Справа № 811/1597/18
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року м. Кропивницький Справа № 811/1597/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу, прийняту старшим державним виконавцем Мохною С.О. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, від 16.05.2018 у виконавчому провадженні №56087066 щодо стягнення штрафу у сумі 10200 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, у провадженні державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_1 знаходиться виконавчий лист по справі №386/1028/17 про зобовязання Головне управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити ОСОБА_2 на підставі довідки №8663 від 05.05.2017 р., наданої ліквідаційною комісією УМВС України в Кіровоградській області, перерахунок призначеної пенсії з 01.01.2016 року відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року, постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, наказу Міністерства внутрішніх справ України № 138 від 17 лютого 2017 року Про затвердження Переліку посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, що прирівнюються посадам поліцейських без обмеження максимального розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) на підставі рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб. На виконання рішення суду Головним управлінням проведено розрахунок пенсії ОСОБА_2 та нараховано доплату в сумі 67010,49 грн. з урахуванням раніше виплачених сум за період з 01.01.2016 по 31.03.2018. Доплату в сумі 7445,61 грн. перераховано на поточний рахунок платіжним дорученням №2998 від 28.03.2018. Позивач зазначає, що Управління рішення виконало добровільно в межах визначених повноважень, але обставини по надходженню коштів не залежать від управління. Також, про фактичне виконання рішення суду позивачем самостійно проінформовано державного виконавця. Однак, відповідач не зважаючи на дані обставини 16.05.2018 року виніс постанову про накладення штрафу на підставі ч.1 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження" за невиконання без поважних причин рішення у встановлений виконавцем строк. Наполягаючи на тому, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього штрафу ВП №56087066 від 16.05.2018 року.

Згідно наданого суду відзиву на позов, відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на необґрунтованість позовних вимог (а.с.25-28). Так, відповідач зазначає, що за виконавчим листом №386/1028/17 від 28.03.2018 р., виданим Вільшанським районним судом Кіровоградської області, зобовязано боржника - ГУ ПФУ в Кіровоградській області - здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2016 року. Рішення не було виконано боржником фактично і в повному обсязі, так як він здійснив лише перерахунок та часткову виплату пенсії, що і стало підставою для накладення на нього штрафу, передбаченого статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження". Державний виконавець не погодився з посиланнями боржника на особливий порядок виплати суми перерахованих пенсій, установлений постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", оскільки у виконавчому документі, виданому судом, чітко визначений перелік нормативно-правових актів, на підставі яких необхідно перерахувати і виплатити пенсію стягувачу, і в цьому переліку посилання на згадану постанову Кабінету Міністрів України відсутнє. Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Постанова Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" не регулює порядок виконання судових рішень, а її норми не можуть бути підставою для звільнення суб'єкта владних повноважень від виконання обов'язків, що покладені на нього такими рішеннями. З цих підстав, посилаючись також на те, що вказана постанова Кабінету Міністрів України прийнята після виникнення спірних правовідносин, вирішених судом, та погіршує становище стягувача в частині строків виплати належної йому пенсії, а тому не підлягає застосуванню при виконанні рішення суду, відповідач наполягає на правомірності оскаржуваної постанови про накладення на позивача штрафу за повторне невиконання рішення суду та просить у задоволенні його позову відмовити.

Позивачем до матеріалів справи подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.58).

Представник відповідача належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи викладене, а також з урахуванням приписів ч.9 ст.205 КАС України, суд визнав за можливе здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав.

Так, Вільшанським районним судом Кіровоградської області 28.03.2018 року по справі №386/1028/17 видано виконавчий лист про зобовязання Головне управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити ОСОБА_2 на підставі довідки №8663 від 05.05.2017 р., наданої ліквідаційною комісією УМВС України в Кіровоградській області, перерахунок призначеної пенсії з 01.01.2016 року відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року, постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, наказу Міністерства внутрішніх справ України № 138 від 17 лютого 2017 року Про затвердження Переліку посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, що прирівнюються посадам поліцейських без обмеження максимального розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) на підставі рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб (а.с.31-32).

02.04.2018 року головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56087066 з виконання виконавчого листа №386/1028/17, виданого 28.03.2018 Вільшанським районним судом Кіровоградської області. Вказаною постановою зобовязано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, у встановлений строк надати державному виконавцю документи, що підтверджують факт виконання рішення (а.с.11-12).

Судом встановлено, що позивачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та нараховано доплату в сумі 67010,49 грн. з урахуванням раніше виплачених сум за період з 01.01.2016 по 31.03.2018 (а.с.16). Доплату в сумі 7445,61 грн. за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 перераховано на поточний рахунок в АТ Ощадбанк платіжним дорученням №2998 від 28.03.2018 (а.с.14-15), про що повідомлено державного виконавця листом від 11.04.2018 №6269/08-02 (а.с.13). Крім того, у вказаному листі зазначено, що доплату за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року ОСОБА_2 отримає на умовах та в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

24.04.2018 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу, згідно якої за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, на позивача, на підставі ст.75 Закону України "Про виконавче провадження", накладено штраф у розмірі 5100 грн. (а.с.49-51).

Вважаючи цю постанову незаконною, позивач 05.05.2018 року оскаржив її до суду.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.05.2018 року в адміністративній справі №811/1403/18 позов Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу, прийняту головним державним виконавцем Мохною А.О. відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 24.04.2018 року ВП №56087066 щодо накладення штрафу в сумі 5100,00 грн. За правилами статей 255, 287 КАС України дане судове рішення набрало законної сили (а.с.60-63)

Окрім цього, державний виконавець, у ході виконавчого провадження повторно перевіривши виконання рішення боржником, 16.05.2018 року виніс постанову про накладення штрафу, якою на підставі статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" за відсутністю поважних причин повного виконання рішення наклав на боржника - штраф у подвійному розмірі 10200,00 грн. (а.с.8-9).

Не погодившись з даною постановою позивач звернуся до суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статей 14, 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 4 статті 372 КАС України передбачено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ).

Згідно зі ст.1 Закону №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ).

Згідно ст.5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії.

Відповідно до цієї норми у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, з аналізу вказаних норм можливо дійти висновку про те, що законодавець передбачив негативні наслідки (зокрема штрафні санкції) за невиконання в обумовлений строк відповідного рішення, за умови його невиконання без поважних причин.

Так, як встановлено судом з матеріалів справи, що на час винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу 16.05.2018, рішення суду щодо зобовязання здійснити перерахунок пенсії було виконано УПФУ та частково здійснено доплату.

З аналізу статей 63, 75 Закону №1404-VІІІ слідує, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин.

Поважними в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об'єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Відповідно до положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Згідно із Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженого указом Президента України від 06.04.2011р. №384/2011, Пенсійний фонд України готує пропозиції щодо формування та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, бере у межах своїх повноважень участь у розробленні прогнозних показників економічного і соціального розвитку України та проекту Державного бюджету України, планує свої доходи та видатки, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України, складає звіт про його виконання та подає їх в установленому порядку Міністру праці та соціальної політики для внесення на розгляд Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 8 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Так, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що вже перераховану суму пенсії не було виплачено стягувачу у звязку з відсутністю державного асигнування.

Такі підстави не виконання рішення суду, суд вважає поважними, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, відповідному пенсіонерові, не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Крім того, суд зазначає, що невиконання судового рішення управлінням в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення. Накладення штрафу у такому випадку не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 30.06.2015 по справі №21-1044а15, від 20.10.2015 у справі №21-2630а15, від 02.02.2016 21-5118а15, від 22.11.2016.

За таких обставин не можливо стверджувати про невиконання позивачем судового рішення, в частині фактичної виплати перерахованої пенсії, без поважних причин, що було б правовою підставою для застосування штрафу, який передбачено ст.75 Закону України Про виконавче провадження.

Як вже встановлено судом, вимога про перерахунок пенсії відповідачем виконана в повному обсязі, про що свідчать відповідні письмові докази долучені до матеріалів справи.

Крім того, суд враховує, що рішенням суду від 17.05.2018 року скасовано постанову державного виконавця від 24.04.2018 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, на позивача, на підставі ст.75 Закону України "Про виконавче провадження".

Відтак, станом на 16.05.2018 р. у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови від 16.05.2018 ВП №56087066 про накладення на позивача штрафу у розмірі 10200 грн..

Згідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

При цьому, за приписами частини другої статті 77 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність спірного рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що спірна постанова про стягнення з позивача штрафу, як рішення суб'єкта владних повноважень, не відповідає вимогам та принципам, передбаченим у частині 2 статті 2 КАС України, оскільки прийнята необґрунтовано та без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Тому позов про визнання її протиправною та скасування підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач у даних правовідносинах виступає не як суб'єкт владних повноважень при здійсненні публічно-владних управлінських функцій, а як учасник виконавчого провадження, що оскаржує рішення органу державної виконавчої служби в порядку статті 287 КАС України.

Згідно з Типовим положенням про управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20.04.2016 року №1183/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.04.2016 року за №617/28747, Управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі є органом державної виконавчої служби, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, підпорядковується Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та є структурним підрозділом головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі. До складу Управління входить відділ примусового виконання рішень.

Відповідач у справі - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області - не є розпорядником бюджетних коштів, оскільки не є самостійною бюджетною установою, а є структурним підрозділом Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Відтак, здійснені позивачем витрати на оплату судового збору у сумі 1762 грн. слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Керуючись ст.ст.9, 77, 90, 132, 139, 143, 242-246, 255, 287, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Дворцова, 6/7, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу, прийняту головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 16.05.2018 у виконавчому провадженні №56087066 щодо стягнення штрафу у сумі 10200 грн.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області () здійснені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими ст.ст.287, 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до пп.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_3