Справа № 212/1740/18(2-а/334/196/18)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 липня 2018 року справа № 212/1740/18(2-а/334/196/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Суховаров А.В. Головко О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області на ухвалу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 04 червня 2018 року (суддя суду 1 інстанції Турбіна Т.Ф.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про скасування рішення про примусове повернення за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, в якому просив скасувати рішення про примусове повернення за межі України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1. Зобов'язати відповідача анулювати в паспорті громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 16.07.2017, штампи та записи «Прийнятого рішення про примусове повернення від 14.03.2018 за №12», та штамп «Заборонено в'їзд в Україну на 3 роки до 14.03.2021, та надіслати повідомлення до Департаменту аналізу та оцінки інформації Адміністрації Держприкордонслужби України про скасування заборони в'їзду громадянину Республіки Узбекистан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на територію України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року адміністративну справу направлено до розгляду до Ленінського районного суду м.Запоріжжя на підставі пункту 2 частини 1 статті 29 КАС України.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 20 квітня 2018 року відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про скасування рішення про примусове повернення за межі України.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 04 червня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову. Зупинено дію Рішення Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області №12 від 14.03.2018 про примусове повернення за межі України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про скасування рішення про примусове повернення за межі України.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову ухвалу, якою відмовити позивачу в задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову.

В обґрунтування вказаної апеляційної скарги посилається на необґрунтованість висновків суду першої інстанції для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову

визначеним позивачем шляхом, оскільки матеріали даної справи не містять об'єктивних доказів які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, що в подальшому може потягнути за собою необхідність значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

У відповідності до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Положеннями статті 150 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Видами забезпечення позову за приписами статті 151 КАС України є: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відтак, за змістом статті 150 КАС України правовий інститут забезпечення позову в адміністративному процесі застосовується, якщо невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до змісту позовних вимог, позивач просить скасувати рішення Управління державної міграційної служби в Запорізькій області від 14.03.2018 за №12 про примусове повернення його за межі України.

Оскаржуваним рішенням від 14.03.2018 за №12 позивача зобов'язано покинути територію України у термін до 25.03.2018 та заборонено подальший в'їзд в Україну на три роки до 14.03.2021 року.

Відповідно до матеріалів справи позивач одружений та має доньку - ОСОБА_3, яка згідно з рішенням ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 01.03.2018 набула громадянство України та є громадянкою України.

Перевіряючи обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та вирішуючи питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення, зважаючи на те, що виконання вказаного рішення до вирішення справи по суті та повернення позивача за межі України без права в'їзду до 14.03.2021, обмежить право позивача на участь у розгляді справи та істотно вплине на інтереси не тільки позивача, а й членів його родини.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 04 червня 2018 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 19.07.2018 та відповідно до частини 2 статті 328 КАС України може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко