Справа № 825/694/16
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №825/694/16 Головуючий у 1-й інстанції: Заяць О.В.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Земляної Г.В.
суддів Мельничука В.П., Лічевецького І.О.
за участю секретаря Данилюк Л.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року
у справі №825/694/16 (розглянутої у відкритому судовому засіданні)
за позовом ОСОБА_1
до відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова
та ІНФОРМАЦІЯ_1
треті особи: Чернігівський військовий гарнізон;
та Міністерство оборони України в особі Комісії Міністерства оборони України з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України
про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі житлової комісії, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Чернігова в особі начальника ОСОБА_2 про визнання дій відповідачів щодо нарахування позивачу 261995,40 грн. за 2015 рік грошової компенсації за належне жиле приміщення незаконними та протиправними; залишення в силі орієнтовного розрахунку відповідачів за 2015 рік грошової компенсації за належне жиле приміщення в сумі 630935,25 грн.; зобов`язання відповідачів провести йому розрахунок виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення за 2016 рік, відповідно до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 02.09.2015 р. № 728 та виплату грошової компенсації без відрахування жилої площі на склад сім`ї з 5 осіб за 2016 рік.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2016 року, залишене без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2016 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25 жовтня 2016 року, позов залишено без задоволення.
Постановою Верховного Суду України від 07 березня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судових рішень у справі №825/694/16 відмовлено.
У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами заявник зазначив істотні для справи обставини, що не були і не могли бути йому відомі на час розгляду справи.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивачем було подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити його заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, порушення судом норм права, що є підставою для скасування судового рішення.
Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 15.06.2017 задовольнити, оскільки вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є факт підтверджений у рішенні Великої Палати Верховного суду України від 21.03.2018 у справі №826/6244/15, а саме належність категорії справ щодо права конкретної фізичної особи на житло до приватно--правових спорів.
Відповідачем та третьою особою було подано відзив (заперечення) на апеляційну скаргу в якому зазначено, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою та просять залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Позивач у судове засідання не прибув, надавши клопотання здійснювати розгляд справи за його відсутності.
Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з`явився та про причини неявки суду не повідомив.
За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду слід залишити без змін, з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 315, ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції приймаючи рішення дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви за нововиявленими обставинами відповідно до норм статті 361 КАС України.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.
Відповідно до норм ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами на думку заявника є факт підтверджений у рішенні Великої Палати Верховного суду України від 21.03.2018 у справі №826/6244/15, а саме належність категорії справ щодо права конкретної фізичної особи на житло до приватно--правових спорів.
Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.
Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.
Обставини, що виникли чи змінилися після прийняття судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, що як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами заявник посилається на постанову Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №К/9901/12678/18 (826/6244/15), проте виходячи з аналізу викладеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що заява про перегляд не підлягає задоволенню, оскільки обставини, зазначені заявником як підстава для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, такими не являються, а вищевказане рішення взагалі не стосується позивача.
Згідно поданої ОСОБА_1 заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами вбачається, що заявник фактично не згоден з рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.04.2016 у справі №825/694/16 та просить його скасувати.
Однак зазначені заявником посилання не можна віднести до істотних для справи обставин у справі, оскільки вони не є нововиявленими обставинами відповідно до норм ст. 361 КАС України.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність та обґрунтованість відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.
На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: В.П. Мельничук

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 24 липня 2018 року.