Справа № 344/7015/18
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2018-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/7015/18
Провадження № 2-а/344/670/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Татарінової О.А.

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПВ №3 Надвірнянського відділу поліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з вказаним адміністративним позовом про скасування постанови серії БР №427684 від 18.05.2018р. в справі про адміністративне правопорушення. Вимоги позову обґрунтовував тим, що згідно з оскаржуваною постановою на нього накладено штраф у розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Він визнаний винним в тому, що 18.05.2018р. близько 14 год. 05 хв., в м. Івано-Франківськ по вул. Шпитальній, 7 керуючи транспортним засобом марки ОСОБА_3 д.н.з.НОМЕР_1 порушив вимоги дорожнього знаку 3.34 з дублюючою розміткою 1.4, вважає оскаржувану постанову незаконною та просив її скасувати, оскільки на його думку постанова була складена без належних доказів вчинення ним правопорушення. Так, позивач зазначає, що автомобіль яким він керував зареєстрований на імя інваліда другої групи ОСОБА_4 (а.с. 6), і згідно до довідки виданої управлінням праці та соціального захисту населення позивачу надано право керування даним автомобілем для обслуговування інваліда другої групи ОСОБА_4 (а.с.5), а відповідно до вимог Правил дорожнього руху України дія знаку 3.34 не поширюється на водіїв, що керують автомобілем, позначеним розпізнавальним знаком «Інвалід». Просив постанову скасувати, розглянути справу у його відсутності.

В судове засідання сторони не зявились, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Судом встановлено, що згідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення (а.с.4), 18.05.2018р. близько 14 год. 05 хв., в м. Івано-Франківськ по вул. Шпитальній, 7 водій ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом марки ОСОБА_3 д.н.з.НОМЕР_1 порушив вимоги дорожнього знаку 3.34 з дублюючою розміткою 1.4, чим порушив п. 8.4 (в) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), внаслідок чого інспектором роти №3 Надвірнянського відділу поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП серії БР №427684 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП зокрема передбачено, що порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Розділом 33 ПДР, зокрема у підрозділі 3 закріплено такий заборонний дорожній знак, як знак 3.34 «Зупинку заборонено».

За змістом пп. «в» п.8.4 розділу 8 ПДР дорожні знаки поділяються на такі групи, як заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

В межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

У відповідності до п.1.10 ПДР зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);

Зона дії знаку 3.34 поширюється - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Дія знаку 3.34 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені (підрозділ 3 Розділу 33).

Згідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків, зокрема, зупинки, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, зупинка/стоянка транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 "Зупинку заборонено" створює об'єктивну сторону правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

В той же час позивач зазначає, що дія знаку 3.34 не поширюється на водіїв, що керують автомобілем, позначеним розпізнавальним знаком «Інвалід», що не в повній мірі відображає положення ПДР, де вказано, що не поширюється дія знака 3.34 за наявності під ним таблички 7.18 на водіїв-інвалідів, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком "Інвалід".

Оскільки суду не представлено доказів того, що по вул. Шпитальна,7 під знаком 3.34 наявна табличка 7.18, а також того, що позивач є водієм-інвалідом, як цього у сукупності вимагають положення ПДР, суд вважає, посилання позивача на дані норми недоведеним, а підстави для скасування постанови серії БР №427684 від 18.05.2018р. в справі про адміністративне правопорушення з цих причин відсутніми.

Інші твердження позивача, зокрема про те, що він був позбавлений змоги на реалізацію своїх прав за ст. 268 КУпАП, права користуватися правовою допомогою, допомогою перекладача, правом подавати клопотання та докази не підтвердженні жодними доказами та в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Діяльність співробітників поліції щодо виявлення адміністративних правопорушень, притягнення осіб, винних у їх вчиненні до адміністративної відповідальності регулюється КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. п. 2,5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, тобто інспектор правомірно діяв у спосіб передбачений Законом.

Згідно із п. 5 Розділу ІІІ даної Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема питання чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи.

За п. 9 Розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Згідно із п. Розділу IV Інструкції зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Пунктом 1 розділу IV Інструкції визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; опис обставин, установлених при розгляді справи; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Встановлено, що під час фіксування та складання оскаржуваної постанови інспектором та розгляду справи судом, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження правомочності здійснення зупинки в зоні дії знаку 3.34 ПДР України, інших доказів виникнення небезпеки для руху або перешкод, які б слугували водію причиною для безумовної, негайної та законної зупинки в зоні дії вищевказаного дорожнього знаку.

Згідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приписи ч.1 та 2 ст.77 КАС України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доводи сторони позивача щодо відсутності складу адміністративного правопорушення суд не вважає обґрунтованими з огляду на не представлення доказів, які підтверджують обставини та спростовують факти, викладені в постанові. Зокрема, позивачем не подано доказів, які вказують на невчинення ним правопорушення, досліджені матеріали справи спростовують твердження позивача, а оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою в порядку та спосіб визначеному КУпАП.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3 ст. 286КАС України рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі ст. ст. 122, 251, 283, 288, 289 КУпАП та керуючись ст.ст. 2,7-12, 14, 20, 72, 241-243, 246, 250, 293 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського СРПВ №3 Надвірнянського відділу поліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів згідно до вимог ст.ст. 296, 297 КАС України.

Суддя О.А. Татарінова