Справа № 813/1874/17
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/4104/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді - Мікули О.І.,
суддів - Багрія В.М., Курильця А.Р.,
з участю секретаря судового засідання - Федчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Управління Служби безпеки України у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

суддя в 1-й інстанції Москаль Р.М.,
час ухвалення рішення 04.05.2018 року, 15:42 год.,
місце ухвалення рішення м. Львів,
дата складання повного тексту рішення 14.05.2018 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів Служби безпеки України та управління Служби безпеки України у Львівській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ №452-ос ДСК від 22 квітня 2017 року в частині звільнення оперуповноваженого Мостиського МРВ УСБУ у Львівській області капітана ОСОБА_1 з військової служби у запас Збройних Сил України у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; визнати протиправним та скасувати наказ №330-ос ДСК від 28 квітня 2017 року про виключення ОСОБА_1 із списків особового складу Управління з урахуванням часу на здавання посади з 05 травня 2017 року; поновити ОСОБА_1 на військовій службі на посаді оперуповноваженого Мостиського МРВ УСБУ у Львівській області з 06 травня 2017 року та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань УСБУ у Львівській області на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 59646,78 грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що підставою для його звільнення з військової служби стало подання на звільнення з військової служби та висновок за останньою атестацією. Разом з тим, в цих документах не зазначено фактів про систематичні грубі порушення наказних вимог при виконанні своїх службових обов`язків, як оперативним співробітником, що стали підставою до невиконання планових заходів підрозділу, програм, які затверджуються в системі СБУ або надходять для виконання СБУ, не вказано на наявність довідки інспекції Управління, якою виявлені ці порушення в ході тематичної перевірки та висновків командирів щодо порушення ним виконавчої дисципліни за результатами проведених службових перевірок або службових розслідувань, які б стали підставою для накладення дисциплінарних стягнень. Вважає, що належним чином виконував функціональні обов`язки та обов`язки, які передбачені п.3 контракту, укладеного 03 квітня 2014 року, а тому він не може бути звільнений з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту. Крім того, зазначає, що при видачі наказу про звільнення з військовогї служби керівництвом СБУ порушена процедура звільнення, оскільки проведення атестації для визначення відповідності займаній посаді після укладення в квітні 2014 року чергового контракту та проведення перед звільненням двох бесід передбачається для звільнення з військової служби в органах СБУ у зв`язку зі службовою невідповідністю за пп.«е» п.62 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБУ. Таким чином, оскаржувані накази підлягають скасуванню, оскільки винесені всупереч вимог законодавства про військову службу, а належним способом захисту порушених прав є поновлення його на посаді. Просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.
Представник відповідачів ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що підставою для прийняття наказу щодо звільнення позивача зі служби була наявність двох і більше незнятих дисциплінарних стягнень, накладених протягом одного року, що у свою чергу є передумовою невиконання ОСОБА_1 службових обов`язків. Зазначає, що на позивача протягом 2016-2017 років накладено п`ять дисциплінарних стягнень, які на момент звільнення не були зняті. Законність цих дисциплінарних стягнень оспорювалась позивачем в судовому порядку і постановою суду від 16 червня 2017 року у справі № 813/591/17, що набрала законної сили, ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову до УСБУ у Львівській області. Суд визнав накладені на ОСОБА_1 дисциплінарні стягнення такими, що прийняті органами СБУ в межах повноважень та з дотриманням відповідних процедур. Вважає, що звільнення позивача відбулося без порушення процедури, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням наявності попередження про неповну службову відповідність і подальшого неодноразового притягнення ОСОБА_1 протягом наступного року до дисциплінарної відповідальності, регіональний орган безпеки був зобов`язаний провести таку атестацію. Щодо проведення бесід з позивачем, то відповідач зазначає, що вони були обумовлені його позицією, пов`язаною з відмовою від підписання та ознайомлення з документами, що пов`язані з процедурою його звільнення, і їх метою було ознайомлення з документами, і, як наслідок, дотримання його прав під час процедури звільнення. Проведення таких бесід жодним чином не порушило права позивача і не вплинуло на процедуру його звільнення. Крім того, проведення таких бесід не суперечить та не заборонено вимогами чинного законодавства, що регламентує порядок проходження військової служби в органах СБУ. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Позивач (апелянт) ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Представник позивача (апелянта) Горох В.В. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Представник відповідачів Копко І.В. у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 з березня 2009 проходив військову службу за контрактом осіб офіцерського складу у Службі безпеки України.
