Справа № 826/15342/17
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 липня 2018 року № 826/15342/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу:

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Міський Комерційний Банк» Оберемка Романа Анатолійовича

третя особа, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

яка не заявляє

самостійних

вимог щодо

предмета спору

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» (далі - ПАТ «МКБ») Оберемка Романа Анатолійовича (далі - відповідач, уповноважена особа Фонду, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - третя особа, Фонд) про:

- визнання протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» Оберемка Романа Анатолійовича щодо не внесення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом, відомостей про ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за договором строкового банківського вкладу Ваш Стабільний № 2630/03/192166 від 19.06.2014;

- зобов'язання уповноваженої особи Фонду надати Фонду додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за договором строкового банківського вкладу Ваш Стабільний № 2630/03/192166 від 19.06.2014 у публічному акціонерному товаристві «Міський комерційний банк» за рахунок Фоду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.12.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 826/15342/17.

Цією ж Ухвалою залучено до справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та призначено судове засідання на 05.02.2018.

В зазначене судове засідання з'явились уповноважені представники позивача та відповідача, представник третьої особи не з'явився.

Судом повідомлено представника позивача, що відповідно до платіжного доручення від 24.11.2017, яке надано як доказ сплати судового збору за адміністративний позов не приймається, адже кошти зараховано на розрахунковий рахунок Київського окружного адміністративного суду, у зв'язку з чим, позов залишено без руху та надано час позивачу для виправлення вказаного недоліку до 12.02.2018.

Позивачем виправлено зазначений недолік та судом призначено розгляд справи на 28.03.2018.

В зазначене судове засідання з'явились уповноважені представники позивача та відповідача, представник третьої особи не з'явився.

Від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для надання відповіді на відзив. Судом задоволено зазначене клопотання та відкладено розгляд справи на 24.05.2018.

Від позивача через канцелярію суду 24.05.2018 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, яке судом залишено без задоволення.

Відповідно до матеріалів справи, позивач в обґрунтування позову зазначав, що відповідачем було протиправно не включено ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «МКБ» за рахунок Фонду, оскільки позивач є вкладником вказаного банку.

Відповідно до клопотання про розгляд справи без участі позивача, остання підтримує позов та просить задовольнити його повністю.

Представник відповідача, відповідно до відзиву на позовну заяву, проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивач не належить до вкладників ПАТ «МКБ» в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», також посилаючись на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 02.11.2015 у справі № 760/12894/15-ц, який відмовив в задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення коштів з ПАТ «МКБ», вказуючи, що відповідно до висновків суду першої інстанції позивач не пройшла ідентифікацію особи та не набула повноважень по депозитному вкладу № 2630/03/192166 на користь третьої особи, та як наслідок, не набула права вимоги по даному Договору.

Також представник відповідача посилаючись на порушення позивачем строку на звернення до адміністративного суду, клопотав про залишення позовної заяви без розгляду.

Від третьої особи по справі заперечень або пояснень по суті позовних вимог до суду не надходило.

Від представника позивача 19.04.2018 надійшло клопотання про поновлення строків звернення до суду, в якому останній посилаючись на ті обставини, що позивач переплутавши підсудність вказаного спору, звернулась не до того суду та у зв'язку із наявними проблемами із здоров'я не мала змоги слідкувати за проведенням судового розгляду в Солом'янському районному суді м. Києва, а зрозумівши, що справу розглянуто судом не за тією підсудністю, вирішила звернутись до Окружного адміністративного суду міста Києва, в підтвердження проблем із здоров'ям позивача, її представник надав до матеріалів справи відповідні докази.

У зв'язку з наявною судовою практикою Вищого адміністративного суду України, відповідно до якої зазначено, що недостатня кваліфікація, в результаті якої позивач спочатку з порушенням правил предметної підсудності помилково звернувся до районного суду, не може бути перешкодою для реалізації права позивача для захисту своїх прав та у зв'язку з наявними доказами, що підтверджують наявність проблем із здоров'ям у позивача, судом задоволено клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, а в клопотанні представника відповідача, у зв'язку із зазначеним, відмовляє.

В зазначене судове засідання позивач, представник відповідача та третьої особи не з'явились, зважаючи на зазначене та відповідно до вимог КАС України, судом ухвалено про перехід до розгляду справи в письмовому провадженні.

На підставі частини дев'ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено, що 19.06.2014 між ОСОБА_4 та ПАТ «Міський комерційний банк» на користь третьої особи - ОСОБА_1 був укладений Договір строкового банківського вкладу «Ваш Стабільний» № 2630/03/192166 на строк 30 днів з 19.06.2014 по 19.07.2014 року, із сумою вкладу 10 000 євро, в зазначеному Договорі міститься відмітка проте, що позивач з 1 липня набула прав та обов'язків за цим Договором.

Того ж дня, 19.06.2014 позивачем було видано довіреність на ОСОБА_4 на здійснення представництва інтересів за вказаним Договором.

Згідно з умовами договору, вкладником вважається особа, яка відкриває депозитний рахунок в банку на користь третьої особи, до моменту першого звернення у банк особи, на користь якої відкрито депозитний рахунок, з метою його використання. Після першого звернення у банк особи, на користь якої відкрито депозитний рахунок, з метою використання депозитного рахунку та ідентифікації цієї особи, вкладником вважається особа, на користь якої відкрито депозитний рахунок.

Під час першого звернення до банку з метою використання рахунку, особа, на користь якої відкрито рахунок, має надати необхідні документи для здійснення її ідентифікації та заповнити картку із зразками підписів.

Тому позивач вважає, що 19.06.2014 в день укладення Договору банком було здійснено її ідентифікацію як вкладника відповідно до вимог зазначеного Договору.

В подальшому, а саме 20 листопада 2014 року, на підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року №732 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №124 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Міський комерційний банк», згідно з яким, із 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «МКБ».

Постановою Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року №187 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «МКБ».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 20 березня 2015 року №64 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «МКБ» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «МКБ» Тимошенка Костянтина Володимировича строком на один рік із 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року включно. При цьому, 09 листопада 2015 року рішенням виконавчої дирекції Фонду №201 змінено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «МКБ», а саме всі повноваження ліквідатора ПАТ «МКБ» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Оберемку Роману Анатолійовичу із 12 листопада 2015 року.

Враховуючи викладені обставини, позивач звернулася до гарячої лінії ПАТ «УкрСиббанк» для отримання виплати по її рахунку та дізналась, що її не було включено до реєстру вкладників.

Тому, Заявою від 15.04.2015, яку банком отримано 16.04.2015, просила надати інформацію з приводу невключення ОСОБА_1 до зазначеного реєстру.

Листом вих. № 13.4/9082 від 16.06.2015 від Уповноваженої особи Фонду отримала відповідь, що виплата гарантованої суми відшкодування під час дії тимчасової адміністрації та ліквідації по депозитному вкладу НОМЕР_2, укладеному з позивачем призупинено до завершення перевірки правомірності укладення правочину.

Листом від 19.06.2015 № 02-036-20169/15 від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, позивача повідомлено про те, що інформація про вклади ОСОБА_1 відсутня в переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

До того ж, в матеріалах справи міститься лист адресований представнику за довіреністю ОСОБА_4 від 12.07.2017 № 853 від уповноваженої особи Фонду в якому повідомляється, що суму коштів по депозитному договору № 2630/03/192166 «Ваш стабільний» від 19.06.2014 заблоковано, у зв'язку з тим, що вказаний договір підпадає під ознаку нікчемності з підстав визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачених пунктом 3 частиню сьомою статті 38 Закону, адже кошти на рахунку № 4 були залучені на вклад (депозит) після встановлення Правлінням Національного банку України обмежень щодо діяльності Банку, в тому числі на залучення коштів на рахунки фізичних осіб і заборони зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунків відкритих у ПАТ «МКБ».

Також повідомлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 02.11.2015 по справі № 760/12894/15-ц в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «МКБ» про стягнення коштів відмовлено, зважаючи на зазначене, уповноважена особа Фонду не має підстав для включення позивача до реєстру вкладників.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва із вказаним позовом.

Суд вирішуючи адміністративний спір по-суті керується наступними нормами.

Відповідно до частини шостої статті 67 Закону України "Про банки та банківську діяльність" передбачено право Національного банку України запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку. Особливий режим контролю є додатковим інструментом банківського нагляду, що використовується, як правило, одночасно із заходами впливу, встановленим статтею 73 цього Закону.

Під час здійснення особливого режиму контролю за діяльністю банку, Національний банк України має право заборонити банку використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки та/або вимагати від банку проведення розрахунків виключно через консолідований кореспондентський рахунок.

Статтею 75 Закону України "Про банки та банківську діяльність" передбачено обов'язок Національного банку України прийняти рішення про віднесення банку до категорії проблемних відповідно критеріїв, визначених в ньому.

Рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею.

Національний банк України має право заборонити проблемному банку використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки та/або вимагати від проблемного банку проведення розрахунків виключно через консолідований кореспондентський рахунок.

Основним підзаконним нормативним актом, що регулює діяльність банків у випадку визнання їх проблемними є Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 року № 346.

