Справа № 815/5299/17
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/5299/17

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О. А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Семенюк Г.В.

- Шляхтицький О.І.

при секретарі - Алексєєвій Н.М.

за участю представника позивача Субботіної Л.В.

представника скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту захисту економіки Національної поліції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року прийняту за у порядку письмового провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Управління захисту економіки в Одеській області про визнання протиправними дії щодо здійснення перевірки

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4, позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до Управління захисту економіки в Одеській області про визнання протиправними дії щодо здійснення перевірки відносно ОСОБА_4, проведеної за повідомленням Департаменту захисту економіки Національної поліції України та відібрання пояснень з приводу правильності та повноти заповнення позивачем декларації.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року адміністративний позов ОСОБА_4 задоволено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Департамент захисту економіки Національної поліції України звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що рішення винесено з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року апеляційну скаргу Департаменту захисту економіки Національної поліції України залишено без руху.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обставини справи.

Наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України № 3 від 16 листопада 2015 року затверджено Положення про управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України (а.с. 86-88).

Згідно зазначеного Положення, Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України є структурним (відокремленим) підрозділом Департаменту захисту економіки Національної поліції України (а.с. 89-94).

В період з 24 квітня 2017 року (направлення запиту № 4125/39/114/01-2017 до територіального сервісного центру 5142) по 23 червня 2017 року в Управлінні захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України проводилася перевірка відносно заступника начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Одеської митниці ДФС ОСОБА_4 щодо вчинення адміністративного правопорушення пов'язаного з корупцією.

22 червня 2017 року ОСОБА_4 на адресу начальника управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_5 надані пояснення щодо відчуження транспортного засобу MERCEDES-BENZ ML-350 та декларування відомостей про доходи від відчуження рухомого майна (а.с. 74).

23 червня 2017 року оперуповноваженим УЗЕ в Одеській області ДЗЕ України старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 розглянуто матеріали перевірки ВХ № 1684 від 17 травня 2017 року, ВХ №1687 від 17 травня 2017 року, ВХ №1689 від 18 травня 2017 року, ВН №955 від 15 червня 2017 року, ГУНП ЖЕО № 1353 від 16 травня 2017 року, та прийнято висновок про результати розгляду матеріалів за яким в діях інспектора податкової та митної справи ІІ рангу ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення пов'язаного з корупцією та вважав матеріали перевірки розглянутими та списати у справу УЗЕ в Одеській області ДЗЕ України. З зазначеним висновком згоден начальник відділу УЗЕ в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_7 Висновок затверджений 23 червня 2017 року т.в.о. начальника управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_8 (а.с. 67).

Проведення перевірки в травні - червні 2017 року Управлінні захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України відносно ОСОБА_4 та висновок оперуповноваженим УЗЕ в Одеській області ДЗЕ України старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 від 23 червня 2017 року не оскаржується позивачем.

Прокуратурою Одеської області за фактом внесення недостовірних відомостей при відчуженні вищевказаного транспортного засобу відносно ОСОБА_4 відкрито кримінальне провадження за №0755за статтею 366-1 Кримінального кодексу України.

12 липня 2017 року Департаментом захисту економіки Національної поліції України направлявся запит № 9794/39/04-2017 до Національного агентства з питань запобігання корупції щодо надання інформації про дії суб'єкта декларування ОСОБА_4 в інформаційно-комунікаційній системі на який отримано відповідь № 93-05/25623/17 від 27 липня 2017 року щодо послідовності дій користувача ОСОБА_4 з додатком.

30 серпня 2017 року за вихідним №32355/39/04-2017 Департаментом захисту економіки Національної поліції України на адресу управління захисту економіки в Одеській області направлено матеріали на 48 аркушах для організації розгляду та прийняття рішення відповідно до вимог законодавства, щодо можливого порушення Закону України «Про запобігання корупції» заступником начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Одеської митниці ДФС ОСОБА_4