03 квітня 2014 року між позивачем та Управління Служби безпеки України укладено другий п`ятирічний контракт строком до 07 квітня 2019 року (а.с.11).
У період з 18 серпня 2014 року по 19 вересня 2014 року та з 24 червня 2015 року по 11 жовтня 2015 року ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей (а.с.7-9).
У жовтні 2014 року позивач відзначений почесною грамотою голови СБУ, а в серпні 2015 року - подякою начальника УСБУ у Луганській області.
05 березня 2015 року ОСОБА_1 призначено співробітником Старосамбірського міжрайонного відділення УСБУ у Львівській області, що підтверджується наказом № 182-ос від 05 березня 2015 року.
З матеріалів справи вбачається, що 08 березня 2016 року працівники патрульної поліції склали протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_1 07 березня 2016 року керував автомобілем марки «Jeep» в стані алкогольного сп`яніння.
14 березня 2016 року начальником Старосамбірського міжрайонного відділення накладено на ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді догани за порушення військової дисципліни, що проявилася у неналежному виконанні вимог ст.12 Статуту внутрішньої служби ЗС України, а саме: у невчасному повідомленні про події, які сталися з військовослужбовцем.
Крім того, 16 березня 2016 року начальником УСБУ у Львівській області видано наказ № 193-ос Про накладення дисциплінарного стягнення, яким на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у формі попередження про неповну службову відповідність за грубе порушення військово-службової дисципліни, що проявилось у втраті пильності, порушенні Правил дорожнього руху, складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, що негативно вплинуло на імідж Управління та СБУ, і 19 квітня 2016 року з капітаном ОСОБА_1 проведена бесіда та запропоновано підписати подання про звільнення, однак позивач відмовився підписувати це подання.
20 квітня 2016 року місцевим загальним судом розглянуто справу № 466/2686/16-п та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
11 травня 2016 року начальником міжрайонного відділення УСБУ у Львівській області накладено на ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді суворої догани за порушення військової дисципліни, що виразилась у неналежному виконанні вимог ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст.4 Дисциплінарного статуту ЗС України, а 21 червня 2016 року з ним проведено бесіду та запропоновано підписати подання про звільнення, разом з тим, позивач відмовився підписувати це подання.
З 04 липня 2016 року ОСОБА_1 призначено співробітником Мостиського міжрайонного відділення УСБУ у Львівській області, що підтверджується наказом №547-ос від 18 липня 2016 року.
13 лютого 2017 року заступником начальника УСБУ у Львівській області накладено на ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення догану, а 22 лютого 2017 року з позивачем проведено бесіду та повідомлено йому, що в березні 2018 планується винесення на атестаційну комісію питання щодо подальшого проходження ОСОБА_1 військової служби, оскільки спливає річний термін з моменту накладення на нього стягнення у формі попередження про неповну службову відповідність.
25 лютого 2017 року начальником УСБУ у Львівській області накладено на ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді зауваження за порушення військової дисципліни, що виразилась у недотриманні вимог наказу Центрального управління СБУ від 10 грудня 2014 року №808/ДСК «Про затвердження Інструкції про порядок оформлення, видачі та обліку службових посвідчень СБУ», відповідно до п.«а» ст.68 Дисциплінарного статуту ЗСУ, що підтверджується наказом №150-ос від 25 лютого 2017 року.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звертався до керівництва з рапортами від 20 лютого 2017 року, 27 лютого 2017 року, 02 березня 2017 року, 06 березня 2017 року щодо забезпечення житлом або виплату грошової компенсації, санаторно-курортним лікуванням та реабілітацією, службовими адміністративними приміщеннями, про виплату підйомної допомоги та отримував на них відповіді.
