Справа № 823/972/18
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року справа № 823/972/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді: Паламаря П.Г.,

за участю: секретаря Трегулова Б.Л.,

представника відповідача ОСОБА_1 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2018 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 (18005, АДРЕСА_1) з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки у Черкаській області (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14), в якому просить:

-визнати протиправним та скасувати акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0009543;

-визнати протиправною та скасувати довідку про результати габаритно-вагового контролю № 0006669;

-визнати протиправним та скасувати розрахунок № 42 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 06.10.2017.

02.05.2018 ухвалою суду, за клопотанням позивача, здійснено заміну первинного відповідача у справі на Державну службу України з безпеки на транспорті.

02.05.2018 ухвалою суду витребувано з Управління Укртрансбезпеки в Кіровоградській області матеріали вагового контролю на автодорозі Н-01, Київ-Знамянка здійсненого 06.10.2017 щодо автомобіля DAF д.н.з. СА 7333ВО та зупинено провадження по справі для виконання ухвали суду.

05.07.2018 поновлено провадження по справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області було проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля з причепом під керуванням водія ОСОБА_3, за результатами якого складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0009543 та довідку про результати габаритно-вагового контролю №0006669 і на підставі вказаних документів оформлено розрахунок № 42 від 06 жовтня 2017 року плати за проїзд у сумі 206,55 євро. Позивачем зазначено, що ОСОБА_2 не є автомобільним перевізником в силу Закону України Про автомобільний транспорт, оскільки хоча транспортний засіб і належить позивачу, однак у відповідності до договору оренди використовується ТОВ ОСОБА_4 Плюс. Також на виконання умов договору № 1204386 на оренду автомобільного транспорту на території України від 06.10.2017 з водієм ОСОБА_5 укладено договір підряду №2 від 06.10.2018 згідно якого підрядник зобовязується виконати перевезення за допомогою транспортного засобу автоперевізника, а замовник зобовязується оплатити ці послуги. Крім того, посадові особи, які проводили зважування транспортного засобу, не пред'явили водію документи про проведення періодичної перевірки засобу вимірювальної техніки та не надали жодної інформації про використовувані автомобільні ваги, про їх технічні характеристики та відомостей про їх робочий стан і справність. Також позивач зазначив, що при зважуванні транспортного засобу, порушено процедуру зважування, що спричинило складання незаконного акту №0009543, довідки №0006669 та розрахунку № 42 від 06 жовтня 2016 року.

Представником відповідача подано відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги не визнав, та просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. Так, згідно відзиву відповідачем зазначено, що у позовній заяві позивач не заперечує факту здійснення перевезень вантажу належним йому транспортним засобом з перевищенням допустимих вагових параметрів, але при цьому вказує, що він не є субєктом господарювання, а тому не є перевізником, хоча згідно ст. 1 Закону України Про автомобільний транспорт автомобільним перевізником є також фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Крім того, наданий позивачем договір оренди нотаріально не посвідчений, відповідно до вимог статті 799 Цивільного Кодексу України, а безпосередньо сам договір стосується надання послуг з перевезення. Що ж стосується порушення під час здійснення габаритно - вагового контролю внаслідок застосування вимірювальної техніки без повірки, останнє спростовується свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки та сертифікатом. Також представник зазначив, що не заслуговує уваги і посилання позивача на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.02.2018 по справі №823/2126/17, оскільки рішення винесене тільки з процедурних мотивів відносно адміністративно - господарського штрафу і у ньому не заперечувався факт перевищення нормативних вагових параметрів і не заперечувалося те, що позивач є перевізником.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно зясувавши всі обставини справи, обєктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення у повному обсязі, виходячи з такого.

