Справа № 826/6342/16
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 липня 2018 року № 826/6342/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни (далі по тексту - відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування рішення відповідача щодо визнання нікчемним договору банківського рахунку №8276, укладеного ОСОБА_1 та ПАТ «Старокиївський банк» 28.05.2014р. та договорів банківського вкладу №06/1234-2014 від 06.06.2014р. та №06/1251-2014 від 10.06.2014р., укладених ОСОБА_1 та ПАТ «Старокиївський банк»;

- зобов'язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський банк» відповідно до договору банківського рахунку №8276 та договорів банківського вкладу №06/1234-2014 від 06.06.2014р. та №06/1251-2014 від 10.06.2014р. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позовні вимоги мотивовано протиправними діями Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. щодо визнання нікчемними правочинів, укладених з позивачем, внаслідок чого його не було включено до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіною Л.О. зазначено, що не включення позивача до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відбулося у зв'язку з тим, що недодержано письмову форму договору, відсутність реального внесення позивачем готівкових коштів до каси, укладення договорів банківського рахунку та банківського вкладу здійснено на малий строк та під низький відсоток річних, що є доказом наміру використати банківський рахунок для одержання відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, всі перелічені обставини підтверджують нікчемність правочинів.

Ухвалою суду від 22.04.2016р. (суддя Мазур А.С.) відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

На підставі розпорядження Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2017р. №5037 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» ухвалою суду від 18.10.2017р. справу №826/6342/16 прийнято до провадження судді Амельохіна В.В.

Ухвалою суду від 31.01.2018р. позовну заяву залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строків звернення до суду.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.05.2018р. скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2018р., а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.06.2018р. позовну заяву після відкриття провадження у справі залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 22.06.2018р. справу №826/6342/16 призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається, з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк» 28.05.2014 укладено договір банківського рахунку №8276, за умовами якого, банк відкриває клієнту банківський поточний рахунок у гривні №2620 9 501932101 та здійснює за ним банківські операції.

Крім того, між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк» укладено договір банківського вкладу №06/1234-2014 від 06.06.2014, за умовами якого банк відкриває вкладнику вкладний (строковий) рахунок «Надійний» у гривні, а вкладник вносить на цей рахунок грошові кошти у розмірі 104 000,00грн. під 8% річних.

Відповідно до договору банківського вкладу №06/1234-2014 від 06.06.2014 дата повернення вкладу 06.07.2014.

10 червня 2014 року між вказаними сторонами також укладено Договір банківського вкладу №06/1251-2014, відповідно до якого банк відкриває вкладнику вкладний (строковий) рахунок «Надійний» у гривні, а вкладник вносить на цей рахунок грошові кошти у розмірі 94000,00грн. під 8% річних.

Відповідно до договору банківського вкладу №06/1251-2014 від 10.06.2014 дата повернення вкладу 10.07.2014.

Внесення на банківський рахунок грошових коштів у розмірі 104 000,00грн. та 94000,00грн. підтверджується матеріалами справи.

На підставі постанови Правління Національного банку України №365 від 17.06.2014 «Про віднесення ПАТ «Старокиївський банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 17.06.2014 прийнято рішення №50 про введення з 18.06.2014 тимчасової адміністрації і призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Старокиївський банк».

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Старокиївський банк» призначений провідний спеціаліст з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу впровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Пантіна Любов Олександрівна.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Старокиївський банк» введено строком на 3 місяці з 18.06.2014 по 18.09.2014.

За інформацією, опублікованою на офіційному веб-сайті ПАТ «Старокиївський банк» (http://www.oldbank.com/about/news/427/) з 03.09.2014 ПАТ «Старокиївський банк» почав виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився по 18.06.2014 включно, та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплата коштів вкладникам за договорами, укладеними з ПАТ «Старокиївський банк», здійснювалась через банк-агент Фонду - ПАТ «Банк «Київська Русь», про що також зазначено на офіційному веб-сайті банку.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України №563 від 11.09.2014 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішенням №92 від 17.09.2014 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» та призначень уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіну Любов Олександрівну на період з 18.09.2014 по 18.09.2015 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №1555 від 18.08.2016 відповідно до якого продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» на один рік до 18.09.2017 включно та продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Старокиївський банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Пантіну Л.О. на один рік до 18.09.2017 включно.

