Справа № 9901/577/18
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

19 липня 2018 року

Київ

справа №9901/577/18

адміністративне провадження №П/9901/577/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого судді Смоковича М.І.,

суддів Бевзенка В.М.,

Білоуса О.В,

Желтобрюх І.Л.,

Стрелець Т.Г.,

за участі:

секретаря судового засідання Гулової О.І.,

позивача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою ОСОБА_4

до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів

про визнання протиправним і скасування рішення,

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовною заявою до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі - КДКП, Комісія) про скасування рішення КДКП від 18 квітня 2018 року №163дп-18 «Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у виді догани» (далі також - Рішення).

Позовні вимоги мотивує, зокрема, тим, що спірне Рішення ґрунтується на оціночних судженнях та недостовірних фактах стосовно її професійної діяльності, без посилання на конкретні докази. Позивачка стверджує, що як прокурор вона, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях №№ 0000010, 0000160, 0000600, 0000096,0000142, 0000303, 0000111, 0000380, 0000267, 0000078, 0000293, 0000101, 0000072, 0000366, 0000123 діяла в межах своїх повноважень і ті вказівки, які вона надавала слідчим, були спрямовані виключно на те, щоб забезпечити повноту досудового розслідування та зібрання достатньої доказової бази з метою повного, всебічного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, як цього вимагають положення частини другої статті 9 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Позивачка також зазначила, що рішення прокурора вищого рівня за наслідками розгляду скарги, за правилами статті 313 КПК, є остаточним і оскарженню не підлягає. Тому твердження відповідача про те, що вона не оскаржувала рішень стосовно своєї заміни на іншого прокурора є безпідставними. Також позивачка зазначила, що була ознайомлена лише із трьома скаргами працівників Тростянецького ВП ГУ НП щодо себе, а про те, що були ще інші скарги її не повідомляли, як і про результат їх розгляду. Керівництво прокуратури, як стверджує позивачка, не вживало належних заходів для того, щоб з'ясувати дійсні фактичні справи. Більш того, оскільки усі скарги, за наслідками розгляду яких керівник Охтирської місцевої прокуратури виносив постанову про заміну прокурора у перелічених кримінальних провадженнях, подали працівники Тростянецького ВП ГУ НП, позивачка висловила припущення, що у такий спосіб керівництво Охтирської прокуратури намагається дискредитувати її як прокурора.

На думку ОСОБА_4, Комісія не надала належної оцінки усім обставинам стосовно її дій як процесуального керівника у перелічених кримінальних провадженнях, залишивши поза увагою її пояснення з цього приводу, відтак дійшла до необґрунтованого висновку про неналежне виконання нею своїх службових обов'язків, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 43 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон №1697-VII) є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Окрім того, позивачка звертає увагу на те, що в приміщенні, в якому проходило голосування, був присутній член Комісії ОСОБА_6, який як доповідач склав висновок про наявність у її діях дисциплінарного проступку. На думку ОСОБА_4, зазначена обставина свідчить про порушення пункту 57 розділу ІІІ Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, що вже є достатньою підставою для скасування спірного Рішення.

Ухвалою від 23 травня 2018 року суд відкрив провадження за вказаним позовом і призначив його до розгляду на 21 червня 2018 року в судовому засіданні з викликом сторін.

Після відкриття провадження у справі позивач подала заяву про відвід судді Смоковича М.І., за наслідками розгляду якого, в підсумку, суддя, який не входить до складу суду, визначеного для розгляду цієї справи, постановив ухвалу від 8 червня 2018 року про відмову у відводі судді.

У судовому засіданні 21 червня 2018 року суд оголошував перерву для того, щоб відповідач надав письмові пояснення з приводу несвоєчасного виконання вимог ухвали суду в частині надання відзиву та матеріалів дисциплінарного провадження; 12 липня 2018 року суд визнав поважними причини пропуску строку, встановленого судом для подання відзиву і доданих документів, відтак оголосив перерву до 19 липня 2018 року.

У судовому засіданні 19 липня 2018 року позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив, просила позов задовольнити.

Відповідач надав відзив на позов та копії матеріалів дисциплінарного провадження стосовно прокурора ОСОБА_4 № 11/2/4-1029дс-293дп-17 (сім томів). У відзиві на позовну заяву зазначив, що спірне Рішення прийнято в межах повноважень, у порядку та спосіб, визначені Законом № 1697-VII, підстав для його скасування немає. Свою позицію обґрунтовує тим, що спірне Рішення прийнято за наслідкам розгляду скарги керівника Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_7 про вчинення прокурором ОСОБА_4 дисциплінарного проступку. Комісія повно і всебічно з'ясувала обставини, викладені у цій скарзі, надала їм належну правову оцінку і в підсумку дійшла висновку про неналежне виконання позивачкою своїх службових обов'язків при здійсненні процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях, що полягає у безпідставній відмові в погодженні повідомлень про підозру, незатвердженні обвинувальних актів, наданні однотипних вказівок, невиконанні інших повноважень, визначених статтями 28, 36 КПК.

Свідченням того, що Рішення Комісії ґрунтується на достатній доказовій базі є матеріали дисциплінарного провадження № 11/2/4-1029дс-293дп-17 обсягом у сім томів, тому доводи позивачки про безпідставність висновків КДКП і недоведеність фактичних обставин, які лягли в основу Рішення, є помилковими.

З приводу доводів позивачки про неможливість оскарження рішення керівників Охтирської місцевої прокуратури, прийнятих стосовно неї на підставі статті 313 КПК, то з посиланням на статтю 17 Закону № 1697-VII відповідач зазначив, що ОСОБА_4 могла звернутися до керівництва регіональної прокуратури чи до Генеральної прокуратури України із рапортом чи до КДКП з дисциплінарною скаргою, якщо вважала, що такі рішення є очевидно протиправними чи незаконними. Втім, як зазначила Комісія, подібних звернень від позивачки не надходило і доказів того, що рішення керівника Охтирської місцевої прокуратури, прийняті на підставі статті 313 КПК (про заміну прокурора) є очевидно злочинними/протиправними позивачка не надала.

Стосовно процедурних порушень, на які звернула увагу ОСОБА_4, відповідач з посиланням на норми пунктів 56, 57 Положення зазначив, що участі у голосуванні за Рішення КДКП ОСОБА_6 як член КДКП, який проводив перевірку і готував висновок, не брав і не був присутнім у кімнаті, коли таке голосування проводилося. Утім в обговоренні результатів перевірки та висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора за дисциплінарною скаргою йому як члену Комісії, який готував такий висновок, дозволено брати участь. Тому та обставина, що він зайшов разом з усіма членами Комісії в окрему кімнату для обговорення не є свідченням порушення процедури прийняття Рішення.

Зазначені обставини зафіксовані у протоколі від 18 квітня 2018 року № 19, витяг з якого долучено до матеріалів справи. Окрім того, на підтвердження того, як відбулося прийняття Рішення відповідач надав відеозапис засідання КДКП 18 квітня 2018 року (коли прийнято спірне Рішення).

У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів, зазначених вище.

Суд заслухав пояснення позивачки та представника відповідача, дослідив надані ними докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень і встановив таке.

ОСОБА_4 працює в органах прокуратури з листопада 2011 року на посадах: стажиста на посаді слідчого, слідчого та прокурора Охтирської міжрайонної прокуратури Сумської області, з грудня 2015 року і дотепер - обіймає посаду прокурора Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури Сумської області.

13 грудня 2017 року до КДКП надійшла дисциплінарна скарга керівника Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_7 про вчинення дисциплінарного проступку прокурором Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_4

За допомогою автоматизованої системи розподілу дисциплінарних скарг для вирішення питання про відкриття дисциплінарного провадження зазначену дисциплінарну скаргу розподілено члену Комісії ОСОБА_6, який 14 грудня 2017 року прийняв рішення про відкриття дисциплінарного провадження щодо прокурора ОСОБА_4 Рішенням від 7 лютого 2018 року Комісія продовжила строк проведення перевірки відомостей за цією дисциплінарною скаргою на один місяць.

Щодо суті скарги, то на думку скаржника, дії прокурора ОСОБА_4 свідчать про наявність підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності за пунктами 1, 6 та 7 частини першої статті 43 Закону №1697-VII (невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків; грубе порушення правил прокурорської етики, порушення правил внутрішнього службового розпорядку). Аргументи скаржника, якими вона обґрунтовує наявність у діях прокурора ОСОБА_4 підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності, полягають у такому:

у період з січня по листопад 2017 року прокурор Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 систематично неналежно виконує службові обов'язки, у тому числі у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях. Зокрема, прокурор ОСОБА_4 безпідставно відмовляє слідчим органів поліції у погодженні повідомлень особі про підозру та не затверджує обвинувальних актів; процесуальне керівництво звелось до надання формальних і однотипних вказівок, інших повноважень, наданих прокурору відповідно до статті 36 КПК, прокурор ОСОБА_4 фактично не виконує. У зв'язку з цим тільки в 2017 році від слідчих слідчого відділу Тростянецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі - СВ Тростянецького ВП ГУ НП в Сумській області) керівництву Охтирської місцевої прокуратури надійшло 15 скарг у порядку статей 311-313 КПК, за результатами розгляду яких перший заступник керівника місцевої прокуратури виніс рішення про заміну процесуального керівника через неефективне здійснення нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування прокурором ОСОБА_4;

спілкуючись із заявницею ОСОБА_8 під час розгляду її звернення прокурор ОСОБА_4 дозволила собі неетичну поведінку та грубе порушення правил прокурорської етики, що зумовило надходження 25 серпня 2017 року повторної скарги на дії прокурора до прокуратури області, а пізніше, 28 серпня 2017 року, до керівника місцевої прокуратури;

у лютому 2017 року щодо прокурора ОСОБА_4 за наказом прокурора Сумської області проведено службове розслідування та встановлено низку суттєвих порушень у її роботі, яких вона не усунула та висновків для себе не зробила. Прикладом бездіяльності та неефективної роботи прокурора ОСОБА_4 є результати її роботи у 2017 році: вона скерувала до суду лише 5 обвинувальних актів при середньому навантаженні на прокурорів по відділу - 50. Ці провадження скеровані до суду тільки після проведення службового розслідування у березні 2017 року та після заслуховування стану її роботи на оперативній нараді у керівника місцевої прокуратури у серпні того ж року;

за численні порушення в роботі до прокурора ОСОБА_4 неодноразово застосовувалися заходи матеріального характеру; систематично протягом 2016-2017 років за допущені недоліки в роботі прокурор ОСОБА_4 була позбавлена премій та надбавки за виконання особливо важливої роботи;

мають місце систематичні факти порушення виконавської дисципліни з її боку (як приклад зазначено про невиїзд на місце події у резонансних справах);

прокурор ОСОБА_4 з метою приховати свою бездіяльність постійно провокує працівників місцевої прокуратури на конфлікти, звинувачує у перешкоджанні її діяльності, водночас вона сама умисно провокує прокурорів на з'ясування відносин, не виконує доручень та завдань, не виправляє орфографічних та текстових помилок у документах, самовільно залишає наради за участю керівництва, записує на диктофон та відеокамеру спілкування з колегами, складає необґрунтовані та безпідставні рапорти, чим повністю дестабілізує роботу Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури.

За результатами проведеної перевірки член Комісії ОСОБА_6 6 березня 2018 року склав висновок про наявність в діях прокурора ОСОБА_4 дисциплінарного проступку.

За наслідками розгляду цього висновку Комісія 18 квітня 2018 року прийняла спірне Рішення, яким притягнула прокурора ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності у виді догани за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» (за неналежне виконання службових обов'язків).

У Рішенні, з-поміж іншого, зазначено, що з метою перевірки відомостей, викладених у дисциплінарній скарзі щодо неналежного виконання прокурором ОСОБА_4 службових обов'язків під час здійснення процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, Комісія дослідила отримані з Охтирської місцевої прокуратури Сумської області копії наглядових проваджень у кримінальних провадженнях, зазначених у скарзі, і на цій підставі з'ясувала таке.

Відповідно до матеріалів наглядового провадження у кримінальному провадженні №0000096 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК), встановлено, що зібраними під час досудового розслідування доказами виявлено особу, причетну до скоєння злочину. Здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні визначено прокурора ОСОБА_4

За результатами досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні слідчий 13 квітня 2017 року направив для погодження прокурору ОСОБА_4 повідомлення про підозру, отримавши яке остання. відмовила у його погодженні, надавши при цьому письмові вказівки слідчому для продовження досудового розслідування.

Відтак 14 квітня 2017 року, отримавши матеріали зазначеного кримінального провадження, тимчасово виконуючий обов'язки начальника СВ Тростянецького ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9, в порядку статей 311-313 КПК, подав скаргу на бездіяльність прокурора ОСОБА_4 через неефективне здійснення процесуального керівництва.

Перший заступник керівника Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_10 вказану скаргу задовольнив з підстав, передбачених частиною третьою статті 313 КПК та постановою від 24 квітня 2017 року замінив прокурора ОСОБА_4 на прокурора ОСОБА_12 з мотивів неефективного здійснення прокурором ОСОБА_4 нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування, що полягало в бездіяльності прокурора, яка негативно впливає на строки досудового розслідування.

У постанові прокурора вищого рівня ОСОБА_10 зазначено, що прокурор ОСОБА_4 безпідставно відмовила у погодженні підозри, надавши необґрунтовані письмові вказівки слідчому для продовження досудового розслідування.

Комісія зазначила, що вказане рішення прокурора вищого рівня ОСОБА_10 прокурор ОСОБА_4 не оскаржувала і таке не скасоване до цього часу.

Аналогічні обставини та порушення прокурором ОСОБА_4 вимог закону Комісія, за змістом Рішення, виявила також під час вивчення наглядових проваджень у кримінальних провадженнях №№ 0000010, 0000160, 0000600, 0000142, 0000303, 0000111, 0000101, 0000267, 0000072, 0000078, 0000380.

Комісія зазначила, що в перелічених кримінальних провадженнях слідчий оскаржив в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом, бездіяльність прокурора ОСОБА_4 до прокурора вищого рівня, який за результатами розгляду цих скарг прийняв рішення про заміну прокурора ОСОБА_4 на іншого прокурора через неефективне здійснення нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, що полягало в бездіяльності прокурора, яка негативно впливає на строки досудового розслідування.

Комісія констатувала, що зазначених рішень прокурора вищого рівня прокурор ОСОБА_4 теж не оскаржувала і вони є чинними.

Після зміни прокурора ОСОБА_4 на іншого прокурора слідство у зазначених кримінальних провадженнях закінчено у розумні строки, обвинувальні акти скеровані до суду, яким за результатами судового розгляду ухвалено обвинувальні вироки та прийнято рішення про закриття проваджень за нереабілітуючими обставинами.

За змістом Рішення, за результатами дослідження наглядових проваджень відсутні скарги на рішення, дії чи бездіяльність інших прокурорів у вказаних кримінальних провадженнях, окрім як на прокурора ОСОБА_4, Так, у Рішенні зазначено, що в інших витребуваних під час перевірки наглядових провадженнях у кримінальних провадженнях містяться скарги на дії прокурора ОСОБА_4 в порядку статей 311-313 КПК до прокурора вищого рівня прокурора через неефективне здійснення нею процесуального керівництва. Вказані скарги задоволено з підстав, передбачених частиною третьою статті 313 КПК. На цей час у цих кримінальних провадженнях рішення суду відсутні.

У цьому зв'язку Комісія, з-поміж іншого, зазначила в Рішенні, що відповідно до матеріалів наглядового провадження у кримінальному провадженні № 0000293 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК, встановлено, що зібраними під час досудового розслідування доказами виявлено особу, причетну до скоєння злочину. Здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні визначено прокурора ОСОБА_4

За результатами досудового розслідування 31 серпня 2017 року слідчий направив для погодження прокурору ОСОБА_4 повідомлення про підозру, отримавши яке прокурор ОСОБА_4 безпідставно відмовила у його погодженні, при цьому надала необґрунтовані письмові вказівки слідчому для продовження досудового розслідування.

Відтак 31 серпня 2017 року, отримавши матеріали вищевказаного кримінального провадження начальник СВ Тростянецького ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9, подав відповідно до статей 311-313 КПК скаргу на бездіяльність прокурора ОСОБА_4 через неефективне здійснення нею процесуального керівництва.

Постановою від 31 серпня 2017 року перший заступник керівника Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_10 вказану скаргу задовольнив з підстав, передбачених частиною третьою статті 313 КПК, та замінив прокурора ОСОБА_4 на прокурора ОСОБА_13 через неефективне здійснення прокурором ОСОБА_4 нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування. Комісія тут також додала, що вказане рішення прокурор ОСОБА_4 не оскаржувала і таке є чинним.

У рішенні зазначено, що аналогічні обставини та порушення вимог закону виявлено під час вивчення наглядових проваджень у кримінальних провадженнях №№ 0000366, 0000123. У цих кримінальних провадженнях слідчий поліції також оскаржив бездіяльність прокурора ОСОБА_4 у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом до прокурора вищого рівня. За результатами розгляду цих скарг теж встановлено порушення закону прокурором ОСОБА_4 та прийнято рішення про її заміну на іншого прокурора через неефективне здійснення прокурором ОСОБА_4 нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, що полягало в бездіяльності прокурора, яка негативно впливає на строки досудового розслідування. Рішення прокурора вищого рівня з цього приводу також не оскаржувалися та є чинними.

Окрім перевірки матеріалів кримінальних проваджень Комісія заслухала пояснення керівника Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_7, заступника керівника Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_10, керівника Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_11, які ствердили, що прокурор ОСОБА_4 окрім того, що неналежно виконує посадові обов'язки, допускає також систематичні порушення виконавської дисципліни, недбало ставиться до ведення діловодства у прокуратурі і своєю поведінкою спричиняє постійні конфлікти в колективі, наслідком чого є дезорганізація роботи прокуратури загалом.

Заслухавши пояснення прокурора ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_11, дослідивши дисциплінарну скаргу та долучені до неї документи, одержані під час перевірки матеріали, у тому числі одержані за запитами копії наглядових проваджень у кримінальних провадженнях №№ 0000010, 0000160, 0000600, 0000142, 0000303, 0000111, 0000380, 0000267, 0000078, 0000293, 0000101, 0000072, 0000366, 0000123, 0000096, матеріали службового розслідування щодо прокурора ОСОБА_4, накази про розподіл обов'язків оперативних працівників Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури Сумської області та скарги на дії та бездіяльність прокурора ОСОБА_4, додаткові матеріали, долучені сторонами під час засідання, Комісія дійшла висновку, що викладені у скарзі керівника Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_7 обставин в частині неналежного виконання службових обов'язків прокурором ОСОБА_4 при здійсненні повноважень прокурора у кримінальних провадженнях є обґрунтованими.

З урахуванням зазначеного та з посиланням на положення статей 2, 9, 28, 36 КПК, частину першу статті 45 Закону № 1697-VII Комісія у своєму Рішенні констатувала, що здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях №№ 0000010, 0000160, 0000600, 0000142, 0000303, 0000111, 0000380, 0000267, 0000078, 0000293, 0000101, 0000072, 0000366, 0000123, 0000096 прокурор ОСОБА_4 не забезпечила швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, а також проведення досудового розслідування у розумні строки. Комісія вважає, що рішення, дії та бездіяльність ОСОБА_4 як прокурора у кримінальному провадженні були предметом оскарження в порядку, визначеному статтями 311-313 КПК, та за результатами розгляду скарг прокурор вищого рівня встановив порушення прокурором ОСОБА_4 вимог закону, у зв'язку з чим прийняв рішення про її заміну на іншого прокурора. Комісія повторила, що рішення прокурора вищого рівня щодо заміни прокурора у кримінальному провадженні у встановленому кримінальним процесуальним законодавством України не оскаржувалися та є чинними.

КДКП зазначила, що під невиконанням прокурором своїх службових обов'язків слід розуміти невиконання дій, передбачених як безумовних для виконання ним по службі. Виконання вимог статей 2, 28 КПК щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, а також проведення досудового розслідування у розумні строки, є службовим обов'язком прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва за досудовим розслідуванням у перелічених вище кримінальних провадженнях, що визначено як статтями 28, 36 КПК, так і наказами розподіл обов'язків оперативних працівників Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури Сумської області.

Таким чином, Комісія дійшла висновку, що в діях прокурора ОСОБА_4 є дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 1 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII, а саме неналежне виконання службових обов'язків, що є підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Щодо інших порушень, про які зазначено у скарзі, то на думку Комісії, достатніх обставин, які б вказували на порушення прокурором ОСОБА_4 правил внутрішнього службового розпорядку та/або грубого порушення правил прокурорської етики не встановлено.

Комісія вказала, що при виборі виду дисциплінарного стягнення (догани) врахувала факти систематичного неналежного виконання прокурором ОСОБА_4 своїх службових обов'язків за обставинами, викладеними у дисциплінарній скарзі і строк притягнення до дисциплінарної відповідальності за якими з урахуванням її відпустки та тимчасової непрацездатності не закінчився, характеризуючі її відомості за результатами службового розслідування, проведеного прокуратурою Сумської області у січні - лютому 2017 року, та викладені у характеристиці прокурора ОСОБА_4, виданої виконувачем обов'язків прокурора Сумської області.

ОСОБА_4 не погоджується з правомірністю Рішення, у зв'язку з чим звернулася з цим позовом до суду.

При прийнятті рішення колегія суддів керувалася таким.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підстави для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження передбачено у статті 43 Закону № 1697-VII. Згідно з частиною першою цієї статті однією з таких підстав для притягнення прокурора є невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків (пункт 1).

Відповідно до частини першої статті 45 Закону №1697-VII дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу можуть бути оскаржені виключно в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу встановлено факти порушення прокурором прав осіб або вимог закону, таке рішення може бути підставою для дисциплінарного провадження.

Згідно з частиною другою статті 45 Закону № 1697-VII право на звернення до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти. Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів розміщує на своєму веб-сайті рекомендований зразок дисциплінарної скарги.

Відповідно до частини четвертої статті 46 Закону №1697-VII після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки.

Згідно з частинами десятою, одинадцятою статті 46 Закону №1697-VII член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.

Висновок та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та мають бути отримані його членами не пізніш як за п'ять днів до засідання, на якому такий висновок розглядатиметься.

Порядок розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора визначено у статті 47 Закону №1697-VII. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 48 Закону №1697-VII Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку та готував висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, не має права брати участі у голосуванні при прийнятті рішення за результатами розгляду зазначеного висновку та бути присутнім під час проведення такого голосування.

При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

Рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора може бути прийнято не пізніше ніж через рік із дня вчинення проступку без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування прокурора у відпустці.

Відповідно до частини шостої статті 48 Закону №1697-VII рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів викладається в письмовій формі, підписується головуючим і членами Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, які брали участь у розгляді висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, і оголошується на засіданні цього органу. Рішення у дисциплінарному провадженні має містити: 1) прізвище, ім'я, по батькові та посаду прокурора, який притягається до дисциплінарної відповідальності; 2) обставини, встановлені під час здійснення провадження; 3) мотиви, з яких Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів ухвалила рішення; 4) суть рішення за наслідками розгляду із зазначенням виду дисциплінарного стягнення в разі його накладення; 5) порядок і строк оскарження рішення.

За правилами пунктів 61-63 Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, затвердженого всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року (далі - Положення) Комісія має право прийняти рішення, якщо на її засіданні присутні не менше дев'яти членів. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість від загального складу Комісії, передбаченого Законом. Рішення Комісії викладаються в письмовій формі.

Комісія не приймає рішень на підставі припущень, неперевіреної, недостовірної інформації.

У рішенні Комісії зазначаються дата і місце його прийняття, члени комісії, які брали участь у засіданні, питання, що розглядалися, мотиви прийнятого рішення. Рішення підписується головуючим та членами Комісії, які брали участь у засіданні.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону №1697-VII на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); 3) звільнення з посади в органах прокуратури.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону №1697-VII прокурор може оскаржити рішення, прийняте за результатами дисциплінарного провадження, до адміністративного суду або до Вищої ради правосуддя протягом одного місяця з дня вручення йому чи отримання ним поштою копії рішення.

Отже, суд встановив, що підставою для прийняття спірного Рішення зазначено пункт 1 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII: «невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків»; позивачці поставили за провину саме неналежне виконання службових обов'язків.

З посиланням на положення статей 2, 28 КПК Комісія у Рішенні зазначила, що слід розуміти під невиконанням прокурором своїх службових обов'язків, а також що Комісія, у контексті цього спору розуміє під службовими обов'язками прокурора. Зокрема, наголосила, що службовими є обов'язки, виконання яких прокурором має бути безумовним. У цьому зв'язку з урахуванням положень згаданих статей процесуального закону вказала, що проведення досудового розслідування у розумні строки, є службовим обов'язком прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва за досудовим розслідуванням.

В аспекті оскарженого Рішенні та вимірі спірних правовідносин можемо зробити висновок, що проведення досудового розслідування у розумні строки є безумовним службовим обов'язком прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва за досудовим розслідуванням.

До позивачки як до процесуального керівника застосували дисциплінарне стягнення за невиконання власне таких службових обов'язків (у перелічених вище п'ятнадцяти кримінальних провадженнях), як-от незабезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до дисциплінарної відповідальності в міру своєї вини, а також проведення досудового розслідування у розумні строки.

Комісія проаналізувала матеріали 15 кримінальних проваджень, у яких прокурор ОСОБА_4 здійснювала нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва за досудовим розслідуванням, і констатувала, що відмовою слідчим затвердити підозри і наданням їм необґрунтованих вказівок у рамках кримінального провадження допустила протиправну бездіяльність, яка негативно впливає на строки досудового розслідування і свідчить про неефективне здійснення нею нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Інакше кажучи, з мотивації Рішення випливає, що проявом неналежного виконання службових обов'язків є процесуальна незгода прокурора ОСОБА_4 як процесуального керівника досудового розслідування з формулюваннями повідомлень про підозру і її позиція щодо необхідності надати вказівки слідчому щодо проведення процесуальних дій в рамках певного кримінального провадження, у якому вона є керівником досудового розслідування.

Аргументуючи свій висновок, Комісія неодноразово покликається на постанови прокурора вищого рівня про заміну прокурора, прийнятих на підставі частини третьої статті 37, статті 313 КПК, у яких мотивом їх постановлення у згаданих вище кримінальних провадженнях, теж зазначалося про неефективне здійснення позивачкою нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування, що негативно впливало на строки досудового розслідування, а також вказується на протиправну бездіяльність і неналежне виконання службових обов'язків.

Зокрема, на прикладі кримінального провадження №0000096 від 9 березня 2017 року Комісія в Рішенні зазначила, що зібраними під час досудового розслідування доказами викрито особу, причетну до злочину, відтак 13 квітня 2017 року слідчий направив прокурору ОСОБА_4 для погодження проект повідомлення про підозру. Прокурор відмовила у погодженні цієї підозри, але надала слідчому вказівки для продовження досудового розслідування. Вже наступного дня, 14 квітня 2017 року, слідчий подав скаргу на дії прокурора, за наслідками розгляду якої перший заступник керівника Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на підставі частини третьої статті 37, статті 313 КПК виніс постанову від 24 квітня 2017 року про заміну прокурора у цьому кримінальному провадженні.

Мотивом такого рішення названо те, що непогодження повідомлення про підозру і надання необґрунтованих, як вважає керівник прокуратури, вказівок слідчому вказує на неефективне здійснення прокурором ОСОБА_4 нагляду за дотриманням законів під час здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, що негативно впливає на строки досудового розслідування (том 7, а.с. 12).

У Рішенні Комісія відтворила зміст згаданої постанови керівника прокуратури від 24 квітня 2017 року в частині мотивів її постановлення і на цій підставі підсумувала, що покладені в його основу обставини (щодо непогодження повідомлення про підозру і надання необґрунтованих вказівок слідчому) є доведеними.

Висновок про таке саме невиконання позивачкою службових обов'язків у Рішенні обґрунтовується посиланням на кримінальне провадження № 0000160 від 14 квітня 2017 року.

У межах цього кримінального провадження перший заступник керівника Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_10 також виніс постанову від 25 квітня 2017 року про заміну прокурора (ОСОБА_4.) з підстав, встановлених пунктом 3 статті 37, частини третьої статті 313 КПК. Приводом для цього стала скарга т.в.о. начальника СВ Тростянецького ВП Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області від 24 квітня 2017 року на прокурора ОСОБА_4 про неефективне здійснення нагляду за дотриманням законів під час досудового розслідування (том 7, а.с. 44).

Подібним чином у кримінальному провадженні № 0000123 від 5 липня 2017 року, посилання на яке теж є в Рішенні, як показовий приклад невиконання позивачкою службових обов'язків, перший заступник керівника Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_10 виніс у порядку статей 37, 313 КПК постанову від 31 серпня 2017 року про заміну прокурора ОСОБА_4 після того, як вона того самого дня, 31 серпня 2017 року, відмови погодити слідчому повідомлення про підозру і на неї у зв'язку з цим надійшла скарга (том 6, а.с. 87). З посиланням винятково на обставини і мотиви, викладені у цій постанові, Комісія визнала встановленим той факт, що позивач неефективно здійснює досудове розслідування.

Цими прикладами колегія суддів звертає увагу на те, що окрім посилання на згадані вище постанови прокурора вищого рівня, Комісія у Рішенні не покликалася на інші аргументи та/чи обставин, які б у сукупності вказували на те, що позивачка як процесуальний керівник неефективно здійснює нагляд за дотриманням законів під час досудового розслідування у перелічених в Рішенні кримінальних провадженнях.

Колегія суддів погоджується, що постанова прокурора вищого рівня про заміну прокурора на підставі частини третьої статті 37 КПК у порядку, встановленому статтями 311-313 КПК, є вагомою обставиною при оцінці ефективності процесуального керівництва прокурором, але при вирішення питання про притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності за неефективне досудове розслідування ця постанова (як така) не може бути достатньою підставою для висновку про наявність в діях прокурора ознак дисциплінарного проступку і не звільняє від встановлення та оцінки інших обставин, за яких її було прийнято, за яких прокурор скоїла ту чи іншу дію, прийняла рішення чи допустила бездіяльність тощо.

У постановах прокурора вищого рівня про заміну прокурора неодноразово згадується про необґрунтоване надання нею вказівок слідчим, з яким власне теж пов'язується неефективність нагляду за дотриманням законів під час досудового розслідування.

Утім, якщо надання письмових вказівок, подекуди й неодноразово, розцінюється як свідчення неналежного виконання службових обов'язків в рамках певного кримінального провадження, то задля об'єктивності зміст цих вказівок, у контексті як обставин відповідного кримінального провадження, так і дисциплінарного провадження, також варто було би з'ясувати й надати їм власну правову оцінку на предмет їх обґрунтованості і те, наскільки вони були змістовними. У Рішенні з цього приводу не зазначено нічого.

У цьому зв'язку варто додати, що надання слідчому доручень/вказівок щодо проведення слідчих дій є правом (повноваженням) прокурора, визначених процесуальним законом (стаття 36 КПК), яким він наділений при здійсненні нагляду за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва. При прийнятті певного рішення в межах кримінального провадження (та/або вчинення дій, надання вказівок, доручень), в якому прокурора визначено (процесуальним) керівником, він відповідальний як за прийняте рішення, так і за результат його виконання, а в підсумку - за досудове розслідування загалом (в рамках кримінального провадження, у якому його визначили процесуальним керівником).

Здійснюючи процесуальне керівництво за досудовим розслідуванням прокурор з одного боку наділений певним обсягом самостійності і можливості на власний розсуд вирішувати питання, зокрема, про те, які слідчі дії необхідно провести для того, щоб всебічно і повно дослідити обставини конкретного кримінального провадження. Разом з тим, при здійсненні процесуального керівництва прокурор теж зобов'язаний неухильно виконувати вимоги процесуального закону і діяти відповідно.

Рішення, дії, бездіяльності прокурора, прийняті/вчинені під час досудового розслідування можуть оскаржувати, не лише учасники кримінального провадження, але й слідчі. Щодо останнього, то за правилами статей 311-313 КПК скарга подається до прокурора вищого рівня, рішення якого є остаточним і оскарженню, у тому числі до суду, не підлягає.

Так, у своєму Рішенні Комісія неодноразово наголошує на тому, що постанови прокурора вищого рівня про заміну прокурора ОСОБА_4, постановлені за наслідками розгляду скарг слідчих, не оскаржувалися і є чинними.

У цих постановах, з-поміж іншого, стверджується факт бездіяльності прокурора і неефективного здійснення нею нагляду за дотриманням законів під час досудового розслідування у згаданих кримінальних провадженнях. Вказуючи на те, що їх не оскаржували і вони є чинними, Комісія у такий спосіб надає викладеним у них обставинам і їхній правовій оцінці якості (властивості) доведеного (встановленого) факту.

З урахуванням положень статті 313 КПК (за якою постанови прокурора вищого рівня, постановлені за наслідками розгляду скарг слідчого оскарженню не підлягають) описаний підхід Комісії, на думку колегії суддів, є помилковим і неприйнятним.

