Справа № 825/2399/18
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018 року м. Чернігів Справа № 825/2399/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шашери М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, в приміщенні суду справу за адміністративним позовом заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури до Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання бездільності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури звернувся до суду з адміністративним позовом до Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області та просить: визнати бездіяльність Олишівської селищної ради Чернігівської району Чернігівської області щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянки під будівлями та спорудами Олишівського дошкільного навчального закладу «Бджілка» протиправною, зобов’язавши Олишівську селищну раду Чернігівської району Чернігівської області вчинити дії, спрямовані на оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під Олишівським дошкільним навчальним закладом «Бджілка» Олишівської селищної ради, площею 0,2 га, що розташована в межах населеного пункту смт. Олишівка Чернігівського району Чернігівської області.

Свої вимоги обґрунтовує обставинами викладеними в позовній заяві.

Від позивача до суду надійшла заява, в якій він просить розглядати справу без участі його представника та повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України ''Про судовий збір'', оскільки відповідачем визнано позов.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду від відповідача надійшла заява про визнання позовної заяви.

Представник третьої особи в судове засідання не з’явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, надійшла заява про визнання позовної заяви.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, місцевого самоврядування чи інший суб’єкт владних повноважень до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Згідно частин 3, 4 ст. 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 КАС України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до п. п. 3, 4, 5 рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів, в їх основі завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (зокрема, економічних, соціальних) дій, програм, спрямованих на гарантування її економічної безпеки, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо; інтереси держави можуть збігатись повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави.

Згідно ст. 4 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991, держави-учасниці Конвенції вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних та інших заходів для здійснення прав, визнаних у цій Конвенції. Щодо економічних, соціальних і культурних прав Держави-учасниці вживають таких заходів у максимальних рамках наявних у них ресурсів і при необхідності в рамках міжнародного співробітництва.

У свою чергу, ст. 53 Конституції України гарантовані доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної освіти, різних форм навчання.

Згідно ч. 1 ст. З Закону України «Про освіту» від 23.05.1991 № 1060-12, право на освіту, поміж іншим, забезпечується розгалуженою мережею навчальних закладів, заснованих на державній та інших формах власності, наукових установ, закладів післядипломної освіти.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про освіту» державну політику у сфері освіти визначає Верховна Рада України, а реалізують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, інші центральні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, і в межах компетенції забезпечують розвиток мережі навчальних закладів та установ, організації системи освіти, зміцнення їх матеріальної бази, господарське обслуговування.

Навчальні заклади, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу.

Статтею 61 Закону України «Про освіту» встановлено, що фінансування державних навчальних закладів та установ системи освіти здійснюється за рахунок коштів, зокрема, за рахунок коштів відповідних бюджетів.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про освіту» від 23.05.1991 матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю тощо. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством. Земельні ділянки державних навчальних закладів, установ та організацій системи освіти передаються їм у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України.

Крім того, статтею 80 Закону України «Про освіту», в редакції від 05.09.2017, передбачено, що до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо; майнові права, включаючи майнові права інтелектуальної власності на об’єкти права інтелектуальної власності, зокрема інформаційні системи, об’єкти авторського права та/або суміжних прав; інші активи, передбачені законодавством. Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.

Відповідно до п. 3 перехідних положень Закону України «Про освіту» від 5.09.2017, до приведення законодавства і установчих документів закладів освіти у відповідність із цим Законом терміни «навчальний заклад» і «заклад освіти» є ідентичними, а всі суб’єкти владних повноважень і навчальні заклади керуються всіма положеннями цього Закону, що стосуються закладів освіти, а також положеннями законодавства, що стосуються навчальних закладів у частині, що не суперечить цьому Закону; термін «заклад освіти», що вживається у цьому Законі та спеціальних законах, відповідає терміну «навчальний заклад», що вживається в Конституції України.

Статтею 38 Закону України «Про дошкільну освіту» визначено, що матеріально-технічна база дошкільного навчального закладу включає будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, інвентар, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інше. Майно дошкільного навчального закладу належить йому на правах, визначених цим Законом та іншими нормативно- правовими актами.

Порядок, умови та форми набуття закладами освіти прав на землю визначаються Земельним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядженнями землями територіальних громад.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно із статтями 125, 126 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Право користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, відповідно до статей З, 4 вказаного Закону право постійного користування земельною ділянкою підлягає обов’язковій державній реєстрації. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Підставою для представництва інтересів держави прокурором є загроза порушень інтересів держави, яка виражається у невжитті Олишівською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області у порушення вимог Закону України «Про охорону дитинства» та Земельного кодексу України заходів, спрямованих на оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких знаходяться дошкільні навчальні заклади району, що створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеними земельними ділянками, ризики для нормального функціонування закладів та безпечного навчального процесу і перебування дітей.

Відповідно до підпункту 13 пункту 4 Положення про Головне Управління Держгеокадастру у Чернігівській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії та кадастру 17.11.2016 № 308, Головне Управління відповідно до покладених завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Чернігівської області.

Згідно пункту 30 частини 4 вказаного Положення Головне Управління Держгеокадастру у Чернігівській області здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності.

Відповідно до пункту 13 частини 4 Положення Головне Управління розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Чернігівської області, і лише вносить у встановленому порядку пропозиції щодо розпорядження землями державної та комунальної власності.

Пунктом З частини 6 Положення передбачено право посадових осіб Головного Управління Держгеокадастру у Чернігівській області звертатися до суду з позовом про відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

З огляду на викладене, відповідно до законодавства територіальні органи Держгеокадастру у Чернігівській області не мають повноважень щодо проведення перевірок дотримання вимог земельного законодавства під час використання земель, які відносяться до комунальної власності органу місцевого самоврядування (розташованими на території населених пунктів), у зв’язку із цим не можуть бути позивачем у судових спорах, предметом яких є земельні ділянки житлової та громадської забудови.

З огляду на викладене. Чернігівська місцева прокуратура, реалізуючи надані законом представницькі повноваження, з метою захисту інтересів держави у сфері охорони дитинства та з питань земельних відносин, звернулось до суду з позовною заявою про зобов’язання Олишівської селищної ради Чернігівської району Чернігівської області вчинити певні дії, у зв’язку із відсутністю органу, до компетенції якого віднесені повноваження щодо пред’явлення відповідного позову, реалізує покладені від імені держави повноваження по захисту державних інтересів і, відповідно до ст. 53 КАС України, виступила позивачем у справі.

Під час вивчення стану додержання земельного законодавства Олишівською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області Чернігівською місцевою прокуратурою було встановлено наступне.

Встановлено, що Олишівський дошкільний навчальний заклад «Бджілка» (далі - ДНЗ «Бджілка») створено на підставі рішення 17 сесії 4 скликання Олишівської селищної ради від 24.02.2005.

24.05.2005 у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців внесено запис № 0000247 про державну реєстрацію даного дошкільного закладу як юридичної особи.

24.05.2005 рішенням Олишівської селищної ради затверджено статут ДНЗ «Бджілка», згідно якого засновником закладу визначено Олишівську селищну раду, яка здійснює управління вказаним навчальним закладом.

Згідно інформації Олишівської селищної ради від 14.06.2018 № 456, Статуту ДНЗ «Бджілка», будівля навчального закладу, яка розташована в смт. Олишівка Чернігівського району та області, перебуває на балансі Олишівської селищної ради.

Правовстановлюючі документи на землю під навчальним закладом відсутні.

Згідно п. 1.5 Статуту ДНЗ «Бджілка», вказаний навчальний заклад є юридичною особою, має печатку, штамп, ідентифікаційний номер.

Згідно п. 1.4 Статуту навчальний заклад у своїй діяльності керується Конституцією України, Законами України «Про освіту», «Про дошкільну освіту», Положенням про дошкільний навчальний заклад України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.03.2003 №305, іншими нормативно правовими актами та власним статутом.

Засновником (власником) навчального закладу та балансоутримувачем відповідно до 11. 1.3 Статуту є Олишівська селищна рада. Управління навчальним закладом здійснюється його засновником (п. 8.1 статуту). Головною метою навчального закладу є забезпечення реалізації права громадян на здобуття дошкільної освіти, задоволення потреб громадян у нагляді, догляді та оздоровленні дітей, створення умов для їх фізичного, розумового і духовного розвитку (п. 1.6 Статуту).

Згідно п. 9.1 Статуту матеріально-технічна база навчального закладу включає основні засоби та інші матеріальні цінності (будівлі, споруди, комунікації, інвентар, обладнання, спортивні та ігрові майданчики тощо), вартість яких відображено на балансі Олишівської селищної ради.

Відповідно до п. 10.3 Статуту за рішенням засновника закладу бухгалтерський облік здійснюється через централізовану бухгалтерію Олишівської селищної ради.

Згідно довідки Олишівської селищної ради від 14.06.2018 №456 площа земельної ділянки, на якій розташований ДНЗ «Бджілка» в смт. Олишівка Чернігівського району та області становить 0.2 га. Правовстановлюючі документа на оформлення вказаної земельної ділянки відсутні, упродовж 2017- 2018 жодних заходів щодо їх оформлення Олишівською селищною радою не вживалося.

Відповідно до інформації міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 07.06.2018 №10-25-0.212-2106/118-18 земельна ділянка під ДНЗ «Бджілка» не сформована, державний акт на вказану земельну ділянку не видавався. Нормативна грошова оцінка одного кв. м. в смт. Олишівка Чернігівського району та області станом на 01.01.2018 з урахуванням коефіцієнта індексації становить 47,31 грн.

Отже, загальна вартість земельної ділянки від вказаним навчальним закладом становить 94,62 тис. грн.

Однак, в порушення вимог земельного законодавства та положень Закону України «Про освіту» правовстановлюючі документи па земельну ділянку, яку використовує вказаний навчальний заклад не оформлено, державну реєстрацію права постійного користування не проведено.

Так, згідно статей 124, 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст. 92 Земельного кодексу України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Згідно ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частинами 1, З ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до вимог цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Проте, в порушення вказаних норм законодавства до тепер правовстановлюючі документи на земельну ділянку під ДНЗ «Бджілка» не оформлені, відомості про право постійного користування земельною ділянкою до державного реєстру речових прав на нерухоме маймо та їх обтяжень не внесено.

У відповідності до приписів частин 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України юридичні особи набувають права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю юридичними особами здійснюється шляхом надання їх у користування.

Відповідно змісту ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. З ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та керуються у своїй у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, кабінету Міністрів України. Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження щодо управління закладами освіти, охорони здоров'я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення.

Ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачені повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин, а саме: власні - 1) підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; та делеговані - 1) здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, 8) підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; 9) організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; 10) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Закону України «Про дошкільну освіту» передбачено, що органи місцевого самоврядування в системі дошкільної освіти в межах їх компетенції: забезпечують реалізацію державної політики у сфері дошкільної освіти на відповідній території; контролюють додержання вимог законів та інших нормативно-правових актів у сфері дошкільної освіти.

Приписами п. 34 ч. І ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Статтею 12 Земельного кодексу України визначені повноваження сільських, селищних міських рад у галузі земельних відносин, до яких віднесено розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності та інші.

Відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для усіх потреб.

Порядок надання земельних ділянок комунальної власності у користування визначений ст. 123 Земельного кодексу України.

Згідно ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Органи місцевого самоврядування здійснюють державну політику в галузі освіти і в межах їх компетенції: забезпечують розвиток мережі навчальних закладів та установ, організацій системи освіти, зміцнення їх матеріальної бази, господарське обслуговування.

Згідно ст. 20 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», органи виконавчої влади, адміністрації навчально-виховних закладів, які організовують або забезпечують навчальний та виховний процеси зобов’язані забезпечити при цьому умови, які відповідають вимогам санітарних норм.

Санітарним регламентом для дошкільних навчальних закладів, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров’я України 24.03.2016 №234, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 14 квітня 2016 р. за №563/28693, визначено певні вимоги до облаштування дошкільного закладу.

Так, п. 2 розділу 1 Санітарного регламенту визначено, що використання території, будівель, приміщень, споруд, обладнання дошкільних навчальних закладів іншими юридичними та фізичними особами з метою, що не пов'язана з навчально-виховним процесом та життєдіяльністю дітей, забороняється.

Відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій знаходиться дошкільний навчальний заклад, створює передумови до зловживань щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою, ризики для нормального функціонування дошкільного закладу, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей.

У зв’язку із цим, діяльність навчального закладу підлягає приведенню у відповідність до законодавства.

Крім того, наявність акту на право постійного користування земельною ділянкою дозволить покращити роботу дошкільного закладу, привести її до вимог діючого законодавства.

Відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких знаходяться навчальні заклади, може призвести до надання їх іншим особам, зокрема, для цілей, не пов’язаних із навчально-виховним процесом, що є порушенням ст. 63 Закону України «Про освіту» від 23.05.1991 та ст. 80 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017.

З наведеного слідує, що обов’язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оформлених у відповідності до вимог закону.

Однак правовстановлюючі документи на земельну ділянку, яку використовує вказаний навчальний заклад не оформлено, державну реєстрацію права постійного користування не проведено.

Відсутність правовстановлюючих документів порушує передбачені державою принципи раціонального й ефективного використання та охорони земель та призводить до неефективного управління земельними ресурсами та землекористування.

Управління дошкільним навчальним закладом «Бджілка» здійснюється його засновником, тобто Олишівською селищною радою (8.1 Статуту навчального закладу) та саме до її обов’язку належить вжиття заходів до оформлення правовстановлюючих документів, зокрема, на земельну ділянку.

Вищевказане свідчить про бездіяльність з боку Олишівської селищної ради щодо вжиття заходів до оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, якою користується навчальний заклад селищної ради.

Зокрема, питання надання ДНЗ «Олишівка» Олишівської селищної ради земельної ділянки на праві постійного користування на розгляд сесії ради не виносилося, відповідні рішення не приймалися, дозвіл на виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку не надавався, замовлення проекту відводу земельної ділянки та виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку не здійснювалося, технічна документація із землеустрою не виготовлялася, правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку не оформлювались.

Таким чином, Олишівська селищна рада, будучи суб’єктом, який здійснює управління адміністративним приміщенням дошкільного навчального закладу, відповідає за його матеріальне-технічне забезпечення, виконує повноваження у земельній сфері щодо надання земельної ділянки у користування, не виконала покладені на неї законодавством повноваження, не вжила необхідних дій для оформлення права постійного користування земельною ділянкою, на якій знаходиться навчальний заклад, тим самим допустивши протиправну бездіяльність.

За таких підстав суд вважає за необхідне зобов’язати Олишівську селищну раду Чернігівської району Чернігівської області вчинити дії, спрямовані на оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під Олишівським дошкільним навчальним закладом «Бджілка» Олишівської селищної ради, площею 0,2 га, що розташована в межах населеного пункту смт. Олишівка Чернігівського району Чернігівської області.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України ''Про судовий збір'', у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позов визнаний відповідачем - Олишівською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області, на користь прокуратури Чернігівської області (одержувач: прокуратура Чернігівської області, р/р 6008, МФО 820172, , Державна казначейська служба Україна м. Київ) підлягає поверненню судовий збір в розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 881 (вісімсот вісімдесят одна) грн 00 коп.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати бездіяльність Олишівської селищної ради Чернігівської району Чернігівської області щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянки під будівлями та спорудами Олишівського дошкільного навчального закладу «Бджілка» протиправною.

Зобов’язати Олишівську селищну раду Чернігівської району Чернігівської області вчинити дії, спрямовані на оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під Олишівським дошкільним навчальним закладом «Бджілка» Олишівської селищної ради, площею 0,2 га, що розташована в межах населеного пункту смт. Олишівка Чернігівського району Чернігівської області.

Повернути на користь прокуратури Чернігівської області (одержувач: прокуратура Чернігівської області, р/р 6008, МФО 820172, , Державна казначейська служба Україна м. Київ) з Державного бюджету України (рахунок 4002, отримувач УК у м.Чернігові/ м.Чернігів/ 22030101, , банк ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592) судовий збір в розмірі 881 (вісімсот вісімдесят одна) грн 00 коп., сплачений відповідно до платіжного доручення № 1449 від 20.06.2018.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 24 липня 2018 року.

Суддя С.Л. Клопот