Національний банк України має право запровадити особливий режим контролю за діяльністю банку та призначити куратора банку у випадках, передбачених нормативно-правовими актами Національного банку (п 5.1. Положення).

Згідно з п.п.5.2., 5.3. Положення Національний банк України для здійснення особливого режиму контролю за діяльністю банку одночасно з призначенням куратора банку може залучати фахівців з бухгалтерського обліку, юридичних питань, з питань платіжних систем, інформаційних технологій та з інших питань. Рішення про запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку, строк дії особливого режиму контролю за діяльністю банку та повноважень куратора банку, повноваження куратора банку, відміну/дострокову відміну запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку приймає Правління Національного банку України.

Отже, згадуваними законодавчими актами не встановлено заборони банку після визнання його проблемним укладати договори, відкривати поточні рахунки та зараховувати на рахунок кошти.

Нормативно-правовим актом, яким встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23. 02.2012 № 4452-VI (надалі - Закон № 4452-VI).

Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частин першої-другої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000,00 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Згідно з частинами другою-четвертою статті 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Відповідно до матеріалів справи, як встановлено судом, 08.07.2015 ОСОБА_1 звернулась до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «МКБ», третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» та просила стягнути з відповідача суму коштів в розмірі 15 955, 44 євро, з яких: 10 000,00 євро - сума банківського вкладу, 31,64 євро - відсотки за період з 19.06.2014 по 19.07.2014, 5 640,99 євро - індекс інфляції, 282, 81 євро - 3 % річних.

Рішенням вищевказаного суду від 02.11.2015 відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

В подальшому колегією суддів Апеляційного суду міста Києва по справі № 760/12894/15-ц ухвалою від 09.12.2015 було встановлено, «що 19.06.2014 року між ОСОБА_3 особисто та ПАТ "Міський комерційний банк" був укладений Договір строкового банківського вкладу № 2630/03/192166 «Ваш Стабільний».

Під час розгляду справи було встановлено, що Договір строкового банківського вкладу № 2630/03/192166 «Ваш Стабільний» від 19.06.2014 року, між ПАТ «Міський комерційний банк» та ОСОБА_3, було укладено у зв'язку з втратою Договору банківського вкладу, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ "Міський комерційний банк" на користь третьої особи ОСОБА_3, та реквізити було проставлено з попереднього Договору.

ОСОБА_3 особисто підписала та пройшла ідентифікацію по договору №2630/03/192166 укладеним між нею та відповідачем, що сторонами не заперечується.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, Постановою Правління НБУ № 732 від 20.11.2014 ПАТ «МКБ» віднесено до категорії неплатоспроможних, в результаті чого запроваджено тимчасову адміністрацію. Враховуючи наведене, з 20.11.2014 діяльність ПАТ «МКБ» регламентується положеннями ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».»

Згідно зі ст. 319 Цивільного процесуального кодексу України, рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Тобто, позивач, відповідно до рішення суду, яке набрало законної сили, є вкладником ПАТ «МКБ» згідно договору №2630/03/192166.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зважаючи на встановлені обставини ухвалою Апеляційного суду м. Києва та відповідно до норм діючого законодавства постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 року № 346, суд зазначає, що Договір укладено 19.06.2014, а Постановою Національного банку України № 732 від 20.11.2014, якою ПАТ «МКБ» віднесено до категорії неплатоспроможних, в результаті чого запроваджено тимчасову адміністрацію, а тому суд не погоджується з доводами відповідача, що Договір нечинний, адже його укладено в період дії заборони на вчинення таких банківських дій відповідно до Постанови НБУ № 309/БТ від 23.05.2014.

Також, як встановлено, судами першої та апеляційної інстанції у справі № 760/12894/15-ц, другий Договір № 2630/03/192166 «Ваш стабільний» від 19.06.2014 позивач особисто підписала та пройшла по ньому стадію ідентифікації ( абзац 31 мотивувальної частини Рішення Соломянського районного суду м.Києва від 02.11.2015).

При цьому, у відзиві відповідачем не заперечується, що у зв'язку із втратою Договору строкового банківського вкладу № 2630/03/192166 «Ваш Стабільний» від 19.06.2014,було укладено з позивачем новий Договір, але з реквізитами Договору строкового банківського вкладу № 2630/03/192166 «Ваш Стабільний» від 19.06.2014, відповідно до якого ОСОБА_1 стала безпосереднім вкладником коштів.

А тому, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а інформація щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за договором строкового банківського вкладу «Ваш Стабільний» № 2630/03/192166 від 19.06.2014 у ПАТ «МКБ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Стосовно клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі № 826/15342/17, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої 1 статті 28 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Отже, правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання гарантованого відшкодування за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банку-боржника.