Колегія суддів погоджується, що наявність значної кількості скарг слідчого на дії прокурора і постанов прокурора вищого рівня, якими ці скарги, по суті, визнано обґрунтованими, може за певних обставин вказувати на те, що прокурор не виконує або неналежно виконує свої службові обов'язки. Поряд з тим, якщо зважити на обставини конкретно цієї справи, заслуговує уваги й те, що скаргу до КДКП на прокурора ОСОБА_4 подала керівник місцевої прокуратури, у якій працює позивачка. Тож з метою усунення будь-яких сумнівів в упередженості керівництва прокуратури до прокурора ОСОБА_4 та/чи надуманості їх звинувачень у неналежному виконанні нею службових обов'язків, а також для повноти, всебічності та об'єктивності розгляду цієї скарги загалом, варто було б проаналізувати не лише кількість процесуальних рішень керівника (як прокурора вищого рівня) і законні підстави їх прийняття, але й інші обставини, за яких їх було прийнято.

Заміна прокурора на підставі статті 313 КПК (за скаргою слідчого) є правом прокурора вищого рівня і його він приймає з огляду на обставини конкретної справи.

Якщо аналізувати положення статті 37 КПК, то заміна прокурора у зв'язку з неефективним здійснення нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування є винятковою обставиною і в кожному випадку потребує наведення відповідних мотивів і обставин, що дали підстави так вважати. Саме лише посилання на положення КПК та/чи висновок про неефективність без наведення конкретних фактів не може вважатися переконливою аргументацією такого рішення.

Посилання на те, що непогодження повідомлень про підозру і надання безпідставних, як зазначено у Рішенні, вказівок (письмових) слідчому і негативно позначаються на строках досудового розслідування, з огляду на наведені вище мотиви, теж видаються непереконливими, позаяк Комісія не вказала, які строки було чи могло бути порушено (з урахуванням редакції КПК, чинної у період реєстрації кримінальних проваджень та прийняття постанов прокурора вищого рівня про заміну прокурора) внаслідок таких дій позивачки як процесуального керівника, як і те, які інші негативні наслідки могли настати чи настали. У цьому зв'язку звертає увагу, що проміжок часу від дати реєстрації кримінального провадження, надання письмових вказівок до дати надіслання проекту повідомлення про підозру, відтак постанови про заміну прокурора подекуди (не у всіх випадках) не перевищує одного місяця (як-от у кримінальних провадженнях №№ 0000072, 0000101, 0000267, 0000600, 0000303), що поряд з наведеним вище є ще однією обставиною, яка у сукупності з іншими ставить під сумнів загалом висновок Комісії, що бездіяльність прокурора ОСОБА_4 негативно впливає на строки досудового розслідування.

Доводи позивачки про порушення Положення під час голосування за Рішення є безпідставними і ґрунтуються на помилковій оцінці фактичних обставин перебігу прийняття Рішення (після завершення засідання Комісії). Суд з'ясував, що член Комісії ОСОБА_6, який проводив перевірку та готував висновок про наявність в діях позивачки ознак дисциплінарного правопорушення, справді брав участь в обговоренні результатів перевірки (за відсутності прокурора та інших запрошених осіб, які брали участь у засіданні Комісії), але не був присутнім під час голосування за Рішення, відповідно участі у цьому голосуванні не брав. Ці обставини зафіксовано у протоколі засідання Комісії від 18 квітня 2018 року № 19 і ставити його під сумнів обґрунтованих підстав немає.

КДКП є суб'єктом владних повноважень, тож у справах про оскарження її рішення суд, який розглядає таку справу в порядку адміністративного судочинства, повинен перевірити відповідність цього рішення критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС, а відповідач, на якого як суб'єкта владних повноважень згідно з частиною другою статті 77 КАС покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, повинен, своєю чергою, довести перед судом, що спірне рішення цим критеріям відповідає.

Підсумовуючи наведене колегія суддів вважає, що за встановлених в цій справі обставин та правового регулювання спірних відносин Рішення КДКП не відповідає переліченим у цій статті критеріям, зокрема таким як обґрунтованість (тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають для нього значення), безсторонність (неупередженість), добросовісність, розсудливість, пропорційність, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), відповідно спірне Рішення є протиправним.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

На дату постановлення рішення у цій справі документально підтвердженими є витрати позивачки на сплату судового збору в сумі 704,80 грн.

За правилами частини першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 262, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов ОСОБА_4 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про скасування рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 18 квітня 2018 року №163дп-18 «Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у виді догани».

Стягнути з бюджетних асигнувань Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (вул. Мельникова, 81-б, м. Київ; ) на користь ОСОБА_4 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.І. Смокович

Судді В.М. Бевзенко

О.В. Білоус

І.Л. Желтобрюх

Т.Г. Стрелець