Справа № 766/4949/18
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2018 р. м. Одеса Справа № 766/4949/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Майдан С. І.

Час і місце ухвалення: м. Херсон

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Бітова А. І.

- Ступакової І. Г.

при секретарі - Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 квітня 2018 року по справі за позовною заявою ОСОБА_3 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Топчій Сергія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_5 звернулася до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Топчій Сергія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, просить скасувати постанову серії ВР №203362 від 18.03.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою накладено на позивача за порушення частини 6 ст. 121 КУпАП штраф в розмірі 170 грн. та закрити справу.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 27 квітня 2018 року позов ОСОБА_3 до інспектора патрульної поліції батальйону Управління національної поліції в Херсонській області Топчій Сергія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено частково.

Скасовано постанову серії ВР №203362 від 18.03.2018 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором 4 роти УПП в Херсонській області ДПП лейтенантом поліції Топчій Сергія Вікторовича за ч.6 ст.121 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції, подало апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_5 підтверджується відео файлами наданими до суду першої інстанції, при цьому зазначає що постанова про накладення стягнення на відповідача була прийнята на підставі оцінки всіх доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням відповідно до ст. 252 КУпАП.

Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста їх участь в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови серії ВР №203362 від 18.03.2018 року ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 гривень. Відповідно до зазначеної постанови, 18.03.2018 року о 21-37 годині на а/д Одеса Мелітополь Новоазовськ 220 км., водій ОСОБА_5, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21103 реєстраційний номер НОМЕР_1 рухалася з неосвітленими номерними знаками у темну пору доби, чим порушила п.п.30.2 Правил дорожнього руху України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятою постановою позивач звернулася до суду з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не було надано суду доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Разом з цим, в задоволенні позовної вимоги в частині закриття провадження у справі відмовив, оскільки вона є похідною від скасування постанови.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині скасування спірної постанови, та вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо закриття провадження у справі виходячи з наступного.

Колегія суддів зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, колегія суддів перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.6 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

Виходячи зі змісту п.1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі по тексту - ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.03.2018 року відносно позивачки складено постанову серії ВР № 203362, якою на неї накладено штраф у розмірі 170 грн. за те, що позивачка рухалася з неосвітленими номерними знаками у темну пору доби, чим порушила п.п.30.2 Правил дорожнього руху України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП.

Відповідно до п. 30.2 ПДР України, на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Відповідно до п.2.9 в ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно з ч.6 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП. орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене при винесені постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Частиною ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Так, обґрунтовуючи свою позицію, відповідач посилається на те, що порушення позивачем ПДР підтверджується відеофайлами, які було долучено до матеріалів справи.

Дослідивши вказаний відеофайл, колегія суддів звертає увагу на те, що з нього неможливо встановити порушення ПДР позивачем, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що із відеозапису, зробленого нагрудною відеокамерою не вбачається факт порушення ОСОБА_5 правил дорожнього руху, а саме п.п.30.2 Правил дорожнього руху України та вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.121КУпАП.

Будь-яких інших доказів вчинення позивачкою адміністративного правопорушення відповідачем не надано.

Враховуючи, що відповідачем не надано доказів правомірності прийнятої спірної постанови, тому зазначена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладення на неї адміністративного стягнення у сумі 170 грн., як вірно встановлено судом першої інстанції, підлягає скасуванню.

Отже, всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції про скасування спірної постанови, у зв'язку з відсутність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП..

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови в закритті провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено ст. 286 КАС України.

П.4 ч.3 ст.286 КАС України - за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, висновки суду першої інстанції з приводу того, що вимоги в частині закриття провадження у справі не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від скасування постанови, суперечать положенням КАС України.

Отже, оскільки відсутній склад інкримінованого правопорушення в діях позивача, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позову через неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 272, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 квітня 2018 року скасувати в частині відмови в задоволенні позову. В цій частині задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП .

В іншій частині рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч .3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 17 липня 2018 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова