Справа № 1540/3555/18
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2018-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/3555/18
УХВАЛА

20 липня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши матеріали позовної заяви Саратського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Струмок» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2018 року до суду надійшов позов Саратського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Струмок», в якому позивач просить суд стягнути з сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Струмок» () на користь Пенсійного фонду України в особі Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (), заборгованість у розмірі 8361,02 грн. з відшкодування витрат на виплату та доставку протягом грудня 2017 року - червня 2018 року включно пенсії, призначеної відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсії призначеної відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п.п.3,5,6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись зі змістом адміністративного позову, суд дійшов висновку, що він не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

Згідно п.2 ч.5, ч.6 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів звязку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти. Якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини пятої цієї статті стосовно представника.

В порушення вимог даної норми позивач у позовній заяві не зазначає:

- реєстраційного номеру облікової картки платника податків, поштового індексу, місця проживання чи перебування, відомі номери засобів звязку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти представника позивача;

- відомі номери засобів звязку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти позивача та відповідача.

Згідно п.11 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, в порушення вимог вищевказаної статті позивач не зазначає у позовній заяві, чи подавав він раніше позов (позови) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч.4 ст.5 КАС України субєкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Так, у позовній заяві позивач просить суд стягнути з сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Струмок» на користь Пенсійного фонду України в особі Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області заборгованість.

Частиною 1 статті 55 КАС України визначено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Пунктом 7 частини 1 статті 4 КАС України зазначено, що субєкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх територіальних підрозділів та місцевих державних адміністрацій» від 12 березня 2005 р. № 179 відділ у складі департаменту (управління) - структурний підрозділ, що утворюється для виконання завдань за одним напрямом (функцією) діяльності органу виконавчої влади, з штатною чисельністю не менш як 4 одиниці.

Таким чином, незважаючи на те, що Саратське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області є структурним підрозділом Пенсійного фонду України, у світлі вищенаведених положень Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративному процесі вони виступають окремими субєктами, учасниками справи.

Таким чином, позивач повинен викласти свої позовні вимоги у відповідності до вимог КАС України.

Суд зазначає, що позивач у позовній заяві просить суд звільнити його від сплати судового збору.

В обґрунтування зазначеного клопотання позивач посилаючись на п.18 ч.1 ст.5 (в редакції, що діяла до 15.12.2017 року), ч.ч.1,2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зазначає, що Саратське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області позбавлене можливості сплатити судовий збір з причин, що не залежать від його волі, у звязку з відсутністю грошових коштів, призначених для цієї мети.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України «Про судовий збір» № 3674-VI. Відповідно до ч.2 ст.8 вказаного Закону: суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зазначене положення закону кореспондується з приписами ч.1 ст.133 КАС України, а саме: суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч.1 ст.77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», Кабінет Міністрів України зобовязав забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору. З урахуванням вищезазначеного, сплата судового збору є обовязком позивача, а тому зловживання правом на звільнення від його сплати є неприпустимим.

Разом з тим, суддя вважає, що наведені позивачем обставини не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Суддя зазначає, що факт подачі позову неприбутковою державною установою, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору.

Вивчивши доводи позивача, наведені в якості підстав для задоволення клопотання та враховуючи, що факт подачі позову неприбутковою державною установою, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, суддя приходить до висновку, що наведені ним обставини не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.2 КАС України однією із засад адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору, а позивач не надав до суду платіжне доручення у встановленому приписами Закону України «Про судовий збір» порядку, суддя приходить до висновку, що поданий адміністративний позов не відповідає приписам КАС України.

Згідно ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 132 КАС України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Предметом позову в даному випадку є стягнення з СЗАТ «Струмок» заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 8361,02 грн.

Отже, адміністративний позов містить вимогу майнового характеру.

Згідно п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову майнового характеру субєктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2018 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 1762,00 гривень.

Отже, за подачу адміністративного позову з даними вимогами Саратське обєднане управління Пенсійного фонду України Одеської області повинне сплатити суму судового збору у розмірі 1762,00 грн. (8361.02*1.5%=125.42, що є меншим від мінімального розміру судового збору).

Згідно ч. 1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити адміністративний позов без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Виявлені недоліки повинні бути усунені, шляхом надання до суду належним чином оформленого адміністративного позову та доказів сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн. з доказами їх направлення відповідачу.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позов Саратського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Струмок» про стягнення заборгованості - залишити без руху.

Встановити позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявникові.

Ухвала окремо від остаточного судового рішення оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Вовченко