Справа № 361/2614/15-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2018 року

Київ

справа №361/2614/15-а

адміністративне провадження №К/9901/30891/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Бужак Н.П., Костюк Л.О., Троян Н.М. від 27.06.2017 у справі №361/2614/15-а за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київський області про визнання протиправними дій,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, з урахуванням уточнень позовних вимог, до Головного управління МВС України в Київській області про визнання протиправними дії Головного управління МВС України в Київській області щодо ненадання йому довідки про заробітну плату за роботу в ІІ і ІІІ зонах небезпеки зони відчуження у містах Чорнобиль та Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 26 по 29 квітня 1986 року із включенням до довідки одноразової винагороди і добових; зобов'язання відповідача включити у довідку про його зарплату за роботу в ІІ і ІІІ зонах небезпеки у містах Чорнобиль та Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 26 по 29 квітня 1986 року заробітну плату за вказаний період з урахуванням коефіцієнтів 4 і 5, одноразову винагороду в розмірі 500 крб., добові в розмірі 14,00 крб. та видати йому довідку із включенням до неї зазначених сум.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2017 постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2017 року скасовано та прийнято нову постанову. У задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

В касаційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, позивач просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що за виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС до довідки підлягають включенню ще одноразова винагорода в розмірі 500 крб. за отриману ним максимально допустиму дозу радіації та добові за чотири дні в розмірі по 3,50 крб. за день, що відповідачем здійснено не було. Вказує, що одноразову винагороду в розмірі 500 крб. ним отримано.

Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія І), присвоєно інвалідність ІІ групи довічно внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,

Позивач перебуває на обліку в Броварському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області, отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судами встановлено, що у 1986 року позивач проходив службу в ОВС та був направлений у період з 26 по 29 квітня 1986 року для прийнятті заходів по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, знаходився в зоні відчуження чотири дні: 26 квітня 1986 року у місті Чорнобиль, три дні з 27 по 29 квітня 1986 року у місті Прип'ять, відповідно у ІІ та ІІІ зонах небезпеки, отримав дозу радіоактивного опромінення 33,45 бер, що підтверджується маршрутним листом, виданим 20 січня 2012 року ГУ МВС України за №15/Ф-190, карточкою доз радіоактивного опромінення.

Відповідно до довідки №121 від 27 лютого 2015 року, виданої ГУ МВС, вбачається, що відповідно до відомості №04 від 20 травня 1986 року ОСОБА_2 за чотири дні перебування у ІІ та ІІІ зонах небезпеки, виходячи з посадового окладу 95 крб та окладу за звання у розмірі 110 крб., виплачена зарплата у розмірі 133,89 крб. із урахуванням коефіцієнтів 4 і 5 згідно із постановою Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7.

У лютому 2015 року позивач звернувся до Головного управління МВС із заявою про видачу довідки про зарплату за роботу в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році із включенням до довідки одноразової винагороди за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення та добових.

Листом від 27 лютого 2015 року відповідач відмовив у видачі такої довідки, посилаючись на ту обставину, що у картці про нарахування грошового забезпечення запис про одержання винагороди відсутній.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач мав право на виплату зарплати із урахуванням коефіцієнтів 4 і 5, одноразової винагороди за отриману гранично допустиму дозу радіації у розмірі 500 крб., добові у розмірі 14 крб., а тому зобов'язав Головне управління МВС України в Київській області включити у довідку про зарплату позивачу за роботу в ІІ і ІІІ зонах небезпеки вищезазначені види грошового забезпечення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що коефіціенти кратності включені відповідачем до довідки, а одноразова винагорода не виплачувалася позивачу, а відтак і відсутні підстави для її включення в довідку.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначається Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210, згідно з яким пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків (п.1 Порядку).

Відповідно до статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військкоматами).

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Тобто, роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період. При цьому, розмір отриманої заробітної плати, що зазначається у довідці, має відповідати та видається на підставі первинних документів.

Постанова Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» від 5 червня 1986 року № 665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, збереженої середньої заробітної плати.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону Чорнобильської АЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу 4 підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 10 червня 1986 року № 207 (абзац 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-, 3- та 2-кратному розмірах (із врахуванням 100% тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Згідно пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» від 7 травня 1986 року № 524-156 передбачалось підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою праці у подвійному розмірі.

У відповідності до пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156, пунктів 1, 4 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195, пункту 1 постанови Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 10 червня 1986 року № 207 оплата за роботу у зонах небезпеки провадилася з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), підвищеної у два рази (наказ МВС СРСР від 11 травня 1986 року № 0130 та від 30 червня 1986 року № 0189, вказівка МВС СРСР від 30 травня 1986 року № 35з).

З матеріалів справи встановлено, що позивачу на підставі розрахункових документів видано довідку № 121 від 27.02.2015, яка містить коефіціенти кратності .

Проте судами не встановлено факт отримання одноразової винагороди в розмірі 500 крб., а тому колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність у відповідача підстав для нарахування та видачі довідки про грошове забезпечення, яке фактично не отримувалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2017 року - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

Судді Верховного Суду