Справа № 453/225/18
Суддя: Курницька В. Я.
Дата ухвалення: 2018-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 453/225/18
№ провадження 2-а/453/31/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2018 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді Курницької В.Я., за участі секретаря судового засідання Трембач М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Сколе матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектора реагування патрульної поліції Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2, Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора сектора реагування патрульної поліції Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2, Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, в якому просить постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 568161 від 13.02.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову зазначив, що 13.02.2018 року інспектором сектора реагування патрульної поліції Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно з вказаною постановою, 13.02.2018 року в 19.00 год. водій ОСОБА_1,

керуючи транспортним засобом «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 2.2 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вважає вказану постанову такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, зазначає, що 13.02.2018 року в 18.30 год. він дійсно керував транспортним засобом марки «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Шевченка в с. Дуліби Стрийського району Львівської області. Неподалік ТЦ «Орлан», на переїзді через залізничну колію, зупинився, виконуючи вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», після чого продовжував рух в напрямку «Київ-Чоп». При цьому аналогічну вимогу виконали і інші автомобілі, які рухались позаду нього. Близько через 1 кілометр, в дзеркало заднього виду, побачив, що обганяючи інші автомобілі в його ж напрямку без проблискових маячків, рухається патрульний автомобіль. Порівнявшись із ним, ввімкнув світлові сигнали наказали прийняти вправо. Після зупинки до його автомобіля підійшов інспектор, який не представився, самостійно відчинив дверцята його машини. Звинувативши в агресивному поводженні на дорозі, запропонував пройти тест на стан алкогольного спяніння. Порушуючи норми медичного освідчення, відносно нього складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому час інкремінованого правопорушення зазначено 18:45. До вказаного протоколу додали оскаржувану постанову, в якій час інкремінованого правопорушення зазначають 19:00 год.

Вважає, що не має підстав стверджувати, а тим паче притягувати його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, через відсутність будь-яких допустимих доказів зі сторони відповідача про вчинення ним адміністративного правопорушення.

За таких обставин, просить вказану постанову скасувати.

Відповідно до ухвалипро відкриття провадження в справі від 05.03.2018 року справу призначено до розгляду за правилами статті 257 КАС України, тобто у порядку спрощеного провадження, призначено судове засідання на 30.03.2018 року з повідомленням про це сторін.

Ухвала від 05.03.2018 року отримана відповідачами 22.03.2018 року, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с. 10,11).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Незважаючи на те, що відповідачам судом розяснено в ухвалі про відкриття провадження, що відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову, відповідачі відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом зважаючи на положення ч. 1 ст. 286 КАС України, до суду не подали.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст. 175 ЦПК України).

До початку судового засідання 05.07.2018 року позивач ОСОБА_1 подав заяву за вх. № 3210, згідно якої просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки до відома суду не довели. В судовому засіданні 26.04.2018 року відповідач ОСОБА_2 просив відкласти розгляд справи для подання в судове засідання доказів правопорушення, а саме відеозапису.

Таким чином в судове засідання не зявились всі учасники справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній справі на здійснювалося.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами закону щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності, доказування наявності підстав для притягнення до відповідальності, наявності події та складу адміністративного правопорушення покладається на посадову особу. Відповідач не надав суду обґрунтувань правомірності своїх дій, не надав доказів на підтвердження наявності в діях водія

порушень правил дорожнього руху, а тому за принципом презумпції невинуватості - слід вважати, що в діях позивача відсутній (недоведений) склад адміністративного правопорушення, за який він притягнутий до адміністративної відповідальності в оскаржуваній постанові.

Доказування правомірності оскаржуваних дій та рішень покладається на суб'єкта владних повноважень. Відповідачами не доведено дотримання процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановленої КУпАП, зокрема, щодо забезпечення прав особи, що притягається до відповідальності, не доведено правомірності своїх дій та прийнятих рішень.

Таким чином, за тих обставин, які встановлені у судовому засіданні, з урахуванням недоведеності вчинення позивачем порушення ПДР і відповідно недоведеності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, з урахуванням недоведеності відповідачами правомірності прийнятих ними рішень (що оскаржуються), - оскаржувана позивачем постанова підлягає скасуванню.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови серії БР № 568161 від 13.02.2018 року інспектора сектору реагування патрульної поліції Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України ОСОБА_1.

Окрім того, враховуючи вищенаведене справу про адміністративне правопорушення слід закрити на виконання вимог до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Зважаючи на те, що згідно ч. 5 ст. 288 КУпАП України особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати судового збору, судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 19, 229, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора сектора реагування патрульної поліції Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2, Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 568161 від 13.02.2018 року інспектора сектору реагування патрульної поліції Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн., справу про адміністративне правопорушення закрити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сколівського районного суду

Львівської області ОСОБА_3