Заступником начальника УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НПУ ОСОБА_8, 05 вересня 2017 року подано начальнику УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НПУ ОСОБА_5 рапорт зі змісту якого вбачається, що «на виконання вказівки начальника УЗЕ в Одеській області ОСОБА_5 проводилась перевірка законності прийнятих рішень за результатами розгляду матеріалів перевірки (рапорт оперуповноваженого УЗЕ в Одеській області ОСОБА_8 вх 752вн.) відносно заступника начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Одеської митниці ДФС ОСОБА_4 За результатами розгляду матеріалів оперуповноваженим ОСОБА_9 винесено висновок від 23 червня 2017 року № 1029 про відсутність складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією в діях інспектора податкової і митної справи ІІ рангу ОСОБА_4 Мною встановлено, що прокуратурою Одеської області зареєстроване кримінальне провадження № 00755 за ст. 366-1 та встановлено що інспектор податкової і митної справи ІІ рангу ОСОБА_4 надала декларацію за звітний період 2015 року в якій було відображено у її власності автомобіль (MERCEDES-BENZ 2008 р.в.), а в декларації яка була надана 15 лютого 2017 року за звітний період 2016 автомобіль (MERCEDES-BENZ 2008 р.в.) був відсутній згідно бази даних автомобіль був перереєстрований на нового власника 06 жовтня 2016 року, що свідчить про реалізацію вказаного майна та не повідомлення про суттєві зміни НАЗК. Прошу Вашого дозволу на скасування висновку від 23 червня 2017 року № 1029 про відсутність складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією в діях інспектора податкової і митної справи ІІ рангу ОСОБА_4 та проведення службової перевірки».

На вказаному рапорті наявна резолюція «Дозволяю» (а.с. 76-77).

Управлінням захисту економіки в Одеській області на виконання доручення Департаменту з метою зібрання доказів було направлено запрошення до Одеської митниці ДФС з проханням ОСОБА_4 прибути до управління.

Не погоджуючись з вищевикладеним позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідачів, щодо здійснення заходів по проведенню перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації ОСОБА_4, після 23 червня 2017 року (дата затвердження висновку) та направлення за місцем роботи позивача листа про необхідність прибуття її для відібрання пояснень з приводу заявлених відомостей у декларації є протиправними та вчиненими за відсутності на це повноважень, встановлених законом.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції не правильним та таким, що не відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП), Закону України «Про національну поліцію» та Закону України «Про запобігання корупції».

Джерела права й акти їх застосування.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських визначено Законом України «Про Національну поліцію».

Приписами Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом (ст. 1). Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (ст. 2). Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази. Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України (ст. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: 1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; 3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; 4) вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров'ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; 5) здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; 6) здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності; 7) розшукує осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом; 8) у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Оцінка суду.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_4 виходив з неправомірних дій відповідачів, щодо здійснення заходів по проведенню перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації ОСОБА_4, після 23 червня 2017 року (дата затвердження висновку) та направлення за місцем роботи позивача листа про необхідність прибуття її для відібрання пояснень з приводу заявлених відомостей у декларації.

Дослідивши матеріали справи, а саме позовну заяву ОСОБА_4 від 11 жовтня 2017 року за вх.№ 5295/17 колегія суддів зазначає, що згідно позовних вимог не можливо встановити дії якого саме відповідача позивач просить визнати протиправними.

Окрім того, 13 жовтня 2017 року позивачем до суду надано позовну заяву (уточнену) вх.№28230/17 згідно вимог якої вбачається, що позивачка знову просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо здійснення перевірки відносно ОСОБА_4, проведеної за повідомленням ДЗЕ та відібрання пояснень з приводу правильності та повноти заповнення позивачкою декларації.

Тобто, звертаючись до суду з адміністративним позовом та уточненням до нього ОСОБА_4 не конкретизувала, які саме дії відповідача вона оскаржує.

При цьому, з резолютивної частини оскаржуваного рішення від 06 лютого 2018 року вбачається, що суд першої інстанції дійшов висновку про визнання протиправними дії Управління захисту економіки в Одеській області щодо проведення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації ОСОБА_4, після 23 червня 2017 року та направлення за місцем роботи позивача листа від 12 вересня 2017 року про необхідність прибуття ОСОБА_4 для відібрання пояснень з приводу заявлених відомостей у декларації.

Статтею 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно вимог п.4 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами скаржника зазначеними в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог та всупереч п. 1 ч. 5 статті 246 КАС України вибірково визнав протиправними лише окремі дії відповідача, а саме: дії відповідача щодо проведення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації ОСОБА_4, після 23 червня 2017 року та направлення за місцем роботи позивача листа від 12 вересня 2017 року про необхідність її прибуття для відібрання пояснень з приводу заявлених відомостей у декларації, та при цьому не зазначив у мотивувальній частині рішення мотиви відхилення решти позовних вимог.