Позивач 08.09.2014р. звернувся з вимогою про повернення коштів за договорами банківського вкладу №06/1234-2014 від 06.06.2014р. та №06/1251-2014 від 10.06.2014р. до ПАТ «Старокиївський банк».

Листом від 17.09.2014р. №2422/09-02 відповідач повідомив про зупинення відповідних виплат та перерахувань у зв'язку зі зверненням до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку 01.09.2014р.

Зазначеним листом також було повідомлено про визнання договорів банківського вкладу нікчемними відповідно до вимог ч. 2 та 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

03 лютого 2016 року позивач звернувся з заявою до відповідача, відповідно до якої просив, надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Листом від 03.03.2016р. №282/09-02 «Про результати розгляду заяви» відповідач повідомив про відсутність підстав звернення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про надання додаткової інформації про вкладника ОСОБА_1

Листом від 21.04.2016р. №440/09-02 позивача повідомлено, що на його рахунках обліковується сума 198 394,96грн.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 29.08.2014 за результатами роботи створеної Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіною Л.О. Комісії з перевірки договорів, складено протокол засідання комісії з перевірки договорів, призначеної наказом від 14.07.2014 № 30-А, яким вирішено надати на затвердження Уповноваженій особі перелік нікчемних договорів та інших правочинів (в електронному вигляді), виявлених за результатами перевірки.

За наслідками такої перевірки Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіною Л.О. прийнято наказ №61 від 29.08.2014, відповідно до якого зупинено перерахування/виплати за транзакціями і правочинами згідно переліку, який додається до цього наказу, а також визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), згідно переліку, який додається до цього наказу.

Як вбачається з переліку, який додається до наказу №61 від 29.08.2014, а також заперечень Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л.О., вказані правочини, укладені позивачем з ПАТ «Старокиївський банк», визнано останньою нікчемними.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до адміністративного суду.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вказаний Закон є спеціальним, ним врегульовано правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України (статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банка-боржника. Учасниками цих правовідносин є виключно вкладники та Фонд, і саме в них виникають відповідні права та обов'язки.

Банк, який ліквідується, жодним чином не впливає на той факт, чи буде особу включено до переліку тих, хто має право на відшкодування за рахунок коштів Фонду. Це питання відповідно до норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вирішує виключно Фонд. Отже, правовідносини між Фондом та вкладниками не породжують прав та обов'язків для банку.

Враховуючи усе вищезазначене, суд приходить до висновку, що за своїм характером спір між уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і вкладниками банку щодо включення відповідних фізичних осіб до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду, є публічно-правовим.

Відповідно до частини першої статті 3, частини першої статті 4, частини першої статті 26, частин першої, другої, четвертої статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно з частинами першої, другою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №14 від 09.08.2012 (Положення №14), уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

У пункті 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Таким чином, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

При цьому Уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації додаткову інформацію про вкладників, зокрема, щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

У той же час, суд зауважує, що чинна на момент розгляду даної справи редакція Положення із змінами і доповненнями, внесеними відповідними рішеннями виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не зазнала змін в частині можливості надання Уповноваженою особою Фонду протягом процедури ліквідації додаткової інформації про вкладників, зокрема, щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Згідно з частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у редакції, чинній на момент винесення Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіною Л.О. наказу від 29.08.2014 №61, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