20 березня 2017 року проведено атестацію капітана ОСОБА_1 за період з травня 2013 року до березня 2017 року, в якій вказано, що за атестаційний період позивач зарекомендував себе в основному негативно, оскільки попри значний оперативний та професійний досвід до виконання прямих функціональних обов`язків ставиться безвідповідально, часто порушує терміни виконання поставлених завдань, систематично притягався до дисциплінарної відповідальності. Попередня атестація проводилася у 2013 році, за її наслідками було прийнято рішення про відповідність ОСОБА_1 посаді за умови покращення військово-службової дисципліни. Виходячи з професійних та ділових якостей капітана ОСОБА_1 атестаційна комісія 20 березня 2017 року дійшла висновку про доцільність дострокового розірвання контракту та подання його на звільнення з військової служби за пп.и п.62 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБУ у зв`язку із систематичним невиконаням умов контракту. Це рішення комісії затверджено начальника УСБУ у Львівській області.
20 березня 2017 року ОСОБА_1 відмовився ознайомитися з атестацією та підписати її, про що складено довідку відповідного змісту, а тому 27 березня 2017 року з позивачем проведено бесіду, в ході якої доведено, що за рішенням атестаційної комісії від 20 березня 2017 року у зв`язку із наявністю у нього більше двох незнятих дисциплінарних стягнень вноситься подання про звільнення його з військової служби. В листку бесіди від 27 березня 2017 року зазначено, що капітан ОСОБА_1 із поданням до звільнення ознайомився, заперечень не висловив, однак підписувати його та лист бесіди відмовився.
29 березня 2017 року сформовано подання до звільнення з військової служби капітана ОСОБА_1 , згідно з яким ОСОБА_1 характеризується з негативної сторони, оскільки з 2012 року по 2017 року притягався до дисциплінарної відповідальності більше 10 разів, за останній рік 5 разів; за наслідками проведеної 20 березня 2017 року атестації зроблено висновок про доцільність дострокового розірвання контракту у зв`язку із його систематичним невиконанням. Начальник УСБУ у Львівській області дійшов висновку про те, що капітан ОСОБА_1 станом на 27 березня 2017 року має більше ніж два незнятих дисциплінарних стягнення, що відповідно до п.7.10 наказу Голови СБУ від 14 жовтня 2008 року №772 Про затвердження Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України є підставою для подання на звільнення на підставі підпункту б пункту 61 (у запас Збройних Сил України) та підпунктом и пункту 62 (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) та пункту 88-1 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України.
Крім того, 29 березня 2017 року з ОСОБА_1 проведено бесіду з приводу його звільнення з органів СБУ. Позивач з поданням на звільнення та атестаційним листом ознайомився, проте відмовився підписувати такі.
22 квітня 2017 року ОСОБА_1 звільнено з військової служби за підпунктом б пункту 61 (у запас Збройних Сил України) та підпунктом и пункту 62 (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) та пункту 88-1 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, що підтверджується наказом першого заступника Голови СБУ від 22 квітня 2017 року № 452-ос.
05 травня 2017 року виключено зі списків особового складу, що підтверджується наказом начальника УСБУ у Львівській області №330-ос По особовому складу від 28 квітня 2017 року та скеровано позивачеві повідомлення відповідного змісту.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ №452-ос ДСК від 22 квітня 2017 року в частині звільнення оперуповноваженого Мостиського МРВ УСБУ у Львівській області капітана ОСОБА_1 з військової служби у запас Збройних Сил України у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем та наказ №330-ос ДСК від 28 квітня 2017 року про виключення ОСОБА_1 із списків особового складу Управління прийняті з дотриманням норм чинного законодавства у сфері військової служби, а тому відсутні підстави для їх скасування.
Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини щодо проходження публічної служби, врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством. При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.
Спеціальним законодавством, що регулює суспільні відносини у сфері проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України є Закон України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України від 24 березня 1999 року № 551-XIV; Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затверджене Указом Президента України від 27 грудня 2007 року № 1262/2007; Інструкція про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затверджена наказом Служби безпеки України від 14 жовтня 2008 року №772.
Відповідно до п.83 Закону України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Згідно з п.88 Закону України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.
П.97 Закону України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України передбачає, що про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення. Оголошувати про дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено.
Відповідно до пп.«б» п.104 Закону України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України безпосередні командири зобов`язані доповідати по команді про заохочення та дисциплінарні стягнення щодо прапорщиків (мічманів) та офіцерів - командирам військових частин щотижня.
Згідно з п.105 Закону України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України облік заохочень та дисциплінарних стягнень ведеться в усіх підрозділах (від роти і вище) та військових частинах.
П.50 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України передбачає, що для забезпечення правильного добору, розстановки, виховання, вдосконалення підготовки військовослужбовців Служби безпеки України, об`єктивної та принципової оцінки їх професійної підготовки, ділових і моральних якостей, визначення відповідності займаним посадам та перспективи службового використання, створення резерву кандидатів для просування по службі та направлення на навчання проводиться атестування військовослужбовців.
Відповідно до п.51 вищезазначеного Положення атестування військовослужбовців Служби безпеки України у мирний час проводиться: а) не менше ніж один раз на 5 років; б) перед закінченням строку контракту (не пізніше ніж за 3 місяці) у разі укладання нового контракту; в) при переміщенні військовослужбовців з вищих посад на нижчі згідно з підпунктом "в" пункту 46 цього Положення; г) при поданні до звільнення за підпунктом "е" пункту 62 чи підпунктом "е" пункту 63 цього Положення військовослужбовців, на яких накладено дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність, якщо вони протягом року не виправили свою поведінку зразковим виконанням військового обов`язку і стягнення не відіграло виховної ролі.
Згідно з п.61 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас Служби безпеки України - осіб офіцерського складу, якщо вони не досягли граничного віку перебування у запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби в мирний або воєнний час; б) у запас Збройних Сил України: осіб рядового, сержантського і старшинського складу, якщо вони не досягли граничного віку перебування у запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби в мирний або воєнний час; осіб офіцерського складу, якщо вони не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби в мирний або воєнний час, у разі недоцільності використання їх у запасі Служби безпеки України або на їх прохання; в) у відставку, якщо вони досягли граничного віку перебування у запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.
Звільнення військовослужбовців Служби безпеки України з військової служби здійснюється за підставами, передбаченими пунктами 62 і 63 цього Положення, як правило, без зарахування в розпорядження прямих начальників (командирів).
Рішення про звільнення з військової служби в запас або у відставку доводиться до відома військовослужбовців Служби безпеки України, як правило, не пізніше ніж за два місяці до подання про звільнення. Безпосередні та прямі начальники проводять з ними особисті бесіди.
Порядок звільнення військовослужбовців Служби безпеки України з військової служби визначається Головою Служби безпеки України.
Відповідно до пп.«и» п.62 цього Положення контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці Служби безпеки України звільняються з військової служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.
П.7.4 Інструкція про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України передбачає, що з військовослужбовцями, які звільняються за однією з підстав, передбачених підпунктами "а"-"д", "з", "ї", "к" пункту 62 Положення та підпунктами "а"-"д", "и", "і" пункту 63 Положення, перед звільненням із військової служби проводиться не менше двох індивідуальних бесід.