Окрім того, колегія суддів погоджується з доводом скаржника про те, що Департамент захисту економіки Національної поліції України при здійсненні перевірки відносно позивачки діяв в межах наділених законодавством повноважень, з огляду на наступне.

Абзацом 13 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що спеціально уповноважені суб'єкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 3 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція вживає заходів з метою виявлення, зокрема, адміністративних правопорушень.

Одним з основних завдань Департаменту захисту економіки Національної поліції України відповідно до пункту 3 розділу II Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 07 листопада 2015 року № 81 (далі - Положення), є протидія корупційним правопорушенням і правопорушенням, пов'язаним з корупцією.

Згідно підпункту 2 пункту 2 розділу IV вказаного Положення працівники Департаменту мають право складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до суду у встановленому порядку.

Відповідно підпункту 2 пункту 6 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 877, Національна поліція для виконання покладених на неї завдань має право одержувати в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об'єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на неї завдань.

Частиною 2 ст.172-6 КупАП встановлено адміністративну відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до примітки цієї статті Кодексу, суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статті 172-6 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що вказаний виклик ОСОБА_4 - це застосований до неї один з превентивних заходів, при цьому підстав для його застосування у відповідача не було, оскільки не існувало достатніх підстав вважати, що позивачка володіє інформацією, необхідною для виконання поліцейських повноважень, є помилковим.

Так, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 2 статті 30 Закону України «Про Національну поліцію» поліція застосовує превентивні заходи в трьох випадках: для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення.

Судом першої інстанції залишено поза увагою вимоги статті 251 КУпАП, якою встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані можуть встановлюватися, зокрема і на підставі пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Як зазначалось вище, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення (ч. 2 статті 251 КУпАП).

Окрім того, колегія суддів зазначає, що згідно наданого до суду апеляційної інстанції Витягу з посадових інструкецій працівників управління захисту економіки в Одеській області департаменту захисту економіки Національної поліції України вбачається, що вказані працівники наділенні повноваженням здійснювати заходи щодо підвищення ефективності роботи з корупцією УЗЕ в Одеській області, вживати заходи з метою виявлення кримінальних та адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією та припинення таких правопорушень, вжиття заходів спрямованих на усунення корупційних ризиків та загроз і публічній безпеці, що виникли в наслідок учинення корупційних кримінальних та адміністративних правопорушень, повязаних із корупцією.

Тому, колегія суддів вважає, що відповідачем з метою виконання обов'язку, передбаченого частиною 2 статті 251 КУпАП щодо збору доказової бази у ході перевірки наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення в діях позивачки, в межах повноважень, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» (вжиття заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень), підпунктом 2 пункту 6 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28. жовтня 2015 року № 877 (одержувати інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених завдань), було направлено оскаржуване позивачкою запрошення від 12 вересня 2017 року до Одеської митниці ДФС з проханням прибути до управління для надання відповідних пояснень.

Як вбачаючи з тексту оскаржуваного рішення від 06 лютого 2018 року, суд першої інстанції зазначаючи про відсутність підстав виклику та опитування ОСОБА_4 посилається на висновок УЗЕ в Одеській області від 23 червня 2017 року про відсутність складу і адміністративного правопорушення в діях позивачки, та вказав на відсутність підстав для підготовки листа від 12 вересня 2017 року про необхідність її прибуття для відібрання пояснень з приводу заявлених відомостей в її декларації.

Однак наявність такого висновку не свідчить про процесуальну неможливість управління у межах наділених повноважень у подальшому встановити або вжити заходів, спрямованих на встановлення ознак такого правопорушення.

Так, колегія суддів вважає, що судом попередньої інстанції не враховано доводи управління про те, що з метою недопущення порушень законності під час прийняття, реєстрації та розгляду заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події наказом УЗЕ в Одеській області від 05 вересня 2017 року № 78 „Про проведення щомісячних перевірок матеріалів, розглянутих відповідно до вимог Закону України „Про звернення громадян" та списаних висновками співробітниками УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України" створено відповідну робочу групу. Пунктом 3 цього наказу зобов'язано членів робочої групи у разі виявлення порушень негайно повідомляти рапортами за особистим підписом керівнику робочої групи для вжиття відповідних заходів реагування.

