Справа № 0940/1188/18
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" липня 2018 р. справа № 0940/1188/18
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шумея М.В.,
секретаря судового засідання - Шпак М.М.,
за участю: представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про скасування постанов від 14.07.2015, -
ВСТАНОВИВ:
09.07.2018 ОСОБА_3 звернулася до суду із адміністративним позовом до Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про скасування постанов від 14.07.2015.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.07.2018 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд справи на 10:00 год., "23" липня 2018 року.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити повністю.
Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив. Вважає, що відповідачем вживались передбачені законом заходи з метою виконання рішення суду, зокрема направлялись відповідні запити для встановлення джерел погашення заборгованості. Просила суд в задоволенні позову відмовити.
Суд, у відповідності до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, заслухавши усні пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, письмові пояснення викладені у заявах по суті справи, зазначає наступне.
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 11.02.2013 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТзОВ "Кей-Колект" заборгованості в сумі 109134,10 грн., за договором про надання споживчого кредиту №0.

06.05.2015 відділом ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження №48017574 на підставі виконавчого листа №346/244/13 виданого 11.03.2013 Коломийським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_3, заборгованості в сумі 109134,10 на користь ТОВ "Кей-Колект", яким зобов"язано боржника самостійно виконати вказану постанову в 7-ми денний термін.

14.07.2015 державний виконавець Коломийського міськрайонного ДВС ГТУЮ ОСОБА_2, винесла постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 10913,41 грн.

Окрім того 14.07.2015 державним виконавцем Коломийського міськрайонного ДВС ГТУЮ ОСОБА_2, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

28.11.2015 державний виконавець Коломийського міськрайонного відділу ДВС ГУЮ ОСОБА_2, винесено постанову про повернення виконавчого провадження стягувачеві на підставі пункту 5 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження"

На запит позивача від 01.06.2018 року про наявність арештів на її нерухоме та рухоме майно, після виконання нею зобов"язань перед ТОВ "Кей-Колект", листом Коломийського міськрайонного відділу ДВС ГУЮ №03-27-271/1 від 20.06.2018 їй надано відповідь, за змістом якої, після сплати виконавчого збору в сумі 10913,41 та 70 грн., витрат на проведення виконавчих дій на рахунок Коломийського міськрайонного відділу ДВС ГУЮ, буде знято арешт з всього належного позивачу майна. При цьому ОСОБА_3, долучила державному виконавцю відділу ДВС Коломийського МУЮ довідку видану ТзОВ "Кей-Колект" від 25.04.2018 за вихідним №735527, з якої вбачається, що станом на 13.03.2018 позивач не має заборгованості перед ТзОВ "Кей-Колект" за договором про надання споживчого кредиту №0 від 18.01.2008.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам які склалися, суд вказує на наступне.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до вимог статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції що діяла під час виникнення правовідносин) передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною 2 статті 25 вказаного Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 % суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Судом встановлено, що позивачем не було виконано рішення Коломийського міськрайонного суду від 11.02.2013 в строк, встановлений ч.2 статті 25 ЗУ "Про виконавче провадження", однак суд зазначає, що відповідно до правових позицій Верховного Суду України викладених у справах №3-217гс14 від 28.01.2015 та №6-785цс15 від 06.07.2015 сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов"язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії спрямовані на примусове виконання.

Положенням частини 3 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим законом.

З аналізу зазначеної норми статті випливає, що дії державного виконавця, а саме: відкриття виконавчого провадження, направлення запитів, винесення постанови про арешт майна боржника, які не призвели до фактичного стягнення коштів за виконавчим документом про стягнення заборгованості, не є достатньою підставою для стягнення виконавчого збору з боржника.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що державні виконавці, які мали в своїх провадженнях виконавчий лист №346/244/13 про стягнення з ОСОБА_3, на користь ТОВ "Кей-Колект" заборгованості за кредитом, належних дій щодо примусового виконання рішення суду не вчинили.

Враховуючи, те що позивачем добровільно сплачено кредитну заборгованість, що підтверджується довідкою ТзОВ "Кей-Колект" від 25.04.2018 №735527 та відсутністю вчинення державними виконавцями дій, які б призвели до фактичного стягнення коштів за виконавчим документом в примусовому порядку, суд приходить до висновку що постанови державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ ОСОБА_2, від 14.07.2015 про стягнення виконавчого збору в сумі 10913,41 грн., та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження - є неправомірними та підлягать до скасування.

За таких обставин, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення.

Згідно частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Документально підтвердженими судовими витратами в даній справі є витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 1409,60 грн., що підтверджується квитанцією № 156.104.1/16851699 від 09.07.2018 (а.с.3).

Як наслідок, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Коломийського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1409, 60 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 від 14.07.2015 по виконавчому провадженню ВП №48017574 про стягнення виконавчого збору в сумі 10913,41 грн.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 від 14.07.2015 по виконавчому провадженню ВП №48017574 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Стягнути з бюджетних асигнувань Коломийського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області (, вул. Театральна 15, м.Коломия, Івано-Франківська область, 78200) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, вул. Гетьманська 82/1, м.Коломия, Івано-Франківська область, 78200) судовий збір в сумі 1409 (одну тисячу чотириста дев"ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Суддя Шумей М.В.