За результатами аналізу протоколу засідання комісії з перевірки договорів, призначеної наказом №30-А від 14.07.2014, витягу із Переліку нікчемних договорів та інших правочинів, який є додатком до Наказу № 61 від 29.08.2014, до яких віднесено позивача, а також пояснень представників, суд звертає увагу на те, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіною Л.О. не визначено конкретної підстави нікчемності правочинів, укладених між позивачем та ПАТ «Старокиївський банк», які передбачені статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У той же час, у письмових запереченнях Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіна Л.О. посилається на те, що через відсутність грошових коштів в банку було неможливо відобразити в САБ (система автоматизації банку) видачу грошових коштів, у зв'язку з чим, на думку останньої, спочатку відображено фіктивну операцію зі здійснення позивачем вкладів, після чого з'явилась можливість відображення фіктивних операцій по видачі грошових коштів «великим» вкладникам. В свою чергу, кошти на рахунки позивача надійшли внаслідок так званого «подрібнення» вкладу «великих» вкладників, в той час як фізичні особи з рахунків яких здійснено таке «перекидання» фактично не отримували готівкові кошти, а позивачі фактично їх не вносили до каси банку.

Отже, як вбачається з письмових заперечень Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л.О., позивача не включено до переліку вкладників у зв'язку з визнанням нікчемними правочинів (договорів), оскільки кошти на рахунок позивача надійшли внаслідок так званого «подрібнення» вкладу інших клієнтів банку, які за твердженням Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л.О. відбулись у часі пізніше ніж вчинені позивачем правочини, шляхом внутрішньобанківських проводок, що свідчить про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання такими клієнтами банку відповідних сум та, відповідно, відшкодування за рахунок Фонду.

Проаналізувавши вказані обставини та наявні матеріали справи, суд не може прийняти до уваги такі твердження Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л.О., оскільки, по-перше, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіною Л.О. всупереч вимогам частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не надано жодних доказів на підтвердження того, що у САБ відображено недостовірні дані та/або було будь-яке несанкціоноване втручання в роботу такої системи, а також доказів на підтвердження того, що залучені позивачем кошти є коштами інших вкладників ПАТ «Старокиївський банк» і саме такі кошти залучені позивачем на рахунок, натомість в матеріалах справи наявні відповідні докази про внесення та зарахування таких коштів саме від позивача, по-друге, така підстава не відноситься до переліку підстав, за якими договори можна вважати нікчемними.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіною Л.О. зазначено, що з цього приводу, подано заяву про вчинення злочину до правоохоронних органів, результатами розгляду цієї заяви відкрито кримінальне провадження №0000367, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідачем не надано доказів, що зазначене кримінальне провадження стосується саме позивача.

Суд також не може погодитись з доводами Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л.О. наведеними у письмових запереченнях, у яких фактично йдеться про надання внаслідок вчинення вказаних правочинів переваг позивачу перед іншими кредиторами, оскільки такі правочини (договори) не містять в собі жодних умов, які б передбачали платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Крім того, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіна Л.О., стверджуючи про нікчемність договору банківського вкладу (рахунку), посилається на неправомірність дій працівників банку. Разом із тим такі обставини не можуть бути самостійною підставою для сумніву в добросовісності позивача, як вкладника при виконанні умов договору банківського вкладу (рахунку). Доводи про наявність у працівників банку та позивача спільного умислу на неправомірні, на думку Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л.О., дії не підтверджуються жодними доказами.

При цьому, посилання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л.О. на порушення вимог договорів у зв'язку з відсутністю свідоцтва про відкриття рахунку судом до уваги не приймаються, оскільки зазначені посилання не спростовують належних та допустимих доказів щодо внесення позивачем та зарахування банком таких коштів на відповідні рахунки, та в подальшому нарахування відсотків на суму вкладу.

Безпідставним також є посилання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л.О. на постанову Правління Національного банку України №276/БТ від 12.05.2014 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» до категорії проблемних», якою, на думку останньої, введено обмеження на залучення вкладів, оскільки відповідно до пункту 2 вказаної постанови, з метою відновлення фінансового стану ПАТ «Старокиївський банк» з дня прийняття цієї постанови та до кінця строку, який визначений у пункті 1 цієї постанови, установити для ПАТ «Старокиївський банк» такі обмеження в його діяльності, зокрема: здійснювати залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб (у тому числі з видачею ощадних депозитних сертифікатів) у національній та іноземній валютах, а також у банківських металах у межах сукупної заборгованості перед фізичними особами, що виникла на кінець дня дати прийняття цієї постанови.