Перша бесіда проводиться завчасно перед поданням до звільнення, під час якої роз`яснюються підстави і строки подання до звільнення, пільги та переваги з працевлаштування і матеріально-побутового забезпечення, надаються необхідні роз`яснення з інших питань, встановлюється підрозділ Центрального управління, регіональний орган Служби безпеки України чи військовий комісаріат для направлення військовослужбовця на військовий облік, місце його проживання після звільнення, з`ясовуються прохання військовослужбовця. При цьому з військовослужбовцем обговорюються питання перебування його в запасі, керівництвом органу, підрозділу, закладу, установи визначається вид запасу. З військовослужбовцями, які підлягають звільненню з військової служби у зв`язку з досягненням граничного віку перебування на військовій службі, перша бесіда проводиться під час оголошення їм рішення про неможливість залишення на військовій службі (абзац п`ятий пункту 1.4 цієї Інструкції).
Друга бесіда проводиться безпосереднім начальником перед надсиланням подання до звільнення, під час якої надаються відповіді на запитання і прохання, висловлені військовослужбовцем під час першої бесіди, уточнюються підстави звільнення з урахуванням висновку військово-лікарської комісії та інші питання, пов`язані зі звільненням.
Зміст проведених бесід відображається в листках бесід, що підписуються начальниками, які проводили бесіди, та військовослужбовцем, що звільняється. Листки бесід долучаються до частини "Особова справа" матеріалів особової справи військовослужбовця.
У разі відмови військовослужбовця підписати листок бесіди його підписує начальник, який проводив бесіду, та особи, присутні під час бесіди, із зазначенням факту відмови.
Згідно з п.7.5 цієї Інструкції з військовослужбовцями, які звільняються з військової служби за підставами, передбаченими підпунктами "е"-"ж", "и", "і" пункту 62 Положення та підпунктами "е"-"з" пункту 63 Положення, бесіди, передбачені пунктом 7.4 цієї Інструкції, не проводяться.
Крім того, п.7.10 вищезазначеної Інструкції передбачає, що підставою для звільнення військовослужбовців із військової служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту з їх боку (підпункт "и" пункту 62 Положення) може бути неналежне їх ставлення до виконання службових обов`язків, про що свідчить накладення на них протягом року двох і більше дисциплінарних стягнень, які на момент звільнення залишаються незнятими.
Відповідно до п.7.12 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України військовослужбовець, стосовно якого прийнято рішення про дострокове розірвання контракту, має право оскаржити це рішення у встановленому чинним законодавством порядку. Оскарження не припиняє виконання рішення. У разі визнання рішення про дострокове розірвання контракту (звільнення) незаконним військовослужбовець поновлюється на посаді, яку займав до звільнення, або на рівній посаді.
Згідно з п.7.15. цієї Інструкції наказ про звільнення військовослужбовця у запас або у відставку оголошується йому особисто його прямим начальником. Виключення військовослужбовців, які звільнені з військової служби, зі списків особового складу проводиться на підставі відповідного наказу з урахуванням часу на здавання посади.
Таким чином, з системного аналізу п.61 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України та п.7.10 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України вбачається, що накладення на військовослужбовця протягом року двох і більше дисциплінарних стягнень, які на момент звільнення залишаються незнятими, кваліфікується як неналежне ставлення військовослужбовця до виконання службових обов`язків та є підставою для його звільнення з військової служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту (підпункт "и" пункту 62 Положення).
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з квітня 2009 року проходив військову службу за контрактом в СБУ та був достроково звільнений з військової служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту (пп. и п. 62 Положення №1262). Перед звільненням п`ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, що підтверджується доганою (14 березня 2016 року); попередженням про неповну службову відповідність (16 березня 2016 року); суворою доганою (11 травня 2016 року); доганою (13 лютого 2017 року); зауваженням (25 травня 2017 року). Подання та наказ про звільнення обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 має більше двох незнятих дисциплінарних стягнень за рік.
Щодо доводів апелянта про те, що перед звільненням з ним проводили бесіди та атестацію і таким чином відповідач порушив процедуру звільнення військовослужбовця, то такі не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки жодним чином не доводять протиправності прийнятих рішень про звільнення з військової служби та виключення позивача зі списків особового складу.
