Справа № 569/8543/18
Суддя: Харечко С. П.
Дата ухвалення: 2018-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/8543/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечко С.П.,

при секретарі Левчук Д.О.,

з участю позивача представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому просить суд скасувати постанову про порушення митних правил №0149/20400/18 від 15 березня 2018 року про визнання його винним за ст.485 МК України у виді штрафу в розмірі триста відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 476181.54 грн., а також просить суд поновити строк на оскарження постанови.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що він є громадянином Російської Федерації, а за постановою його визнано винним, як громадянина України. Йому було відмовлено у пропуску через митний кордон України, що підтверджується карткою відмови в прийнятті митної декларації. А відтак позивач зазначає, що не ввіз на територію України транспортний засіб, у зв'язку з цим і не порушував митних правил. З матеріалів справи убачається, що позивач не надав для проведення митного контролю посвідку на постійне проживання в Україні. Всупереч цьому позивач зазначає, що надав усі документи відповідно до законодавства. Щодо його усного опитування митним інспектором зазначає, що воно є некоректним, оскільки позивач не розуміє української мови. Жодних даних щодо ухилення від сплати митних платежів, у матеріалах справи немає, а застосування штрафу 476181.54 грн. за ненадання посвідки є необґрунтованим та неприпустимим.

В судовому засіданні представник позивача просила позов задовільнити з підстав зазначених у позові. Суду пояснила, що постанова винесена на припущеннях, оскільки з матеріалів справи убачається, що позивач не в'їхав на митну територію України, про що свідчить рішення про відмову (картка відмови у прийнятті митної декларації). Не відповідає вимогам закону і порядок розгляду справи, який проведено у відсутність позивача. Також представник позивача просила суд, поновити позивачу строк на оскарження постанови з підстав, що позивач отримав постанову 28.04.2018 року за місцем проживання в Україні, після цього у визначений законом строк звернувся до суду з позовом.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав до суду відзив, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві. Вказує, що постанова у справі про порушення митних правил про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.485 Митного кодексу України винесена на підставі наявних у справі доказів, жодних порушень закону при її винесені допущено не було.

Судом встановлено, що за постановою у справі про порушення митних правил від 15.03.18 року № 0149/20400/18, винесеної заступником начальника Рівненської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії, позивача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 476 181,54 грн.

Постанова від 15.03.2018 року у справі про порушення митних правил № 0149/20400/18 мотивована тим, що, 01.03.2018 року о 12 год. 38 хв. у зону митного контролю МП «Городище» Рівненської митниці ДФС на смугу руху «зелений коридор» у напрямку «в'їзд на митну територію України» заїхав легковий автомобіль марки «AUDI А4», р.н.з. НОМЕР_1 (країна реєстрації - PL), ідентифікаційний номер НОМЕР_2 під керуванням громадянина Російської Федерації ОСОБА_5, що слідував з Білорусії до України.

Шляхом проведення усного декларування позивачем були надані наступні документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 видане 12.07.2010, паспорт громадянина НОМЕР_4 видиданий 12.07.2017 та доручення на право користування автомобілем зареєстроване за номером НОМЕР_5 від 07.11.2016 для проходження митного контролю автомобіль марки «AUDI А4», р.н.з. НОМЕР_1 (країна реєстрації - PL), ідентифікаційний номер НОМЕР_2 для ввезення на митну територію України в режимі «Тимчасового ввезення до 1 року».

В письмовому поясненні від 01.03.18 громадянином ОСОБА_2 було письмово підтверджено його місце проживання в Російській Федерації, що, відповідно, унеможливлює його проживання на території України.

У пред'явленій довіреності на право користування автомобілем зареєстрованій за номером НОМЕР_5 від 07.11.2016 також зазначено, що гр. ОСОБА_2 проживає в Росії.

Під час проведення огляду транспортного засобу та особистих речей гр. ОСОБА_2 було виявлено Посвідку на постійне проживання в Україні НОМЕР_6, видану громадянину ОСОБА_2 26.04.2107 року органом 0701 для проживання за адресою: АДРЕСА_1 яку гр. ОСОБА_2 для проведення митного контролю не надав.

Тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодекс. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X МК України.

Згідно зі ст.292 МКУ митні платежі не сплачуються при ввезенні товарів на митну територію України якщо такі товари були поміщенні у митний режим, який відповідно до положень Митного кодексу України не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Статтею 103 МК України встановлено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.293 МКУ, крім осіб, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, особами, на яких покладається обов'язок зі сплати митних платежів, є

-у разі недотримання положень МК України щодо користування та розпорядження товарами або виконання інших вимог і умов, установлених цим Кодексом для застосування митних режимів, що передбачають умовне повне або часткове звільнення від сплати митних платежів, - особи, відповідальні за дотримання митного режиму.

