Справа № 823/2119/18
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 липня 2018 року Справа № 823/2119/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді – Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Мошурівський консервний завод» про забезпечення позову у адмінстративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мошурівський консервний завод» до управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправними та скасування припису і постанов,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Мошурівський консервний завод» (пров. Шевченка, 14, с. Мошурів, Тальнівський р-н, Черкаська обл., 20432, далі – позивач) з позовом до управління Держпраці у Черкаській області (бульв. Шевченка, 205, м. Черкаси, 18001, далі – відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати припис відповідача №23-2012/0078-0040 від 15.03.2018, постанову про накладення штрафу уповноваженими особами №23-20-12/0078-087 від 05.04.2018 про накладення штрафу у розмірі 1675350 грн. та постанову №23-20-12/0078-088 від 05.04.2018 про накладення штрафу у розмірі 3723 грн.

На адресу суду позивачем подано заяву про забезпечення адміністративного позову в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом: зупинення дій постанов заступника начальника управління Держраці у Черкаській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №23-20-12/0078-087 від 05.04.2018 у розмірі 1675350 грн. (один мільйон шістсот сімдесят п’ять тисяч триста п’ятдесят гривень нуль нуль копійок) та постанову №23-20-12/0078-088 від 05.04.2018 про накладення штрафу у розмірі 3723 грн. до набрання чинності рішенням суду по справі; зупинення стягнення за постановами заступника начальника управління Держраці у Черкаській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №23-20-12/0078-087 від 05.04.2018 у розмірі 1675350 грн. (один мільйон шістсот сімдесят п’ять тисяч триста п’ятдесят гривень нуль нуль копійок) та постанову №23-20-12/0078-088 від 05.04.2018 про накладення штрафу у розмірі 3723 грн. до набрання чинності рішенням суду по справі; зупинення дії постанов Тальнівського РВДВС ГТУЮ у Черкаській області про відкриття виконавчих проваджень № 56713561 від 09.07.2018 та № 56713367 від 09.07.2018 до набрання чинності рішенням суду у справі та зупинення стягнення на підставі постанов Тальнівського РВДВС ГТУЮ у Черкаській області про відкриття виконавчих проваджень № 56713561 від 09.07.2018 та № 56713367 від 09.07.2018 до набрання чинності рішенням суду.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що на думку позивача стягнення органами державної виконавчої служби на підставі постанов заступника начальника управління Держраці у Черкаській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №23-20-12/0078-087 від 05.04.2018 у розмірі 1675350 грн. та постанову №23-20-12/0078-088 від 05.04.2018 про накладення штрафу у розмірі 3723 грн. істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист порушених інтересів позивача, оскільки чинним законодавством України не передбачено зупинення дії та виконання постанов органів Держпраці.

Розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Забезпечення позову - це вжиття судом до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Необхідно зазначити, що вказані вище підстави є оціночними, а тому необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з наведених вище обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Частиною 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України (як суду касаційної інстанції до 03.10.2017) «Про узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції глав 1-4 розділу III Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду та вирішення адміністративних справ» від 29.09.2016 №14 забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

З аналізу вищенаведеного слідує, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно, загальною вимогою для розгляду і вирішення питання про забезпечення позову за ініціативою позивача можливе лише у разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

Відтак, суд дійшов висновку, що наведені позивачем обґрунтування не свідчать про існування обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України, як підстав для забезпечення позову, а саме: не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

У зв’язку із вищевикладеним, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Мошурівський консервний завод» про забезпечення позову – відмовити.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом п’ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя В.А. Гайдаш