Будь-яких інших підстав, визначених статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», внаслідок яких правочин позивача з ПАТ «Старокиївський банк» є нікчемними, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіною Л.О. не наведено.

Водночас, частина 1 статті 203 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частин першої та другої статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Частина третя цієї статті визначає, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Крім того, відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Відповідачем не наведено, а судом не встановлено, підстав для визнання нікчемними відповідних правочинів (договорів); відповідачем також не надано доказів, які б свідчили, що зазначені правочини є такими, що порушують публічний порядок чи спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Крім того, в силу положень частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом.

Суд зауважує, що відповідного судового рішення про визнання недійсними правочинів (договорів), матеріали справи не містять, а про існування таких судових рішень ні суду, ні сторонам не відомо.

Враховуючи, що доводи Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л.О. про нікчемність правочинів (договорів) не знайшли свого підтвердження під час вирішення даної адміністративної справи, суд приходить до висновку про протиправність наказу Уповноваженої особи Пантіної Л.О. №61 від 29.08.2014 в частині визнання нікчемними правочинів (договорів), укладених позивачем з ПАТ «Старокиївський банк», з огляду на що він підлягає скасуванню в цій частині.

Отже, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіною Л.О. не доведено наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за наведеними правочинами, а тому такі дії Уповноваженої особи суперечать приписам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є протиправними.

Факт визнання правочину нікчемним є похідним від дій уповноваженої особи Фонду, направлених на встановлення ознак нікчемності правочину.

Суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіною Л.О., щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників.

Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є тією особою, яка набула право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому вона протиправно не була включена до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів. Отже, бездіяльність Уповноваженої особи Фонду щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є протиправною.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2017 по справі №826/22001/15 та в постанові Вищого адміністративного суду України від 12.03.2017 № К/800/24998/15 по справі №826/1202/15.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10.03.2016р. у справі №752/2499/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Старокиївський банк" про стягнення суми боргу за договором банківського вкладу, яким позов задоволено та стягнуто з ПАТ "Старокиївський банк" на користь позивача суму неповерненого вкладу за вказаними вище договорами в розмірі 104000,00грн. та 94000,00грн., суму невиплачених відсотків в розмірі 12 691,29грн., а всього 224823,89грн.

Вказаним рішенням суду було встановлено правомірність укладення Договорів банківського вкладу та Банківського ранку між позивачем та ПАТ "Старокиївський банк".

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л.О. від 29.08.2014 №61 в частині визнання нікчемними правочинів (договорів), укладених позивачем з ПАТ «Старокиївський банк»; визнання протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л.О. щодо невключення позивача до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; зобов'язання Уповноваженої особи Пантіної Л.О. надати до Фонду додаткову інформацію про вкладника - позивача щодо здійснення виплат, по відшкодуванню вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вказаними договорами.

Відповідно до частини першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова особа чи службова особа.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги задоволення позовних вимог, суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1102,40грн. за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни від 29.08.2014 №61 в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та договорів банківського вкладу №06/1234-2014 від 06.06.2014р., №06/1251-2014 від 10.06.2014р. та банківського рахунку № 8276 від 28.05.2014р. укладених між ОСОБА_1 та ПАТ «Старокиївський банк».

3. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни щодо не включення ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

4. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіну Любов Олександрівну (м. Київ, 01033, вул. Микільсько-Ботанічна, 6/8) надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) щодо здійснення виплати по відшкодуванню вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

5. Судові витрати в сумі 1102,40грн. присудити на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

6. Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіну Любов Олександрівну подати у місячний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін