Справа № 489/444/18
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 р.м.ОдесаСправа № 489/444/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Брагар В. С.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Лук'янчук О.В.,

Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 березня 2018р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва Миколаївської області про визнання дій незаконними, визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2018р. ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до Центрального ОУПФ України м.Миколаєва Миколаївської області, в якому просила:

- визнати незаконними дії Центрального ОУПФ України м.Миколаєва Миколаївської області по недоплаті коштів у сумі 799грн. та відрахування щомісячно з пенсії ОСОБА_2 20% грошей від суми пенсії;

- визнати протиправною бездіяльність Центрального ОУПФ України м.Миколаєва Миколаївської області щодо незастосування попереднього коефіцієнту 2,39 при розрахунках сум пенсії ОСОБА_2, а також при виконанні ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення пенсій» №2148;

- зобов'язати Центральне ОУПФ України м.Миколаєва Миколаївської області здійснити перерахунок пенсії з моменту набрання законної сили рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 19.01.2017р. виключно з коефіцієнтом 2,39;

- стягнути з Центрального ОУПФ України м.Миколаєва Миколаївської області кошти, які недоплачені пенсіонеру ОСОБА_2 внаслідок протиправних рішень та дій в сумі 12 800грн., незаконно стягнуті щомісяця 20% на загальну суму 4800грн..

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що рішенням УПФ України м.Миколаєва за №51/3 від 30.06.2016р. було скасовано індивідуальний коефіцієнт ОСОБА_2 з 2,39 на 1,58, що зумовило зменшення розміру пенсії. У січні 2017р. Ленінський районний суд м.Миколаєва частково задовольнив адміністративний позов ОСОБА_2 до УПФУ в Заводському районі м.Миколаєва (справа №489/5196/16-а). Судом визнано протиправними дії УПФУ в Заводському районі м.Миколаєва щодо винесення рішень за №68/4 від 29.08.2016р. та від 30.06.2016 р. за №51/3, та скасовано вказані рішення. Проте, до теперішнього часу, більше 16 місяців, здійснюється недоплата пенсії у сумі 799грн..

Посилаючись на вказані обставини просила позов задовольнити.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 березня 2018р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті та відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 19.01.2017р., яке залишене без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р., задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_2 та скасовані рішення УПФ за №68/4 від 29.08.2016р. та за №51/3 від 30.06.2016 р., однак вказаним рішенням не зобов'язано УПФ повернення коштів, утриманих на підставі скасованих рішень, а тому УПФ при відмові у поверненні утриманих коштів з пенсії діло в межах своїх повноважень та на підставі діючого законодавства України.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судовою колегією встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 отримує пенсію за віком у відповідності до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за №1058-IV від 9.07.2003р..

У червні 2016р. УПФ прийнято рішення за №51/3, в якому встановлено факт відсутності пенсійної справи ОСОБА_2 та проведено роботу щодо відновлення документів та формування дублікату пенсійної справи ОСОБА_2. Встановлено, що індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії склав 1,59049. Вирішено при розрахунку пенсії врахувати дані про заробітну плату згідно довідок за №72 від 25.04.2016р. та за №86 від 18.05.2016р..

У зв'язку із встановленими вище обставинами, УПФ прийняло рішення за №68/4 від 29.08.2016р., яким вирішено утримати надміру сплачені суми пенсії з ОСОБА_2 у зв'язку з наданням недостовірних відомостей про суми заробітної плати за період з 1.10.1992р. по 30.09.1997р..

Не погодившись із вказаними діями та рішеннями УПФ позивачка звернулась в суд із відповідним позовом.

Постановою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 19.01.2017р. (справа №489/5196/16-а), яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р., позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправними дії УПФУ в Заводському районі м.Миколаєва щодо винесення рішень за №68/4 від 29.08.2016р. та за №51/3 від 30.06.2016р.. Скасовано рішення УПФУ в Заводському районі м.Миколаєва від 29.08.2016р. №68/4 та від 30.06.2016р. №51/3. В задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача відновити розмір пенсії відмовлено.

В листопаді 2017р. ОСОБА_2 звернулась із заявою до УПФ з вимогою виконати рішення суду, повернути незаконно стягнуті кошти, суму судового збору та відновити попередній коефіцієнт при розрахунках як після скасованих рішень, так і під час нарахування надбавки у відповідності до ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII.

Однак, у грудні 2017р. УПФ своїм листом-відповіддю за №468-С-01 відмовила в задоволенні вказаної заяви, мотивуючи свою відмову тим, що резолютивна частина постанови суду від 19.01.2017р. не вимагає від управління повернення утриманих з пенсії коштів. Задоволення інших вимог, зазначених у зверненні, можливе тільки після отримання відповіді на запит за №16843/03 від 28.11.2017р..

Вважаючи дії та рішення УПФ протиправними позивачка звернулась із відповідним позовом.

Перевіряючи правомірність дій та рішень УПФ стосовно відмови в задоволенні заяви ОСОБА_2, які позивачка просить визнати протиправними та незаконними, судова колегія виходить з наступного.

Як вбачається із адміністративного позову, ОСОБА_2 звертаючись із вказаними позовними вимогами посилається на не виконання УПФ постанови Ленінського районного суду м.Миколаєва від 19.01.2017р. (справа №489/5196/16-а).

Однак, апеляційний суд вважає помилковими твердження ОСОБА_2, що згідно постанови Ленінського районного суду м.Миколаєва від 19.01.2017р. (справа №489/5196/16-а), УПФ зобов'язано відновити індивідуальний коефіцієнт 2,39 та розмір пенсії 2403грн., оскільки в цій частині позовні вимоги були залишені судом без задоволення. Апеляційний суд звертає увагу на те, що Ленінський районний суд м.Миколаєва у своїй постанові встановив, що в документах, які містяться в пенсійній справі ОСОБА_2 є певні не відповідності та розбіжності.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що УПФ, на підставі висновків викладених в постанові Ленінського районного суду м.Миколаєва від 19.01.2017р., направлено запити до ГУ ПФУ в Закараптській області для перевірки довідок СП У ФОРМІ ТОВ «Д'юті Фрі Трейдінг» за №72 від 25.04.2016р. та за №86 від 18.05.2016р. на відповідність даних первинним бухгалтерським документам. Однак, результати перевірки поки що не надходили.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що постановою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 19.01.2017р. було визнано протиправними дії УПФ щодо винесення рішення, при цьому на УПФ не покладалось зобов'язання повернення коштів, утриманих на підставі скасованого рішення УПФУ в Заводському районі м.Миколаєва за №68/4 від 29.08.2016р..

Таким чином, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 березня 2018р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Лукянчук