Справа № 808/2736/17
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 липня 2018 рокусправа № 808/2736/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Головко О.В.

судді: Ясенова Т.І. Суховаров А.В.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року (суддя Стрельнікова Н.В.) в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропроінвест 08»

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «НПК «Інженер», Приватне акціонерне товариство «Укрпромобладнання»

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропроінвест 08», в якому позивач просить протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 23.06.2017, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що посадовими особами Головного управління ДФС у Запорізькій області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропроінвест 08» з питань достовірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за лютий, березень 2017 року, законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету ПДВ на рахунок платника у банку за березень 2017 року (вх. № від 20.04.2017), задеклароване у рядку 20.2.1 у розмірі 10528455 грн., за результатами якої складено Акт № 328/08-01-12-01/35834331 від 14.06.2017.

В ході перевірки було встановлено завищення позивачем податкового кредиту по контрагенту ТОВ «НПК Інженер» на суму 13619,19 грн., по ПрАТ «Укрпромобладнання» на суму 11849,34 грн., що призвело до завищення від'ємного значення ПДВ по декларації за березень 2017 року на загальну суму 25468,53 грн.

На підставі Акту перевірки № 328/08-01-12-01/35834331 Головним управлінням ДФС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення рішення № від 23.06.2017.

Підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення стали висновки податкового органу щодо нереальності здійснення господарських операцій між ТОВ «Агропроінвест 08» та ТОВ «НПК Інженер» і ПрАТ «Укрпромобладнання».

Надаючи оцінку обґрунтованості висновків податкового органу та правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів (послуг) або дата отримання платником податку товарів (послуг), що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Положеннями пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, між «Агропроінвест 08» та ТОВ «НПК Інженер» було укладено договір підряду № 011/17 від 17.02.2017 щодо виконання робіт на об'єкті «Завод по переробці олійних культур, розташований за адресою: пров. Матросова, 22 в м. Вільнянськ Запорізької області», а саме: поточний ремонт конусів від сепараторні бункера, заміна самопливів «Лінії прийомки, підроботки та зберігання олійних культур інв. №246».

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано: довідку про вартість виконаних будівельних робіт за березень 2017 року, акт прийомки виконаних робіт за березень 2017 року, виписки банку на підтвердження здійснення оплати робіт, податкову накладну № 3 від 24.03.2017, оборотно-сальдову відомість по рахунку № 631.

Також, між ТОВ «Агропроінвест 08» та ПрАТ «Укрпромобладнання» укладеного договір № 12/20 від 05.01.2017 поставки товару - КВАНТ-ЛМ-Ех система для центровки валів лазерна (у вибухозахищеному виконанні).

На підтвердження придбання вказаного товару позивачем надано: видаткову накладну № 225 від 16.03.2017, рахунок на оплату № 15 від 11.01.2017, експрес-накладну № 6469, прибутковий ордер № 192 від 16.03.2017, податкову накладна № 59 від 09.03.2017, податкову накладну № 60 від 18.01.2017, виписки банку на підтвердження оплати товару, оборотно-сальдову відомість по рахунку № 631.

Вищезазначені договори не було визнано недійсними в судовому порядку, жодних недоліків первинні документи не містять та складені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що також не спростовано відповідачем.

Контролюючий орган дійшов висновку про нереальність здійснення господарських операцій, оскільки відповідно до поданої податкової звітності ТОВ «НПК «Інженер» за формою 1-ДФ за І квартал 2017 року у період з 01.03.2017 по 31.03.2017 на підприємстві працювало 4 особи, у зв'язку з чим надана до перевірки кошторисна документація не відповідає дійсності (відсутність для виконання задекларованих робіт необхідної кількості трудових ресурсів), а виписана на підставі цієї кошторисної документації податкова накладна № 3 від 24.03.2017 не може бути включена до складу податкового кредиту ТОВ «Агропроінвест 08».

Також, щодо взаємовідносин позивача з ПрАТ «Укрпромобладнання», податковий орган зазначає, що аналіз даних Єдиного реєстру податкових накладних свідчить про ланцюг придбання обладнання, яке було передано кінцевому споживачу - ТОВ «Агропроінвест 08». За результатами даного аналізу було встановлено, що всі операції купівлі-продажу відбулися в один день, а вартість товару по ланцюгу постачання поставки не змінювалася, що свідчить про відсутність ділової мети та наміру отримання прибутку.

Судом першої інстанції під час розгляду справи в повній мірі перевірено наявність у позивача необхідних первинних документів за господарськими операціями з метою визначення витрат, а також встановлення зв'язку між понесеними витратами і господарською діяльністю платника податку.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що посилання апелянта на інформацію в системі АІС «Єдиний реєстр податкових накладних» та АІС «Податковий блок», на підставі якої податковий орган дійшов висновку про нереальність господарських операцій, не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, а також на віднесення сум витрат до витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування податком на прибуток.

Окрім того, судом встановлено, що податковим органом не було проведено зустрічних звірок контрагентів позивача, жодні первинні документи, наявні у таких осіб, відповідачем не досліджувалися.

Таким чином, висновки податкового органу щодо фізичної неможливості здійснення господарських операцій вищевказаними контрагентами позивача є припущенням останнього, яке не підтверджується належними та допустимими доказами.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що неналежне виконання податкових зобов'язань контрагентами позивача тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цих осіб.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року в адміністративній справі № 808/2736/17 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 19 липня 2018 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 19 липня 2018 року.

Головуючий суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров