Справа № 465/4692/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2018 року

м. Київ

справа № 465/4692/16-а

провадження № К/9901/18022/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Гриціва М. І., Мороз Л. Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу № 465/4692/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії;

за заявою ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України (у складі судді Черпіцької Л. Т.) від 23 травня 2017 року, встановив:

І. ПРОЦЕДУРА

1. У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова, в якому просив:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час призначення пенсії; далі - Закон № 1789-XII) на підставі довідки прокуратури Львівської області від 30 червня 2016 року №18/1123 про заробітну плату з розрахунку 90 % середнього заробітку;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова провести з 01 січня 2016 року перерахунок належної ОСОБА_2 пенсії за вислугу років згідно з довідкою прокуратури Львівської області від 30 червня 2016 р. №18/1123 про заробітну плату відповідно до ст. 50-1 Закону № 1789-XII з розрахунку 90 % із середнього заробітку (19584,50 грн.) без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю за час затримки перерахунку, починаючи з 01 січня 2016 року до дня проведення перерахунку.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова та з 18 вересня 1996 року отримує пенсію за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону № 1789-XII у розмірі 90 % від середнього заробітку старшого прокурора області.

У зв'язку із збільшенням посадових окладів відповідним категоріям прокурорсько-слідчих працівників згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова КМУ № 1013), на думку позивача, у нього виникло право на перерахунок розміру призначеної йому пенсії, у проведенні якого відповідач протиправно відмовив.

3. Постановою Франківського районного суду м. Львова від 05 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Львівської області від 30 червня 2016 року №18/1123. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова здійснити з 01 квітня 2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону № 1789-XII в розмірі 90 % від середнього заробітку на підставі довідки, виданої прокуратурою Львівської області від 30 червня 2016 року №18/1123 від середнього заробітку-19584,50 грн. без застосування будь-яких обмежень максимального розміру пенсії, з врахуванням здійснених виплат.

4. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

5. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 23 травня 2017 року на підставі п. 5 ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України; в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року.

6. Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, 18 червня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду України із заявою про її перегляд.

7. Ухвалою судді Верховного Суду України від 27 червня 2017 року відкрито провадження за вказаною заявою з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 237 КАС України, - неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

8. У зв'язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання пп. 1, 7 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року), 07 лютого 2018 року матеріали вказаної заяви передано на розгляд до Верховного Суду.

9. Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2018 року справу прийнято до провадження та витребувано з Вищого адміністративного суду України матеріали касаційної скарги № К/800/17174/17 для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 травня 2017 року.

10. Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2018 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

11. Станом на 18 липня 2018 року заперечень на заяву про перегляд судового рішення до суду не надходило.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 з 18 червня 1996 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова, як отримувач пенсії за вислугу років згідно зі ст. 50-1 Закону № 1789-XII.

13. 11 липня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова з заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону № 1789-XII на підставі довідки прокуратури Львівської області про заробітну плату від 30 червня 2016 року №18/1123.

14. Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова від 12 липня 2016 року № 10841/03-20 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії. Вказане рішення мотивовано тим, що з 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України. Однак Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було.

Також зазначено, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та деяких інших законів, у зв'язку з чим пенсії, призначені у відповідності до Закону України «Про прокуратуру», не призначаються, перерахунки не здійснюються.

15. Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ

16. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

17. До такого висновку суд першої інстанції дійшов на підставі ст. 22 Конституції України, згідно якої закріплені Конституцією України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

18. Суд зауважив, що процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч. 13 та 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у зв'язку з прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не зазнали.

19. Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що на час підвищення посадових окладів працівникам прокуратури Постановою КМУ № 1013 та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії ч. 13 та 18 ст. 50-1 Закону № 1789 втратили чинність.

20. Водночас, оскільки на момент звернення позивача за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було, то дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії є правомірними, а ст. 50-1 Закону № 1789 (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) застосуванню не підлягала.

21. Вищий адміністративний суд України відмовляючи у відкритті касаційного провадження на підставі п. 5 ч. 5 ст. 214 КАС України погодися з висновками суду апеляційної інстанції про правомірність відмови пенсійного органу у перерахунку пенсії позивача на підставі ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції, чинній на час її призначення.

IV. ДОВОДИ ЗАЯВИ

22. У заяві про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 травня 2017 року ОСОБА_2, посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права. Заявник просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 23 травня 2017 року. Постанову Франківського районного суду м. Львова від 05 грудня 2016 року змінити в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова здійснити ОСОБА_2, відповідні виплати пенсії не з квітня 2016 року, а з 01 січня 2016 року.

23. На обґрунтування заяви надано копії рішень Вищого адміністративного суду України від 07 лютого 2013 року (№ К/9991/60800/11), від 06 липня 2016 року (№ К/800/15163/16), від 11 листопада 2014 року (№ К/800/45740/13), від 29 квітня 2015 року (№ К/800/60251/13), від 18 жовтня 2016 року (№ К/800/19212/16), від 06 грудня 2016 року (№ К/800/21927/16), копії рішень Верховного Суду України від 06 жовтня 2015 року (№ 21-2432а15), від 15 грудня 2015 року (21-4289а15), від 01 березня 2016 року (№ 161/20170/4-а), від 10 грудня 2013 року (№ 21-420а13), від 17 грудня 2013 року (№ 21-445а13), від 10 грудня 2013 року (№ 21-348а13), у яких суди по-іншому і, на переконання заявника, правильно застосували одні й ті самі норми матеріального права у подібних правовідносинах, а саме ст. 50-1 Закону № 1789-XII.

24. В рішеннях Вищого адміністративного суду України від 18 жовтня 2016 року (№ К/800/19212/16), від 06 грудня 2016 року (№ К/800/21927/16), наданих як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права у подібних правовідносинах, суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури повинна застосовуватись норма, що визначає розмір у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Зміни, внесені до ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

25. Водночас, в рішеннях Вищого адміністративного суду України від 07 лютого 2013 року (№ К/9991/60800/11), від 06 липня 2016 року (№ К/800/15163/16), від 11 листопада 2014 року (№ К/800/45740/13), від 29 квітня 2015 року (№ К/800/60251/13), рішеннях Верховного Суду України від 06 жовтня 2015 року (№ 21-2432а15), від 15 грудня 2015 року (21-4289а15), від 01 березня 2016 року (№ 161/20170/4-а), від 10 грудня 2013 року (№ 21-420а13), від 17 грудня 2013 року (№ 21-445а13), від 10 грудня 2013 року (№ 21-348а13), спір стосувався застосування норм матеріального права при визначенні розміру пенсій прокурорів у відсотках до середньомісячного заробітку, а не порядку перерахунку призначених пенсій.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

26. Перевіривши наведені у заяві доводи, Суд дійшов висновку про неоднакове застосування судом касаційної інстанції ст. 50-1 Закону № 1789-XII, при вирішенні спорів, пов'язаних із перерахунком пенсій, призначених за вказаною статтею у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

27. Усуваючи розбіжності у застосуванні судом касаційної інстанції зазначених норм матеріального права, Суд виходить з наступного.

28. Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом № 1789-ХІІ. Зокрема, ст. 50-1 цього Закону, за якою позивачу призначено пенсію, визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч. 13 цієї статті).

29. Частина 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції, чинній до 15 липня 2015 року передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

30. 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

31. Відтак, повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 01 січня 2015 року законодавець делегував Кабінету Міністрів України.

32. 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII), відповідно до пп. 1 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність Закон 1789-ХІІ (крім п. 8 ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 16, абз. 1 ч. 2 ст. 46-2, ст. 47, ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 50, ч. 3, 4, 6 та 11 ст. 50-1, ч. 3 ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів).

33. Отже, на час прийняття Постанови КМУ № 1013, з прийняттям якої позивач пов'язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, а також на час його звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії положення ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

34. Постанова КМУ № 1013, якою підвищено розміри заробітку працівникам прокуратури та яка відповідно до її п. 6 застосовується з 01 грудня 2015 року не містить положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

35. На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

36. Враховуючи наведене, з 01 грудня 2015 року - початку застосування Постанови КМУ № 1013 та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

37. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах цієї категорії, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року (справа № 711/6019/16-а) та від 02 березня 2018 року (справи № 264/1617/17, № 761/21804/17).

38. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

39. Відтак, оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачеві на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність.

40. Аналіз наведених норм матеріального права, юридична оцінка обставин справи дають підстави вважати, що рішення Вищого адміністративного суду України у справі, що розглядається, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, а тому відповідно до ч. 1 ст. 244 КАС України у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 241, 242, 244 КАС України, пп. 1 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VІІІ, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 травня 2017 року у справі № 465/4692/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді М. І. Гриців

Л. Л. Мороз