Відповідно до статті 30 Податкового кодексу України, податкова пільга - це передбачена податковим та митним законодавством звільненням платника податків від обов'язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі. Податкова пільга надається, зокрема, шляхом звільнення від сплати податку та збору.

Згідно вимог пункту 3 статті 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702 , 8703 , 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Таким чином, ОСОБА_2 порушено встановлені Митним кодексом України умови тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «AUDI А4», р.н.з. НОМЕР_1. (країна реєстрації - РЬ), ідентифікаційний номер НОМЕР_2, шляхом не надання для проведення митного контролю посвідки на постійне проживання в Україні НОМЕР_6, видану 26.04.2017 року органом 0701, з метою ухилення від сплати митних платежів.

У позовній заяві гр. ОСОБА_2 вказує на відсутність «елементу об'єктивної сторони правопорушення», оскільки він не порушив умов ввезення на територію України транспортного засобу, а саме - він не заїхав на митну територію України та не ввіз транспортний засіб на митну територію України у зв'язку з тим, що було оформлено картку відмови.

Згідно п.4 ст. 4 МК України, ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України, сукупність дій, пов'язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку.

Згідно ст. 10 Митного кодексу України, межі митної території України є митним кордоном України. Митний кордон України збігається з державним кордоном України...

Відповідно до частини 1 статті 289 МКУ обов'язок зі сплати митних платежів виникає у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України...

Окрім того, слід зауважити, що ст. 485 МК України встановлено відповідальність за дії спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів..., що передбачає можливість настання шкідливого наслідку (тобто незакінчену дію).

Саме непред'явлення Посвідки на постійне проживання в Україні НОМЕР_6, від 26.04.2017 року надавало можливість гр. ОСОБА_2 як ніби-то нерезиденту ввезти на митну територію України транспортний засіб на строк до одного року без сплати митних платежів.

У відповідності до п. "в" ч. 50. ст. 4 МК України, громадянин ОСОБА_5 26.04.2017 року набув статусу громадянина резидента.

Тобто на момент перетину кордону позивач мав статус резидента, оскільки мав постійне місце проживання в Україні, що підтверджується посвідкою про проживання

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України від 22 вересня 2011 року № 3773- VI "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, відповідно до ч. 3 ст. 1 вказаного закону, іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно дотримуватись Конституції та законів України, інших нормативно- правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

При ввезенні 01.03.2018 року на територію України автомобіля марки «AUDI А4», р.н.з. НОМЕР_1. (країна реєстрації - РЬ), ідентифікаційний номер НОМЕР_2, громадянин ОСОБА_2 у відповідності до ст. 366 МК України обрав «зелений коридор», тобто провів декларування шляхом вчинення дій, чим засвідчив, що переміщує через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Окрім того, після невдалої спроби із спрощеним переміщенням транспортного засобу «зеленим коридором» та виведенням його на смугу руху «червоний коридор», гр. ОСОБА_2 знову вдруге, уже під час усного декларування зазначає, що він є нерезидентом з наміром ввезення на митну територію України автомобіля марки «AUDI А4», р.н.з. НОМЕР_1., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 без митних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

В даному випадку позивач мав право ввезти транспортний засіб на митну територію України під зобов'язання про зворотне вивезення, але в разі сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до п.7 розділу І наказу №1118 від 17.11.2005 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» із змінами та доповненнями визначено, що власник транспортного засобу або уповноважена особа, яка переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів:

- що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження);

- реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом;

- митної декларації - у разі потреби;

- ВМД (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); ,

- що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні);

- паспортних документів та інших, документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо;

- довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності).

Положеннями ст. 366 МК України передбачено, що двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Канал, позначений символами червоного кольору ("червоний коридор"), призначений для всіх інших громадян.

Громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Отже, враховуючи вищевикладене, позивач являється резидентом і зобов'язаний дотримуватися митних правил встановлених для громадян (резидентів) України та у даному випадку при тимчасовому ввезенні на територію України транспортного засобу повинен сплатити усі необхідні митні платежі.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача, оскільки винесена відповідачем постанова про порушення митних правил №0149/20400/18 від 15 березня 2018 року є правомірною та винесена відповідно до чинного законодавства, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Житомирський апеляційний адміністративний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_2, адреса проживання: АДРЕСА_2

Відповідач Рівненська митниця ДФС, місце знаходження: 33028, м. Рівне, вул.. Соборна, буд.104, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39420640.

Провний текст рішення виготовлено 16.07.2018 року.

Суддя Рівненського

міського суду Харечко С.П.