Справа № 809/846/18
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" липня 2018 р. справа № 809/846/18
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
Суддя Остап'юк С.В.,
за участю секретаря Котик Д.М.,
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
представника третьої особи Івано-Франківської обласної ради ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Коломийського геріатричного пансіонату до Коломийської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Івано-Франківська обласна рада, Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування пунктів 2, 4 рішення № 2349-29/2018 від 25.01.2018 та зобовязання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
16.05.2018 Коломийський геріатричний пансіонат (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Коломийської міської ради про визнання протиправними та скасування пунктів 2, 4 рішення №2349-29/2018 від 25.01.2018 «Про хід виконання рішення міської ради від 16.12.2009 №3465-44/2009 «Про стан обліку, збереження та використання майна комунальної власності» в частині порядкових номерів 154-168 та зобовязання балансоутримувача майна до грудня 2018 року здійснити всі необхідні дії для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно.
Суд, ухвалою від 18.05.2018 відкрив провадження в адміністративній справі за даним позовом, залучив до участі в її розгляді на стороні позивача третіх осіб Івано-Франківську обласну раду, Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації, розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Відповідач, 31.05.2018 подав відзив на позовну заяву, а позивач - 07.06.2018 відповідь на відзив.
Позивач заявлені позовні вимоги щодо предмета спору, а також пояснення та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень обґрунтовує тим, що протиправність прийнятих відповідачем пунктів 2, 4 рішення №2349-29/2018 від 25.01.2018 «Про хід виконання рішення міської ради від 16.12.2009 №3465-44/2009 «Про стан обліку, збереження та використання майна комунальної власності» в частині затвердження порядкових номерів 154-168, як майна, що належить до комунальної власності та зобовязання балансоутримувача майна до грудня 2018 року здійснити всі необхідні дії для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно спричинена безпідставним визначенням належності майна, балансоутримувачем якого є позивач, до комунальної власності територіальної громади міста Коломия.
Вказує, що на підставі рішення Івано-Франківської обласної ради народних депутатів від 24.08.1992 «Про майно області», рішення Івано-Франківської обласної ради від 25.11.2011 №340-11/2011 «Про переліки обєктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області» майно Коломийського геріатричного пансіонату, як цілісний майновий комплекс, перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області та перебуває в оперативному управлінні позивача. У звязку з цим вважає протиправними пункти 2, 4 рішення №2349-29/2018 від 25.01.2018 «Про хід виконання рішення міської ради від 16.12.2009 №3465-44/2009 «Про стан обліку, збереження та використання майна комунальної власності» в частині затвердження порядкових номерів 154-168, як майна, що належить до комунальної власності та зобовязання балансоутримувача майна до грудня 2018 року здійснити всі необхідні дії для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала із мотивів, вказаних у заявах по суті справи.
Відповідач заявлених позовних вимог не визнав в поданому відзиві проти позову, свої заперечення обґрунтовує тим, що будівлі Коломийського геріатричного пансіонату є обєктами права комунальної власності територіальної громади міста Коломиї, яке зареєстровано у встановленому порядку, а тому оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування про затвердження переліку майна, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Коломиї, з включенням до нього порядкових номерів 154-168 з відомостями про будівлі Коломийського геріатричного пансіонату є правомірним. Крім того, вказав, що пункт 4 рішення не поширює свою дію на позивача, оскільки реєстрація обєктів права власності на нерухоме майно, що перебуває в оперативному управлінні позивача здійснена. Також, в обґрунтування заперечень проти заявлених позовних вимог вказує, що прав позивача оскаржуване ним рішення не порушує.
Представник відповідача проти заявленого позову заперечила з мотивів, викладених у відзиві на позов та просила в його задоволенні відмовити.
Третя особа на стороні позивача Івано-Франківська обласна рада заявлені позовні вимоги вважає обґрунтованими, з мотивів аналогічних мотивам заявленого адміністративного позову, її представник, в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши докази, суд робить висновок, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, виходячи з таких мотивів.
Суд встановив, що 25.01.2018 пунктом 2 рішення за №2349-29/2018 Коломийської міської ради Івано-Франківської області затверджено перелік майна, яке належить до комунальної власності територіального громади міста Коломиї згідно з переліком.
До затвердженого вищевказаним рішенням переліку майна під порядковими номерами 154-168 зазначено нерухоме майно, що перебуває в оперативному управлінні позивача, а саме: по вулиці О.Довбуша, 50: нежитлова будівля, площею 314,2 м.кв., адмінкорпус з харчоблоком, площею 2004,3 м.кв., кочегарка, гараж, площею 262,7 м.кв., продсклад, площею 61,8 м.кв., склад мякого інвентаря, площею 55,1 м.кв.; по вулиці Трильовського, 25: житловий корпус, площею 201,1 м.кв., житловий корпус, площею 55, 5 м.кв., житловий корпус, площею 182, 5 м.кв.,свинарник, площею 235, 9 м.кв., корівник, площею 273, 5 м.кв., стодола, площею 194, 7 м.кв., склад, площею 188,3 м.кв., кролівник, площею 74, 0 м.кв., баня, площею 34,2 м.кв., гараж, площею 230, 3 м.кв. (а.с.12-16).
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Частина перша статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоровя, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі обєкти, визначені відповідно до закону як обєкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.
Відповідно до статті 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.
Згідно з частиною 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження обєктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати обєкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування обєктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
Частина 2 статті 331 Цивільного кодексу України встановлює, що, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Також частина 4 статті 334 Цивільного кодексу України передбачає, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.
Враховуючи вищенаведені норми, суд зазначає, що право власності територіальної громади на нерухоме майно підлягає державній реєстрації і виникає з моменту такої реєстрації.
Суд встановив, що згідно свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 04.06.2004 та витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно право власності на обєкти нерухомого майна, що зазначені в переліку майна під порядковими номерами 154-168, затвердженого, 25.01.2018 пунктом 2 рішення за №2349-29/2018 Коломийської міської ради Івано-Франківської області зареєстровано за територіальною громадою міста Коломиї в особі Коломийської міської ради (а.с.91-102).
Доводи позивача та третьої особи на його стороні Івано-Франківської обласної ради про належність вказаного майна до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області заявленого позову не обґрунтовують, вказані доводи можуть слугувати обґрунтуванням вимог про визнання такого права спільної власності в судовому порядку, однак вирішення вказаного питання не належить до предмету спору в даній адміністративній справі та не належить до повноважень адміністративного суду під час розгляду справ адміністративної юрисдикції.
У звязку з цим суд, виходить з положень частини 2 статті 328 Цивільного кодексу України, згідно з якими право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Оскільки, набуття територіального громадою міста Коломиї 04.06.2004 права власності на обєкти нерухомого майна, що перебувають в оперативному управлінні позивача не суперечить закону, а також незаконність його набуття не встановлена компетентним судом, то набуття такого права власності територіальною громадою міста Коломиї є правомірною.
За таких обставин, прийняття пункту 2 рішення за №2349-29/2018 Коломийської міської ради Івано-Франківської області про затвердження переліку майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Коломиї в частині порядкових номерів 154-168 є таким, що вчинений відповідачем правомірно та відповідно до частини 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Внаслідок того, що право власності на обєкти нерухомого майна, яке перебуває в оперативному управлінні позивача зареєстровано, то пункт 4 оскаржуваного рішення відповідача, який передбачає покладення на балансоутримувачів комунального майна до грудня 2018 року здійснити всі необхідні дії для проведення Державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, та отримати ОСОБА_2 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності свою дію на позивача не поширює та не встановлює для позивача будь-яких обовязків.
Враховуючи вищевикладене, відсутні фактичні та правові підстави для задоволення позовних вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Остап'юк С.В.

Рішення складене в повному обсязі 16 липня 2018 р.