Справа № 590/351/18
Суддя: Бондарчук Я. П.
Дата ухвалення: 2018-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 590/351/18
Провадження № 2-а/590/22/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року Ямпільський районний суд

Сумської області

у складі: головуючого судді - Бондарчука Я.П.

за участю секретаря судового засідання - Романенко О.П

за участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду с-ща Ямпіль Сумської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) до Ямпільського відділення поліції Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області (місцезнаходження: вул. Спасо-Преображенська, 15, смт. Ямпіль, Сумська область, 41200) про визнання неправомірними дії та постанови СРПП Ямпільського ВП та її скасування, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Ямпільського відділення поліції Шосткінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, в якому просив суд визнати дії поліцейського інспектора регулювання патрульної поліції Ямпільського відділення поліції Головного управління національної поліції в Сумській області щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП протиправними та скасувати постанову поліцейського інспектора регулювання патрульної поліції Ямпільського відділення поліції Ямпільського відділення поліції Головного управління національної поліції в Сумській області серії БР №602032 від 12.03.2018 року про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., як незаконну та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.126 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що 13.03.2018 року приблизно о 10-00 год. йому на мобільний телефон зателефонувала невідома йому особа, яка назвалася представником сектору регулювання патрульної поліції Ямпільського відділення поліції та запропонувала йому підійти до сектору для бесіди. У секторі регулювання патрульної поліції Ямпільського відділення поліції, куди він прибув через 10-15 хвилин разом зі своїм знайомим, йому без будь-якого пояснення запропонували розписатися в отриманні постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, яку йому вручили після його підпису. Дана процедура зайняла 3-5 хвилин. На його вимоги пояснити йому, що все це означає - йому відповіли, що їм ніколи з ним розводити байки і що йому необхідно швиденько сплатити штраф. Ознайомившись вдома зі змістом постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР №602032 від 12.03.2018 року, йому стало відомо, що за вказаною постановою, складеною поліцейським інспектором регулювання патрульної поліції (звання та прізвище інспектора він так і не зрозумів) на нього було накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425,00 грн., за те, що він (на думку поліцейського): 11.03.2018 року о 23-45 год. в м. Дружба по вул. Привокзальна керував автомобілем НОМЕР_2 та не надав свідоцтво про реєстрацію та посвідчення водія, чим порушив п.2.1 ПДР. Вважав дії поліцейського інспектора регулювання патрульної поліції Ямпільського відділення поліції Головного управління національної поліції в Сумській області щодо складання постанови серії БР №602032 від 12.03.2018 року про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., незаконними та просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.126 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, діючий на підставі довіреності від 23.04.2018 року (а.с.23) в судовому засідання заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, поліцейський інспектор регулювання патрульної поліції Ямпільського відділення поліції Головного управління національної поліції в Сумській області, в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.30).

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, свідка, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

12.03.2018 року поліцейським інспектором регулювання патрульної поліції Ямпільського відділення поліції Головного управління національної поліції в Сумській області була винесена постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №602032, відносно позивача за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.5,8), за якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн..

В даній постанові зазначено, що 11.03.2018 року о 23 год. 45 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_2, та не пред'явив свідоцтво про реєстрацію та посвідчення водія, чим порушив вимоги п.2.1 ПДР. За вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн..

Крім того, в постанові про адміністративне правопорушення серії БР №602032 від 12.03.2018 року прізвище особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності зазначено як «ОСОБА_1», а місце проживання (перебування) - АДРЕСА_2

Проте, згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_3, виданого Конотопським МРВ УМВС України в Сумській області 01.03.2007 року, прізвище позивача «ОСОБА_1», місце його реєстрації - АДРЕСА_1

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, статті 124-1 - 126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку оскаржуваною постановою серії БР №602032 від 12.03.2018 року позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу на підставі ч.1 ст.126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надані суду докази на обґрунтування наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови. А також заперечення на адміністративний позов.

Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.

Крім того, свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що 11.03.2018 року приблизно о 23-35 год. він приїхав до залізничного вокзалу, куди привіз своїх близьких родичів. Того ж дня о 23-45 год. він помітив на стоянці біля вокзалу свого знайомого ОСОБА_1, який стояв та когось чекав. В цей час до ОСОБА_1 підійшов працівник поліції і між ними виникла суперечка, розмовляли вони на підвищених тонах, після чого розійшлися в різні боки. Після того, як він провів родичів і повернувся до вокзалу, то ОСОБА_1 уже не було а працівники поліції складали якісь протоколи. Наступного дня йому стало відомо, що відносно ОСОБА_1 був складений протокол і його було викликано до сектору регулювання патрульної поліції Ямпільського відділення поліції.

З урахуванням зазначених вище обставин, суд приходить до висновку щодо неправомірності дій відповідача під час складання оскаржуваної постанови та про необхідність скасувати постанову серії БР №602032 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 12.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. та закрити справу.

Відповідно до ст.288 КУпАП та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 23.01.2015 року «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом про судовий збір. Тому судовий збір необхідно віднести на рахунок держави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 5-8, 9, 73, 77, 242, 243, 245, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) до Ямпільського відділення поліції Шосткінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області (місцезнаходження: вул.. Спасо-Преображенська, 15, смт. Ямпіль, Сумська область, 41200) про визнання неправомірними дії та постанови СРПП Ямпільського ВП та її скасування, задовольнити.

Визнати дії поліцейського інспектора регулювання патрульної поліції Ямпільського відділення поліції Головного управління національної поліції в Сумській області щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП протиправними.

Скасувати постанову поліцейського інспектора регулювання патрульної поліції Ямпільського відділення поліції Ямпільського відділення поліції Головного управління національної поліції в Сумській області серії БР №602032 від 12.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн..

Провадження у справі закрити.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 16.07.2018 року.

Суддя Я.П. Бондарчук