Саме тому частиною восьмою статті 36 Закону № 4452-VI визначено, що дія Закону № 2343-ХІІ на банки не поширюється.

Таким чином, немає підстав вважати, що правовідносини між вкладниками та Фондом щодо формування переліку осіб, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду, складаються з участю банку. Тому, ці правовідносини не стосуються безпосередньо процедури ліквідації банку. Юридичний факт неплатоспроможності банку є лише підставою для виникнення правовідносин щодо відшкодування вкладникам їх вкладів за рахунок коштів Фонду, проте процес ліквідації має окремий перебіг і не впливає на обсяг гарантованого відшкодування вкладникам.

Наведене свідчить про те, що спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду в межах гарантованого державою відшкодування за вкладами, є публічно-правовим, має особливий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами (п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону № 4452-VI), тому його не можна вважати спором у зв'язку з процесом ліквідації банку.

Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що на ці правовідносини не розповсюджуються норми статті 12 ГПК України, а тому юрисдикція господарських судів на такі спори не поширюється.

Частиною другою статті 6 Конституції України визначено, що органи судової влади здійснюють свої повноваження в установлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

З огляду на зазначені норми матеріального та процесуального права перевірка законності дій та рішень посадової особи Фонду щодо виконання покладених на неї владних управлінських функцій у сфері реалізації публічних інтересів держави не регулюється нормами Закону № 2343-ХІІ відповідно до прямого припису частини восьмої статті 36 Закону № 4452-VI, який є спеціальним щодо таких правовідносин, а тому підстав для розгляду цієї справи в порядку господарського судочинства немає.

Зважаючи на викладене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що Фонд є державною спеціалізованою установою, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду в цьому випадку виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб, а тому спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат, є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічну правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 813/921/16, від 23 травня 2018 року у справі № 820/3770/16, від 06 червня 2018 року у справі № 804/15159/15.

Зважаючи на вищевикладене клопотання представника відповідача не підлягає задоволенню.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про те, що позивач мала б бути включена до переліку вкладників, за якими останні мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, а отже, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду відносно невключення інформації щодо позивача - як вкладника до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Отже, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії, на підставі якого Фонд гарантування вкладів фізичних осіб формує Загальний реєстр вкладників.

Відповідно до п. 12 р. II Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 (далі - Положення № 14) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1548/21860, передбачено, що протягом процедури здійснення тимчасової адміністрації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, яким необхідно здійснити виплати за рахунок цільової позики.

Згідно п. 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, зокрема, такі переліки:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення.

Також, даним пунктом передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Пунктом 6. р. III Положення № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Згідно норм частин першої та другої статті 28 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунок вкладника, який раніше не був включений до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідне доповнення до переліку.

За таких обставин, оскільки протиправними діями уповноваженої особи Фонду були порушені гарантовані частиною першою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" права позивача на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, вимоги позивача про зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" Оберемка Романа Анатолійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача - як вкладника ПАТ "МКБ", який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які обліковуються за договором банківського вкладу Ваш Стабільний № 2630/03/192166 від 19.06.2014, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги суд виходить з того, що обов'язок відповідача на вчинення відповідних дій прямо передбачений Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та зважаючи на наявність в матеріалах справи платіжного доручення від 05.02.2018 № Р24А365692663А60265 на суму 640,00 грн., із зазначенням призначення платежу: судовий збір за позовом ОСОБА_1, що зараховано на розрахунковий рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва, суд присуджує на користь позивача здійснені нею документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі та у розмірі 640,00 грн. з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79,139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Міський Комерційний Банк» Оберемка Р.А. та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» Оберемка Романа Анатолійовича щодо не внесення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом, відомостей про ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за договором строкового банківського вкладу Ваш Стабільний № 2630/03/192166 від 19.06.2014.

3. Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Міський Комерційний Банк» Оберемка Романа Анатолійовича надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за договором строкового банківського вкладу Ваш Стабільний № 2630/03/192166 від 19.06.2014 у публічному акціонерному товаристві «Міський комерційний банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

4. Присудити з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (код 37993783; адреса: 01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень) на повне відшкодування судового збору, сплаченого за платіжним дорученням що міститься в матеріалах справи.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: ОСОБА_1, 08300, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1;

Відповідач: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Міський Комерційний Банк» Оберемко Р.А., 03141, м. Київ, вул. Солом'янська, 33, ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, 04053, м. Київ, вул .Січових Стрільців, 17, .

Суддя Л.О. Маруліна