Справа № 161/6481/18
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/5484/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О.І.,

суддів - Заверухи О.Б., Курильця А.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу поліцейського роти №3 УПП у Волинській області ДПП рядового поліції Андросюка К.В. на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2018 року у справі № 161/6481/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти №3 УПП у Волинській області ДПП рядового поліції Андросюка К.В. про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

судді в 1-й інстанції - Кихтюк Р.М.,

час ухвалення рішення - 06.06.2018 року, 11:50 год.,

місце ухвалення рішення - м.Луцьк,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача - поліцейського роти №3 УПП у Волинській області ДПП рядового поліції Андросюка К.В., в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАА №369699 від 20 квітня 2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1020 грн. за порушення ч.5 ст.122 КУпАП.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, оскільки відповідач здійснив зупинку на місці позначеному дорожнім знаком 5.38 та табличкою до нього 7.17 і дорожньою розміткою 1.30, чим порушив п. 33 ПДР України, а тому його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення інспектором патрульної поліції в межах санкції статті. Просить скасувати рішення суду першої та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Учасники справи про розгляд справи повідомлялися, в апеляційній скарзі апелянт зазначив про розгляд справи у його відсутності, а тому таку було призначено до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до положень ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 , 20 квітня 2018 року о 22 год. 15 хв. у м. Луцьку по вул. Ковельській, здійснив зупинку на місці позначеному дорожнім знаком 5.38 та табличкою до нього 7.17 і дорожньою розміткою 1.30, чим порушив п. 33 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.122 КУпАП.

За цим фактом ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП на підставі постанови у справі про адміністративне порушення серії ЕАА №369699 від 20 квітня 2018 року, складеної поліцейським роти №3 УПП у Волинській області ДПП рядовим поліції Андросюком К.В., згідно з якою до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1020 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем 20 квітня 2018 року о 22 год. 15 хв. у м. Луцьку по вул. Ковельській адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП (п.33 ПДР України), а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне порушення є протиправною та підлягає скасуванню.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Ст.222 КУпАП передбачає, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст.258 цього кодексу.

Згідно з ч.2, 4 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Ч.5 ст.122 КУпАП передбачає, що зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5.38 Правил дорожнього руху України передбачено «Місце для стоянки». Застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів.

Пункт 7.17 Правил дорожнього руху України «Інваліди» означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак "Інвалід" відповідно до вимог цих Правил.

Пунктом 8.4 Правил дорожнього руху України передбачено: «Дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема згідно з п.п."е" таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заперечує факт вчинення 20 квітня 2018 року о 22 год. 15 хв. у м. Луцьку по вул. Ковельській адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП (п.33 ПДР України).

Ст.251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що доказів, які б стверджували факт порушення правил зупинки 20 квітня 2018 року о 22 год. 15 хв. у м. Луцьку по вул. Ковельській позивачем, що спростовувало б твердження позивача про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, відповідач не надав.

З оглянутого долученого до матеріалів справи диску вбачається, що при наближенні до автомобіля позивача, який стояв із увімкненим світлом фар у зоні дії знаку 5.38 «Місце для стоянки» та таблички до нього 7.17 «Інвалід» з вказаного транспортного засобу вийшло кілька пасажирів.

Разом з тим, відеозапис з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції представлений двома фрагментами та неповно, що унеможливлює з'ясувати детальний та подальший хронологічний перебіг подій, а тому не є належним та допустимим доказом порушення позивачем правил дорожнього руху в розумінні ст.70 КАС України,

Колегія суддів звертає увагу на те, що ч.2 ст.77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Разом з тим, жодних доказів, які б свідчили про факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, відповідач не надав, а судом таких обставин не встановлено, оскільки позивач категорично заперечував порушення правил дорожнього руху.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №369699 від 20 квітня 2018 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 271, 272, 286, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу поліцейського роти №3 УПП у Волинській області ДПП рядового поліції Андросюка К.В. залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2018 року у справі № 161/6481/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий- суддя О.І.Мікула

Судді: О.Б. Заверуха

А.Р. Курилець