Справа № 541/2693/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2018 року

м. Київ

справа № 541/2693/16-а

провадження № К/9901/20561/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Бучик А. Ю., Гриціва М. І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 541/2693/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії;

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Русанової В. Б., Бартош Н. С., Присяжнюк О. В.,) від 23 лютого 2017 року, встановив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просила:

- визнати неправомірними дії Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку та виплаті пенсії по втраті годувальника в розмірі 60 % середньомісячної заробітної плати ОСОБА_4, зазначеної в довідці прокуратури Полтавської області від 24 жовтня 2016 року № 18-629/вих16;

- зобов'язати Миргородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити ОСОБА_2 з 01 листопада 2016 року перерахунок пенсії по втраті годувальника виходячи з розміру 60 % від суми заробітної плати ОСОБА_4, зазначеної у довідці прокуратури Полтавської області від 24 жовтня 2016 року № 18-629/вих16, і здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням виплачених сум;

- стягнути на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначала, що її чоловік ОСОБА_4 працював у органах прокуратури Полтавської області, а з листопада 2001 року вийшов на пенсію і щомісячно отримував пенсію за вислугу років. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер, після чого їй (16 грудня 2014 року) призначено пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка.

У зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова КМУ № 1013), на думку позивача, у неї виникло право на перерахунок розміру призначеної їй пенсії, у проведенні якого відповідач протиправно відмовив.

3. Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено повністю.

4. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2017 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

5. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2017 року, а постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 грудня 2016 року залишити в силі.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 березня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

7. 14 квітня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшло заперечення Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на касаційну скаргу, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_2

8. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

9. 12 лютого 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2017 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

10. 16 березня 2018 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про прискорення розгляду справи.

11. Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2017 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 345 КАС України.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Миргородському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та з 16 грудня 2014 року отримує пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_4 відповідно до Закону України від 05 листопада 1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1789-XII) в розмірі 60 % суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

13. 01 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням посадових окладів працівникам прокуратури. До заяви позивач додала довідку прокуратури Полтавської області від 24 жовтня 2016 року № 18-629/вих16 про заробіток для перерахунку пенсії, згідно якої за посадою з якої вийшов на пенсію ОСОБА_4, з 01 грудня 2015 року заробітна плата становить 10639,48 грн. Вказана довідка видана у зв'язку з підвищенням посадових окладів працівникам прокуратури на підставі Постанови КМУ № 1013.

14. Листом Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 08 листопада 2016 року № 7490/02-24 ОСОБА_2 повідомлено про відсутність підстав для перерахунку її пенсії. Відмова мотивована тим що згідно ст. 50-1 Закону № 1789-XII (чинної станом 01 січня 2016 року) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VIII) скасовано з 01 червня 2015 року норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

15. Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за дружиною померлого працівника прокуратури зберігаються гарантії соціального захисту, тому позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до ст.50-1 Закону № 1789-XII (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії).

17. В обґрунтування такого висновку, суд першої інстанції зазначив, що порядок призначення та виплати пенсії, встановлений новими законами, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності. Необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи, додатково подані пенсіонером щодо місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. Водночас, такий перерахунок має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення пенсії позивачу, тобто в розмірі 60 % від заробітної плати.

18. Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що відповідно до ч. 17, 18 ст. 50-1 Закону № 1789-XII (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії), членам сімей прокурора або слідчого (батькам, дружині, чоловіку, дітям, які не досягли 18 років або старшим цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення ними 18 років, а тим, які навчаються, - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку), які були на його утриманні на момент смерті, призначається пенсія на випадок втрати годувальника, за наявності у нього стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 80 відсотків - на двох і більше членів сім'ї.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

19. Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII (далі - Закон № 76-VIII) внесено зміни до ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ та частину 18 цієї статті викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

20. 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII), згідно Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закону № 1789-ХІІ, (крім п. 8 ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 16, абз. 1 ч. 2 ст. 46-2, ст. 47, ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 50, ч. 3, 4, 6 та 11 ст. 50-1, ч. 3 ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів, ст. 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, ст. 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також ст. 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року).

21. У зв'язку з наведеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії норма закону, яка визначала право особи на здійснення перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати відповідних працівників прокуратури, втратила чинність, а Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку пенсії працівникам прокуратури визначено не було.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

22. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють ч. 13 та 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VI) змін не зазнавали (змінилася лише нумерація частин цієї статті).

23. Скаржник вказує, що оскільки Закон № 3668-VI, яким внесено зміни до Закону № 1789-ХІІ щодо зменшення розміру відсотка пенсії від суми місячної заробітної плати набрав чинності 01 жовтня 2011 року, то він не розповсюджується на працівників прокуратури, пенсія яким була призначена до набрання ним чинності.

24. Скаржник посилається на правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постановах від 10 грудня 2013 року (справа № 21-348а13) та від 17 грудня 2013 року (справа №21-445а13).

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

25. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

26. Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом № 1789-ХІІ. Зокрема, ст. 50-1 цього Закону, за якою позивачу призначено пенсію по втраті годувальника, визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч. 13 цієї статті).

27. 01 січня 2015 року набрав чинності Закон № 76-VIII, яким, зокрема, ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

28. Відтак, повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 01 січня 2015 року законодавець делегував Кабінету Міністрів України.

29. 15 липня 2015 року набрав чинності Закон № 1697-VII, відповідно до пп. 1 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність Закон 1789-ХІІ (за виключенням окремих положень). Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачені ст. 86 Закону № 1697-VII, відповідно до ч. 20 якої (у редакції Закону № 76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

30. Отже, на час прийняття постанови Кабінетом Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013, з прийняттям якої позивач пов'язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, а також на час його звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії положення ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

31. На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

32. Постанова КМУ № 1013, якою підвищено розміри заробітку працівникам прокуратури та яка відповідно до її п. 6 застосовується з 01 грудня 2015 року не містить положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

33. Враховуючи наведене, з 01 грудня 2015 року - початку застосування Постанови КМУ № 1013 та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

34. Відповідні положення законів не визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

35. Право на перерахунок пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу, а тому, зважаючи, що на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії такої підстави для перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій як збільшення розміру заробітної плати на законодавчому рівні не встановлено, а Урядом будь-яких умов для перерахунку не визначено, відповідача не мав правових підстав для здійснення такого перерахунку.

36. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах цієї категорії, зокрема, у постановах Верховного Суду від 08 травня 2018 року по справах № 553/541/17 та № 520/11369/16-а.

37. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

38. Відтак надаючи оцінку діям відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії позивача, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачеві на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність.

39. Водночас, правильним є висновок суду апеляційної інстанції про те, що відмова відповідача у перерахунку пенсії позивачу не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист, як про це стверджує позивач, оскільки не призвела до зменшення розміру її пенсії, і не ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

40. Посилання скаржника на правову позицію, висловлену у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року (справа № 21-348а13) та від 17 грудня 2013 року (справа №21-445а13), Суд вважає недоречним, оскільки у наведених справах спір стосувався застосування норм матеріального права при визначенні розміру пенсії у відсотках до середньомісячного заробітку, а не порядку перерахунку призначених пенсій.

41. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судом апеляційної інстанції оскаржуваного судового рішення і погоджується з висновками суду апеляційної інстанції у справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

42. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

43. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

44. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

45. Оскільки Суд залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2017 року у справі № 541/2693/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді А. Ю. Бучик

М. І. Гриців