що ні в оскаржуваній постанові, ні в акті перевірки технічного стану колісного транспортного засобу, ні в поясненнях наданими позивачем, не міститься зауважень щодо недотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення чи порушення його прав при розгляді.

В свою чергу наданий відеозапис містить фіксацію порушення правил дорожнього руху - «не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла та були встановлені габаритні вогні синього кольору», а також містить фіксацію факту невиконання позивачем законних вимог поліцейського. А відсутність зафіксованого роз'яснення позивачу його прав, ст. 63 Конституції України та ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не свідчать про можливість їх подальшого роз'яснення позивачу при складанні постанови.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено при неповному з'ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадку відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог, а тому постанова суду першої інстанції має бути скасована з постановленням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 242, 246, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Савченка Сергія Васильовича - задовольнити.

Рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 23 червня 2018 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Савченка Сергія Васильовича про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: В.П. Мельничук

І.О. Лічевецький