Справа № 820/3535/18
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 р. № 820/3535/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Кікояна Г.О.,

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Мудаліге Д.С.,

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 820/3535/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС України у Харківській області про скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС України у Харківській області про застосування фінансових санкцій від 30 березня 2018 року: № , № , № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні рішення Головного управління ДФС України у Харківській області про застосування фінансових санкцій ґрунтуються на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, а тому, підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача під час судового розгляду справи проти позову заперечував та зазначив, що при винесенні рішень № , № , № податковий орган діяв у межах та у спосіб, встановлені чинним законодавством України, а отже, і винесені рішення про застосування фінансових санкцій є законними. Просив у позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

З 25 жовтня 20001 року ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа - підприємець та відповідно до свідоцтва платника єдиного податку серії Б № 059138 здійснює господарську діяльність за адресою: 64501, Харківська обл., Сахновщинський район, смт. Сахновщина, вул. Червоноармійська, 4-а.

Працівниками Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області 17.02.2018 в магазині, розташованому за адресою: вул. Шкільна, буд. 2, с. Шевченкове, Сахновщинський район, Харківська область встановлено факт продажу ОСОБА_4 алкогольного напою, а саме, пива "Бірмікс малина" ємністю 0,5 л. особі, яка не досягла 18 років, за результатами якого складено протокол про адміністративне правопорушення ГП № 013763 від 17.02.2018.

На підставі зазначеного протоколу 12 березня 2018 року адміністративна комісія Сахновщинської селищної ради визнала ОСОБА_4 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

На підставі протоколу ГП № 013763 від 17.02.2018 (з додатками) заступником начальника Головного управління ДФС України у Харківській області винесено рішення стосовно ФОП ОСОБА_3: № від 30 березня 2018 року про застосування фінансових санкцій на суму 6800,00 грн за продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, чим порушено вимоги п.2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" № 481/95-ВР від 19.12.1995; № від 30 березня 2018 року про застосування фінансових санкцій на суму 17000,00 грн, за зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, чим порушено вимоги ч. 37 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" № 481/95-ВР від 19.12.1995; № від 30 березня 2018 року про застосування фінансових санкцій на суму 17000,00 грн за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, чим порушено вимоги ч.14 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" № 481/95-ВР від 19.12.1995;

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до голови Державної фіскальної служби України із скаргою від 05.04.2018.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 23.04.2018 продовжено строк розгляду скарги до 08.06.2018.

Проте, на час розгляду даної адміністративної справи до суду не надано результатів розгляду вказаної вище скарга позивача.

Щодо правового регулювання спірних правовідносин, суд зазначає на наступне.

Спеціальним Законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України є Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP (далі - "Закон № 481/95-BP").

Відповідно до ст. 15 цього Закону № 481/95 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно зі статтею 15-3 Закону № 481/95-BP, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Статтею 15-3 Закону № 481/95-BP визначено, що продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Відповідно до статті 16 Закону № 481/95-BP передбачено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону № 481/95-BP за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

У частині другій статті 17 Закону N 481/95-ВР наведено перелік порушень, за які передбачено застосування фінансових санкцій до суб'єктів господарювання, а також визначений розмір штрафу.

Відповідно до підпункту 19-1.1.13 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, зокрема щодо здійснення ліцензування діяльності суб'єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом.

Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 790 від 02.06.2003 року, визначається механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 3 цього Порядку до суб'єктів господарювання, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

За приписами пункту 5 Порядку № 790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:

- акт перевірки додержання суб'єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;

- результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта господарювання, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

- матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Суд зазначає, що в матеріалах даної справи міститься копія протоколу Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області ГП № 013763 від 17.02.2018 щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за продаж алкогольного напою неповнолітній особі.

Разом з тим, зі змісту вказаного протоколу, на підставі якого винесено спірні рішення не підтверджено, що ФОП ОСОБА_3 є роботодавцем ОСОБА_4, яка і здійснила продаж алкогольного напою неповнолітньому. Так само як і відсутні будь-які відомості про те, що саме позивач здійснювала господарську діяльність у магазині за адресою: вул. Шкільна, 2, с. Шевченково, Сахновщинського району, Харківської області.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вказаний протокол (з додатками) не підтверджує належним чином здійснення позивачем, як суб'єктом господарювання, порушень вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Суд критично ставиться до посилань податкового органу на те, що оскільки магазин за адресою: вул. Шкільна, 2, с. Шевченково, Сахновщинського району, Харківської області, який належить ОСОБА_3, вона здійснює підприємницьку діяльність за вказаною адресою, виходячи з наступного.

В матеріалах справи наявний договір безоплатного користування нежитловим приміщенням від 09.12.2017, відповідно до якого позивач передала у безоплатне користування ОСОБА_5 нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: вул. Шкільна, 2, с. Шевченково, Сахновщинського району, Харківської області, загальною площею 145,3 кв. м. Також, в матеріалах справи наявна ліцензія ОСОБА_5 на ведення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, де зазначено місце здійснення діяльності - вказана вище адреса.

Крім того, з довідки виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області № 172 від 04.06.2018 судом встановлено, що дійсно нежитлове приміщення за адресою: вул. Шкільна, 2, с. Шевченково, Сахновщинського району, Харківської області є власністю ОСОБА_3 з 02 листопада 2015 року. У вказаній довідці та довідці Шевченківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області № 106 від 02.04.2018 зазначено, що з 20 грудня 2015 року у вказаному магазині господарську діяльність щодо роздрібної торгівлі продовольчих товарів здійснює виключно ОСОБА_5

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що з довідки № 2 від 19.03.2018 вбачається, що ОСОБА_4 дійсно працює у ФОП ОСОБА_5 на посаді продавець продовольчих товарів в магазині за адресою: вул. Шкільна, 2, с. Шевченково, Сахновщинського району, Харківської області. Також, із звіту про суму нарахованої заробітної плати за січень-березень 2018 року ОСОБА_3 судом встановлено, що в переліку працівників позивача, яким виплачується заробітна плата за вказаний період прізвище ОСОБА_4 взагалі відсутнє.

Також, суд вважає безпідставним посилання представника відповідача на товарний чек № 75124 від 17.02.2018, згідно якого ОСОБА_4 здійснила продаж алкогольного напою неповнолітній особі, оскільки в ньому відсутні необхідні реквізити, зокрема, ідентифікаційний код особи, яка здійснює підприємницьку діяльність та інформація з приводу того, ким відпущено товар, а тому, такий чек не є належним доказом та не може братися судом до уваги.

Таким чином, суд вважає, що в порушення норм чинного законодавства України відповідач прийняв рішення про застосування фінансових санкцій відносно позивача виключно за наявності матеріалів правоохоронного органів щодо продажу продавцем магазину - ОСОБА_4 алкогольного напою неповнолітній особі, зі змісту яких не вбачається встановлення факту недотримання саме ФОП ОСОБА_3 як суб'єктом господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до стаття 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (місцезнаходження - с. Шевченкове, Сахновщинський район, Харківська область, 64513, ідентифікаційний код - НОМЕР_4) до Головного управління ДФС у Харківській області (місцезнаходження - вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ідентифікаційний код - 39599198) про скасування рішень - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС України у Харківській області № від 30 березня 2018 року про застосування фінансових санкцій на суму 6800 (шість тисяч вісімсот) грн 00 коп.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС України у Харківській області № від 30 березня 2018 року про застосування фінансових санкцій на суму 17000 (сімнадцять тисяч ) грн 00 коп.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС України у Харківській області № від 30 березня 2018 року про застосування фінансових санкцій на суму 17000 (сімнадцять тисяч ) грн 00 коп.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний код - НОМЕР_4) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (ідентифікаційний код - 39599198) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 18 липня 2018 року.

Суддя А.С. Мороко