Справа № 805/151/18-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року справа №805/151/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Шишова О.О. Казначеєва Е.Г., за участю секретаря судового засідання - Святодух О.Б., представника позивача - адвоката - ОСОБА_1, представника відповідача - Гламаздіна О.О., діючого за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року (головуючий суддя І інстанції - Циганенко А.І.), складеного у повному обсязі 27 квітня 2018 року у м. Слов'янську Донецької області у справі № 805/151/18-а за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання неправомірним наказу про проведення перевірки та протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2018 року Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про:

- скасування наказу відповідача № 1805 від 17 серпня 2017 року «Про проведення документальної позапланової перевірки ПАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу»;

- визнання протиправними дії відповідача щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» з питань дотримання податкового та іншого законодавства України в частині сплати військового збору за період червень 2015 року - грудень 2016 року (а.с. 4-11 т. 1).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 17 серпня 2017 року №1805 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ "ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу". Визнано протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства України в частині сплати військового збору за період червень 2015 року - грудень 2016 року (а.с. 80-183 т.2).

Не погодившись з судовим рішенням, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року у справі № 805/151/18-а та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі у зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтуванні апеляційної скарги апелянт зазначив, що згідно наданих позивачем щоквартальних податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою № 1 ДФ з 2 кварталу 2015 року по 4 квартал 2016 року здійснено нарахування та виплати доходів на користь фізичних осіб, але військовий збір на них не був нарахований та відповідно не перерахований до бюджету про що свідчать дані розділу 2 податкових розрахунків за формою № 1-ДФ, проте згідно розділу 1 податок на доходи з фізичних осіб утримувався, нараховувався та перераховувався до бюджету; відповідних даних інтегрованих карток платників у період з квітня 2015 року по грудень 2016 року військовий збір сплачувався не у повному обсязі, проте податки на доходи фізичних осіб утримувалися, нараховувалися та перераховувалися у повному обсязі.

На підставі пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 79, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України та доповідної записки начальника відділу податкового супроводження підприємств гірничої галузі та інших підприємств Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС від 16 серпня 2017 року погоджено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача за період з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2016 року та затверджено наказом Офісу великих платників податків ДФС від 17 серпня 2017 року № 1805. Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача було повідомлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення з наданням копії наказу від 17.08.2017 року № 1807 відповідно до пп. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України та у порядку, визначеному ст. 42 Податкового кодексу України.

Наявність у платника сертифікатів Торгово-промислової палати України не надає йому підстав не виконувати чи виконувати не у повному обсязі зобов'язань податкових агентів за правилами, що є відмінними віл правил, визначених Податковим кодексом України. Щодо встановленого мораторію, то вказує на те, що Законом № 1669 та Законом № 1726 не були передбачені відповідні зміни до Податкового кодексу України, тому вони не діють і мають декларативний характер.

Таким чином, наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 17.08.2017 року № 1805 є правомірним і відповідає нормам податкового законодавства (а.с. 186-192 т.2).

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволені позовних вимог.

13 та 17 липня 2018 року до канцелярії суду від представника позивача надійшов відзив та доповнення до нього в яких він наполягав на тому, що рішення суду першої інстанції є правомірним та прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права, просив залишити рішення без змін.

Представник позивача в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на апеляційну скаргу, зазначила, що рішення суду першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити, рішення суду першої скасувати, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» () є юридичною особою, місцезнаходження юридичної особи: 85000, Донецька область, м. Добропілля, вулиця Київська, 1 (а.с. 60-66 т.1, а.с. 61-65 т.2).

Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» направлені запити про надання пояснень щодо несплати до бюджету військового збору та їх документального підтвердження: від 09 грудня 2016 року №223/10/28-10-46-06, від 13 березня 2017 року №14288/10/28-10-46-06-09, від 25 квітня 2017 року №22993/10/28-10-46-06-09 (а.с. 106-112 т.1), які отримані позивачем, що підтверджується поштовими повідомленнями.

17 березня 2017 року Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу" повідомило Дніпропетровське управління ОВПП ДФС про відсутність доступу до документації, комп'ютерних баз та систем товариства, внаслідок втрати контролю над здійсненням своєї господарської діяльності з підстав захоплення невідомими особами майна товариства, починаючи з 13 березня 2017 року (а.с. 47-49 т.1, а.с. 154-156 т.2), до листа позивачем додано сертифікати ТПП України про форс-мажорні обставини.

Начальником відділу податкового супроводження підприємств гірничої галузі та інших підприємств складено доповідну записку про погодження проведення перевірки позивача.

Наказом Офісу великих платників податків ДФС від 17 серпня 2017 року № 1805, зокрема, на підставі вищевказаної доповідної записки, призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства України в частині сплати військового збору за період червень 2015 року - грудень 2016 року на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України, з 31 серпня 2017 року (а.с. 12, 105 т. 1).

Також відповідачем складено повідомлення від 22 серпня 2017 року № 58 (а.с. 13), яке разом з наказом від 17 серпня 2017 року № 1805 направлено позивачу рекомендованим листом, та отримано останнім 25 серпня 2017 року, що підтверджено відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення відправлення (зворотній бік а.с. 105 т. 1).

На підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України, відповідно до наказу відповідача від 17 серпня 2017 № 1805 відповідачем у період з 31 серпня 2017 року по 20 вересня 2017 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» з питань дотримання вимог податкового законодавства України в частині сплати військового збору за період з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2016 року, за результатами проведення якої складено акт від 27 вересня 2017 року № 116/28-10-46-07-05508186, в якому встановлено заниження перерахування до бюджету військового збору у сумі 11 009 497,94 грн. (а.с. 16-26 т. 1).

Зазначені обставини сторонами не заперечуються.

Спірним у дані справі є правомірність прийняття відповідачем наказу № 1805 від 17 серпня 2017 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства України в частині сплати військового збору за період з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності мораторію щодо проведень перевірок податковим органом і пов'язав цю обставину з Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відтак, суд апеляційної інстанції переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України).

У відповідності до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу (п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України).

Згідно п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України).

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (п. 78.5 ст. 78 Податкового кодексу України).

Строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Перевірка платника податків з питань повноти нарахування і сплати податків та зборів під час здійснення контрольованих операцій проводиться з урахуванням особливостей, визначених статтею 39 цього Кодексу (п. 78.6-78.9 ст. 78 Податкового кодексу України).

Статтею 79 Податкового кодексу України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова.

За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.

Статтею 83 Податкового кодексу України передбачено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; виключено; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис (ст. 85 Податкового кодексу України).

Згідно п. 86.4 ст. 86 Податкового кодексу України акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки не пізніше наступного робочого дня після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його представникам або надсилається у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У разі відмови платника податків або його представників від підписання акта (довідки) перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Відмова платника податків або його представників від підписання акта перевірки не звільняє такого платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання. Заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті. Податкове повідомлення-рішення приймається у порядку і строки, передбачені пунктом 86.8 цієї статті.

З матеріалів справи вбачається (зокрема, з акту перевірки), що згідно наданих позивачем щоквартальних податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою № 1 ДФ з 2 кварталу 2015 року по 4 квартал 2016 року здійснено нарахування та виплати доходів на користь фізичних осіб, але військовий збір з них не був нарахований та відповідно не перерахований до бюджету про що свідчать дані розділу 2 податкових розрахунків за формою № 1-ДФ, проте згідно розділу 1 податок на доходи з фізичних осіб утримувався, нараховувався та перераховувався до бюджету; відповідних даних інтегрованих карток платників у період з червня 2015 року по грудень 2016 року військовий збір сплачувався не у повному обсязі, проте податки на доходи фізичних осіб утримувалися, нараховувалися та перераховувалися у повному обсязі.

Відповідач листами від 09 грудня 2016 року №223/10/28-10-46-06, від 13 березня 2017 року №14288/10/28-10-46-06-09, від 25 квітня 2017 року №22993/10/28-10-46-06-09 (а.с. 106-112 т.1), які отримані позивачем, звертався до керівника позивача з проханням надати обґрунтовані пояснення та документальне підтвердження стосовно несплати протягом 2014-2016 років військового збору та не відображення в податковому розрахунку за формою № 1-ДФ відомостей щодо оподаткування військовим збором.

17 березня 2017 року Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу" повідомило Дніпропетровське управління ОВПП ДФС про відсутність доступу до документації, комп'ютерних баз та систем товариства, внаслідок втрати контролю над здійсненням своєї господарської діяльності з підстав захоплення невідомими особами майна товариства, починаючи з 13 березня 2017 року (а.с. 47-49 т.1, а.с. 154-156 т.2), до листа позивачем додано сертифікати ТПП України про форс-мажорні обставини.

Наказом Офісу великих платників податків ДФС від 17 серпня 2017 року № 1805, зокрема, на підставі вищевказаної доповідної записки, призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства України в частині сплати військового збору за період червень 2015 року - грудень 2016 року на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України, з 31 серпня 2017 року (а.с. 12, 105 т. 1).

Також відповідачем складено повідомлення від 22 серпня 2017 року № 58 (а.с. 13), яке разом з наказом від 17 серпня 2017 року № 1805 направлено позивачу рекомендованим листом, та отримано останнім 25 серпня 2017 року, що підтверджено відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення відправлення (зворотній бік а.с. 105 т. 1).

Таким чином, податковим органом виконано умови ст. 79 Податкового кодексу України, що надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Пунктом 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України передбачено, що платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Якщо документи, визначені у пункті 44.1 цієї статті, пов'язані з предметом перевірки, проведенням процедури адміністративного оскарження прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення або судового розгляду, такі документи повинні зберігатися до закінчення перевірки та передбаченого законом строку оскарження прийнятих за її результатами рішень та/або вирішення справи судом, але не менше строків, передбачених пунктом 44.3 цієї статті.

У разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків (п. 44.4-44.5 ст. 44 Податкового кодексу України).

Підпунктом 38.11 п. 38 підрозд. 10 розд. XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України передбачено, що тимчасово, до завершення проведення антитерористичної операції, до платників податків/податкових агентів, які провадили господарську діяльність на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення і не можуть пред'явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, як виняток із положень статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Підстави неможливості пред'явлення первинних документів: первинні документи втрачені (знищені чи зіпсовані) у зв'язку з проведенням антитерористичної операції; первинні документи знаходяться на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення і їх неможливо вивезти або їх вивезення пов'язане з ризиком для життя та здоров'я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв'язку з іншими адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент за місцем свого обліку подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).

Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів до завершення проведення антитерористичної операції запроваджується мораторій на проведення будь-яких перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

Платник податків/податковий агент не може застосовувати положення цього підпункту щодо податкових (звітних) періодів після перереєстрації підприємства на іншій території України.

Обов'язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган. Платник податків/податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту, вважається таким, що ухиляється від сплати податків та несе відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, враховуючи, що за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Товариства (юридичної особи) є місто Добропілля, тобто в населеному пункті, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження, а перевірка проводилась з питань дотримання вимог податкового законодавства України в частині сплати військового збору за період з квітня 2015 року по грудень 2016 року, то зазначені положення п.п 38.11 п. 38 підрозд. 10 розд. XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України до даних правовідносин не застосовуються.

Крім того, позивачем взагалі не було надіслано до відповідача повідомлення про втрату первинних документів в порядку передбаченому Податковим кодексом України. Про вчинення дій щодо відновлення втрачених документів позивачем також не повідомлялось.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що податковим органом не витребувалась саме первинна документація, а податковий орган вимагав позивача надати пояснення щодо несплати протягом 2014-2016 років військового збору та не відображення в Податковому розрахунку за формою № 1-ДФ відомостей щодо оподаткування військовим збором.

Однак, вказані пояснення позивачем надані не були.

Щодо посилання позивача на встановлення ст. 3 Законом України № 1669-VII мораторію на проведення перевірок органами і посадовими особами, уповноваженими законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, суд зазначає наступне.

Статтею 3 Закону № 1669-VІІ встановлено мораторій на проведення перевірок органами і посадовими особами, уповноваженими законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику.

Пунктами 5, 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1726-VІІІ встановлено, що: на період проведення антитерористичної операції забороняється проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України суб'єктів господарювання, що провадять діяльність в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення; заборона на проведення планових та позапланових перевірок суб'єктів господарювання (в тому числі проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України) поширюється також на суб'єктів господарювання, які здійснили державну реєстрацію зміни місцезнаходження з території проведення антитерористичної операції на територію, підконтрольну Україні, і які втратили первинну документацію щодо здійснення ними господарської діяльності на території та в період проведення антитерористичної операції; заходи державного нагляду (контролю) щодо діяльності суб'єктів господарювання, зазначених у пунктах 5 та 6 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону, можуть здійснюватися у разі їх ліквідації (реорганізації) або за письмовою заявою таких суб'єктів господарювання. Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються та актуалізуються Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 квітня 2007 року № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (надалі - Закон № 877- V), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 2 ст. 2 Закону № 877-V визначено, що дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного контролю, митного контролю на кордоні, державного експортного контролю, контролю за дотриманням бюджетного законодавства, банківського нагляду, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення.

Разом з тим, посилання позивача на положення Законів № 1669, № 877, № 1726 як підставу правового регулювання спірних правовідносин, є неприйнятним з огляду на системний аналіз статей 1, 5, 7 Податкового кодексу України, за якими серед загальних засад встановлення податків і зборів пунктом 7.3 статті 7 передбачено, що будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Стаття 2 Податкового кодексу України встановлює, що зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Оскільки норми наведених сторонами законів не відповідають встановленим Податковим кодексом України засадам, їх положення не можуть застосовуватись у межах спірних відносин.

Зазначена позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у судовій постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 805/2210/17-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність своїх дій відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

З врахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для скасування постанови суду першої інстанції згідно ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року у справі № 805/151/18-а - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року у справі № 805/151/18-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволені позовних вимог Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання неправомірним наказу про проведення перевірки та протиправними дій - відмовити у повному обсязі.

Вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні 18 липня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 липня 2018 року.

Судді Т.Г.Арабей

О.О. Шишов

Е.Г. Казначеєв