Як встановлено в судовому рішенні від 08.02.2018 у справі № 823/2126/17, яке набрало законної сили 21.03.2018, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії СХМ 530303 ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки DAF, модель XF 105.410, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

06.10.2017 о 22 год. 08 хв. на автодорозі Н-01, Київ-Знамянка км 241+800м посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області був зупинений транспортний засіб марки DAF, модель XF 105.410, СА 7333 ВО, з причепом MERCERON, модель V-343ROPO, державний номер НОМЕР_2 що належить ОСОБА_2 під керуванням водія ОСОБА_5 та здійснено габаритно-ваговий контроль, вантажного автомобіля з причіпом

Позивачем до позову додано договір № 1204386 на оренду автомобільного транспорту на території України від 06 жовтня 2017 року укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «ОСОБА_4 Плюс» на оренду автомобіля DAF СА 7333ВО/ СА 8882 ХО. Згідно п. 1 даного договору "арендатор обязуется предоставить арендодателю автотранспорт для перевозки груза", при цьому орендатором виступає - ТОВ «ОСОБА_4 Плюс».

Згідно договору підряду №2 від 06.10.2017 укладеного між ПП Компанія Агротрейд в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_5, останній повинен був виконати за завданням замовника роботу з перевезення з 06.10.2017 по 09.10.2017.

За результатами перевірки складено: акт № 025541 від 06.10.2017; довідку про результати здійснення габаритно - вагового контролю № 0006669 від 06.10.2017 та акт № 0009543 від 06.10.2017 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, яким зафіксоване порушення вимог ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме надання послуг із перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень.

При зважуванні транспортного засобу марки DAF, модель XF 105.410, д.н. НОМЕР_1, з причепом MERCERON, модель V-343ROPO, д.н. НОМЕР_2 06.10.2017 використовувались належним чином повірені ваги виробництва СНЕКLODE FRЕЕWЕIGН, що підтверджується доданими до матеріалів справи сертифікатом про затвердження типу засобів вимірювальної техніки серії А № 004666 та свідоцтвом про повірку засобу вимірювальної техніки № 34-00/2594 дійсного до 29.06.2018 року.

Так, згідно квитанції від 06.10.2017 пересувних автомобільних вагів СНЕКLODE FRЕЕWЕIGН фактичне навантаження автомобіля DAF д.н.з. СА 7333ВО 7,24т, 12,62т, 6,44т, 6,20т, 6,14т.

На підставі вказаних документів проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 06.10.2017 № 42 та нараховано плату за проїзд в сумі 206,55євро.

Як свідчать матеріали справи, акт перевірки від 06.10.2017 року складений в присутності водія транспортного засобу ОСОБА_5, який від дачі пояснень та підпису відмовився.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно підпункту 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (підпункти 15, 27 пункту 5 Положення).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Частиною другою статті 29 Закону України Про дорожній рух передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 48 Закону України Про автомобільний транспорт у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 зазначених Правил).

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно пункту 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів на інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 (далі - Порядок), плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками, виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

Кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету. Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки (пункти 26, 27, 31-1 Порядку).

Відповідно до ст. 1 Закону України Про автомобільний транспорт, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно ст. 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Так, судом досліджено укладений договір між позивачем та ТОВ «ОСОБА_4 Плюс» на оренду автомобіля DAF СА 7333ВО/ СА 8882 ХО від 06 жовтня 2017 року, який подано в копії та в свою чергу який не містить нотаріального посвідчення.

Згідно ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. (ч. 1 ст. 216 ЦК України).

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. (ч. 1 ст. 220 ЦК України).

Отже, суд відхиляє доводи позивача, що належним перевізником є саме ТОВ «ОСОБА_4 Плюс».

Також, є безпідставним посилання позивача на договір підряду № 2 від 06.10.2017 оскільки договір укладено між ПП Компанія Агротрейд та ОСОБА_5, тоді як позивач стверджує, що перевізником є ТОВ «ОСОБА_4 Плюс».

Таким чином, ОСОБА_6 є перевізником у розумінні вимог ст.ст. 1, 48 Закону України Про автомобільний транспорт, а тому розрахунок № 42 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 06.10.2017, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0009543 та довідка про результати габаритно-вагового контролю № 0006669, є правомірними.

Крім того, суд погоджується з доводами представника відповідача, що посилання представника на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.02.2018 по справі № 823/2126/17, є недоцільним, оскільки дане рішення винесене тільки з процедурних мотивів відносно адміністративно - господарських санкцій, а не плати за проїзд.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 139 КАС України, підстави для стягнення з відповідача суми судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 139, 205, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.Г. Паламар

Повний текст рішення виготовлено 19.07.2018