Справа № 264/3366/18
Суддя: Пустовойт Т. В.
Дата ухвалення: 2018-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/3366/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2018 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону УПП в Донецькій області рядового поліції Мокрушина Євгена Андрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що 04 червня 2018 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Постанову по справі про адміністративне правопорушення винесено за те, що 04 червня 2018 року о 12 годині 40 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 біля будинку №32/51 по пр.Перемоги в м.Маріуполі та під час руху транспортного засобу користувався засобами зв'язку, тримаючи їх у руках, чим порушено п.2.9.д Правил дорожнього руху України. Із постановою не згоден і просить її скасувати, оскільки вважає її необґрунтованою і незаконною. В обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що він дійсно керував автомобілем в зазначений час та його зупинив інспектор патрульної поліції у зв'язку з тим, що він нібито користувався засобами зв'язку, тримаючи їх у руках, однак вказаного правопорушення він не скоював. Між тим, в подальшому інспектор виніс на місці постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Вважає, що інспектор упереджено та не об'єктивно поставився до з'ясування обставин справи, незаконно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддав стягненню. Постанову посадової особи про притягнення його до адміністративної відповідальності вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з'явився, в адміністративному позові виклав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надіслав до суду відзив, в якому зазначив про законність своїх дій, оскільки позивачем було допущено порушення правил дорожнього руху. За скоєне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн. У підтвердження доводів, надав диск з відеозаписом.

Оскільки обидві сторони у справі надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, та в судове засідання не з'явилися особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст. 194, ч.9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 04 червня 2018 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 871531 поліцейським роти №4 батальйону УПП в Донецькій області рядового поліції Мокрушиним Є.А. було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що він 04 червня 2018 року о 12 годин 40 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1 біля будинку №32/51 по пр.Перемоги в м.Маріуполі та під час руху транспортного засобу користувався засобами зв'язку, тримаючи їх у руках, чим порушив п.2.9.д Правил дорожнього руху України, що тягне за собою відповідальність, передбачену ч.2 ст.122 КУпАП, за скоєння якого накладено штраф в сумі 425 грн.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об'єкт та об'єктивну сторону правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, що на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення полягало у проїзді перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофору.

При цьому, доведеність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Також Законом України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.

Представником відповідача надано оптичний диск з відеозаписом від 04.06.2018 року, але з відеозапису, який міститься на ньому, лише вбачається, що автомобіль світлого кольору здійснював рух по проспекту Перемоги в м.Маріуполі, проте ані державний номер та марку зазначеного автомобілю, а також факт користування водієм зазначеного автомобілю засобами зв'язку, тримаючи їх у руках, розгледіти не можливо через відстань автомобілю поліцейських, з якого здійснювався запис на відеорегістратор, від зазначеного автомобілю світлого кольору. Тому, враховуючи зазначені обставини, надати оцінку обставинам можливого правопорушення та відповідно законності винесення постанови працівником поліції у суду об'єктивної можливості не має.

Отже, до суду будь-яких доказів безпосереднього вчинення правопорушення представлено не було, що є підставою для скасування прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення.

На переконання суду, факт візуального спостереження вчинення адміністративного правопорушення інспектором поліції без забезпечення належних та допустимих доказів, визначених ст.251 КпАП України, зокрема відеофіксації всіх суттєвих обставин, не може доводити винуватість особи у вчиненому адміністративному правопорушенні. А відтак, оскільки позивач категорично заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, а відповідач належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивача у цьому адміністративному правопорушенні не довів, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, а дії інспектора роти №4 батальйону УПП в Донецькій області рядового поліції Мокрушина Є.А. неправомірними, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 243-246 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону УПП в Донецькій області рядового поліції Мокрушина Євгена Андрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 04 червня 2018 року серії БР №871531 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Т.В. Пустовойт