Серед матеріалів, перевірених вказаною робочою групою, були і матеріали щодо перевірки, проведеної відносно ОСОБА_4

За результатами повторної перевірки вищезазначених матеріалів заступником начальника УЗЕ в Одеській області ОСОБА_8 07 вересня 2017 року на ім'я начальника УЗЕ в Одеській області ОСОБА_5 подано рапорт про надання дозволу на скасування висновку від 23 червня 2017 року № 1029 про відсутність складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією в діях ОСОБА_4 та проведення службової перевірки.

Під час вказаної перевірки встановлено ряд порушень при складенні висновку УЗЕ в Одеській області від 23 червня 2017 про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях позивачки.

Так, з вказаного висновку вбачається:

- під час розгляду матеріалів встановлено, що 27 жовтня 2016 року ОСОБА_4 надала декларацію за звітний період 2015 року, в якій було відображено в її власності автомобіль «МЕКСЕОЕ8-ВЕ^ МЕ-350», 2008 р. в., а в декларації, яка була надана 15 лютого 2017 року за звітний період 2016 року даний автомобіль був відсутній;

- відповідно до інформації, наданої Територіальним сервісним центром № 5142 Регіонального сервісного центру в Одеській області даний автомобіль 05 жовтня 2016 року був перереєстрований на нового власника, проте ОСОБА_4 повідомила НАЗК про суттєві зміни 08 червня 2017 року;

- ОСОБА_4 22 червня 2016 року надала пояснення, що кошти за відчужений автомобіль отримала 01 червня 2017 року від свого представника ОСОБА_12, який діяв в її інтересах на підставі довіреності, тому про відповідні зміни поінформувала НАЗК на протязі 10 календарних днів з дня отримання коштів.

Разом з тим, з результатів перевірки, хід якої відображено у висновку від 23 червня 2017 року, вбачається, що під час її проведення (39 діб), виконавцем: не було опитано громадянина ОСОБА_12 щодо передачі ним коштів позивачці, який діяв в інтересах ОСОБА_4 та на підставі довіреності 05 жовтня 2016 року продав її автомобіль; не досліджено та не долучено до матеріалів перевірки договір купівлі-продажу автомобіля, довіреність ОСОБА_12, надану ОСОБА_4 з метою оформлення правочину щодо відчуження автомобіля; не досліджено питання внесення неправдивих відомостей ОСОБА_4 до декларації за 2016 рік.

Аналіз вищезазначеного висновку від 23 червня 2017 року про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією (порушень вимог ч. 2 ст. 52 Закону «Про запобігання корупції») свідчить про невжиття всього необхідного об'єму можливих заходів для отримання фактичних даних про відсутність або наявність в діях позивачки складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 172 КУпАП (неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані). Про вказані порушення йдеться в рапорті заступника начальника УЗЕ в Одеській області ОСОБА_8 від 07 вересня 2017 року.

В свою чергу колегія суддів зазначає, що згідно наданих до суду апеляційної інстанції первинних документів колегією суддів також встановлено, що наказом Департаменту від 18 жовтня 2017 року № 1093 за неналежне виконання своїх службових обов'язків, що виразилося у порушенні вимог статті 251 КУпАП при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення до 23 червня 2017 року виконавцю - оперуповноваженому міжрайонного відділу № 1 УЗЕ В Одеській області ОСОБА_13 та його керівнику ОСОБА_7, який погодив указаний висновок, за неналежний контроль за підлеглим - оголошено догани.

З системного аналізу вказаних обставин справи та вимог чинного законодавства колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову ОСОБА_4, оскільки вважає, що відповідачі при здійсненні дій щодо проведення перевірки будь-яких порушень вимог діючого законодавства не допускали, оскільки діяли в межах повноважень.

Статтею 317 КАС України встановлено, що підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що судом попередньої інстанції при винесенні вказаного рішення порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, таким чином керуючись п.п.1, 4 ч.1 ст. 317 КАС України колегія суддів вважає за необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, та ухвалити постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у зв'язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, розподіл судових витрат відповідно до вимог ст.139 КАС України не передбачено.

Керуючись ст.ст. 317, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту захисту економіки Національної поліції України - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Управління захисту економіки в Одеській області про визнання протиправними дії щодо здійснення перевірки - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 13 липня 2018 року.

Головуючий суддя Потапчук В.О.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.