Крім того, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 16 березня 2016 року було попереджено про неповну службову відповідність, а після цього неодноразово притягнено до дисциплінарної відповідальності, УСБУ у Львівській області на підставі п.51 Положення №1262 вправі було провести атестацію військовослужбовця з метою вирішення питання про можливість подальшого проходження ним військової служби. Щодо бесід перед звільненням з військової служби, то такі є обов`язковими у випадку звільнення на підставі підпунктів "а"-"д", "з", "ї", "к" пункту 62 Положення та підпунктами "а"-"д", "и", "і" пункту 63 Положення. Такими підставами є закінчення строку контракту, стан здоров`я, досягнення граничного віку, неможливість подальшого використання на службі, сімейні обставини тощо тобто обставини, що з об`єктивних причин перешкоджають військовослужбовцю продовжувати проходження військової служби. Бесіди проводяться з метою: роз`яснення підстав і строків подання до звільнення, пільги та переваги з працевлаштування і матеріально-побутового забезпечення, надання необхідних роз`яснень з інших питань, встановлюється підрозділ Центрального управління, регіональний орган Служби безпеки України чи військовий комісаріат для направлення військовослужбовця на військовий облік, місце його проживання після звільнення, з`ясовуються прохання військовослужбовця. При цьому з військовослужбовцем обговорюються питання перебування його в запасі, керівництвом органу, підрозділу, закладу, установи визначається вид запасу та уточнюються інші питання, пов`язані зі звільненням. Зміст проведених бесід відображається в листках бесід, що підписуються начальниками, які проводили бесіди, та військовослужбовцем, що звільняється. Отже, проведення бесід у перелічених вище випадках є обов`язком роботодавця, а мета їх проведення роз`яснення та забезпечення прав особи, що звільняється з військової служби. В той же час з військовослужбовцями, які звільняються з військової служби у зв`язку із невиконанням умов контракту, в дисциплінарному порядку чи у зв`язку із притягненням до відповідальності, такі бесіди не проводяться.
Таким чином, факт проведення з ОСОБА_1 перед звільненням бесід, яких роботодавець не повинен був проводити, сам по собі жодним чином не порушує його прав та охоронюваних законом інтересів.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що оскаржуваний наказ №452-ос ДСК від 22 квітня 2017 року в частині звільнення оперуповноваженого Мостиського МРВ УСБУ у Львівській області капітана ОСОБА_1 з військової служби у запас Збройних Сил України у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем винесений з дотриманням вимог чинного законодавства у сфері проходження військової служби співробітником СБУ та в межах наданих повноважень, оскільки у спірних правовідносинах беззаперечним є факт неналежного ставлення позивача до виконання службових обов`язків, про що свідчить накладення на нього протягом року двох і більше дисциплінарних стягнень, які на момент звільнення залишаються незнятими, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що немає підстав вважати протиправним і скасовувати наказ №330-ос від 28 квітня 2017 року про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки вищезазначений наказ є похідним від наказу №452-ос ДСК від 22 квітня 2017 року, як і позовні вимоги про поновлення та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу є похідними від вищевказаних.
Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскаржуваний Наказ першого заступника Голови СБУ генерал-майора ОСОБА_3 від 22 квітня 2017 року №452-ос ДСК в частині звільнення оперуповноваженого Мостиського МРВ УСБУ у Львівській області капітана ОСОБА_1 з військової служби у запас Збройних Сил України у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем та Наказ начальника УСБУ у Львівській області генерал-майора ОСОБА_4 від 28 квітня 2017 року №330-ос ДСК про виключення ОСОБА_1 із списків особового складу Управління з урахуванням часу на здавання посади з 05 травня 2017 року прийняті з дотриманням норм чинного законодавства у сфері проходження військової служби, а тому відсутні підстави для їх скасування та задоволення позовних вимог.
Таким чином, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, оскільки такі не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст.242, 243, 250, 310, 315, 316, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 травня 2018 року у справі №813/1874/17 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий- суддя О. І. Мікула
Судді: В. М. Багрій
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 20 липня 2018 року.