Справа № 461/4328/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2018 року

м. Київ

справа № 461/4328/16-а

провадження № К/9901/16879/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Гімона М. М., Гриціва М. І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 461/4328/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов'язання вчинити певні дії;

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Галицького районного суду м. Львова (у складі судді Стрельбицького В. В.,) від 13 липня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Яворського І. О., Кухтея Р. В., Носа С. П.,) від 09 березня 2017 року, встановив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив зобов'язати відповідача з 01 січня 2016 року здійснити йому перерахунок та виплату пенсії з виключенням з обчислення розміру пенсії та коефіцієнта заробітної плати періоду страхового стажу з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2003 року.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що відповідачем при обчисленні розміру його пенсії врахований період з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2003 року з понижуючим коефіцієнтом, який взагалі не мав братися до уваги, оскільки це призвело до істотного зменшення розміру пенсії.

Позивач вказує, що 12 квітня 2016 року він звернувся до відповідача із заявою про проведення відповідного перерахунку пенсії, у проведенні якого йому було відмовлено, чим порушено вимоги чинного законодавства України. На думку позивача, право на виключення із обчислення пенсії певного періоду страхового стажу закріплено ст. 40 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV).

3. Постановою Галицького районного суду м. Львова від 13 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2017 року, ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 13 липня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2017 року, і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

6. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

7. 06 лютого 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 13 липня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2017 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

8. Ухвалою Верховного Суду від 13 лютого 2018 року вказану касаційну скаргу прийнято до провадження та витребувано справу № 461/4328/16-а з Галицького районного суду м. Львова. Справа надійшла до Верховного Суду 26 лютого 2018 року.

9. Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2018 року закінчено підготовку справи до касаційного розгляду та призначено до розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 345 КАС України.

10. Станом на 18 липня 2018 року заперечень або відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 12 квітня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова із заявою про перерахунок пенсії. У вказаній заяві позивач керуючись ст. 42 Закону № 1058-ІV просив перерахувати йому пенсію з виключенням при обчисленні її розміру та коефіцієнта заробітної плати періоду страхового стажу з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2003 року.

12. Листом Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова від 26 квітня 2016 року № К-28 ОСОБА_2 повідомлено, що розмір його пенсії обчислено згідно з вимогами чинного пенсійного законодавства та відповідає матеріалам пенсійної справи. Водночас позивачу роз'яснено, що право на наступний перерахунок пенсії він набуде не раніше як через 24 календарних місяців після попереднього перерахунку пенсії, а саме після 01 квітня 2017 року.

13. Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14. Оцінюючи доводи сторін, суд першої інстанції приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, виходив з їх безпідставності, оскільки позивачем до органу, який відповідно до Закону № 1058-ІV призначає пенсію не було подано заяви встановленого зразка, а відповідачем рішення про відмову ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії не приймалося. Водночас суд першої інстанції зазначив, що лист Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова від 26 квітня 2016 року № К-28 не є рішенням про відмову в проведенні перерахунку пенсії.

15. Залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції погодився з висновком останнього щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог. Рішення суду апеляційної інстанції обґрунтовано тим, що відповідач правомірно відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії на підставі заяви, поданої без дотримання порядку і форми її подання.

16. До такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов виходячи з того, що Законом України від 14 травня 2013 року № 231-VII «Про внесення змін до деяких законів України щодо призначення та індексації пенсії» (який набрав чинності з 01 липня 2013 року) законодавець вніс зміни до абзацу 3 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV, згідно з якими, за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом 3 ч. 1 ст. 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

17. Виходячи зі змісту вказаної норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з 01 липня 2013 року пенсіонерам надано можливість під час визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії виключати періоди, які є невигідними (до 60-ти календарних місяців страхового стажу незалежно від перерв, але не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу). Виключення тих чи інших періодів страхового стажу проводиться за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії. Положення ст. 40 Закону № 1058-IV застосовуються тільки при призначенні пенсії і не може бути застосовані при перерахунку вже призначеної пенсії.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

18. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що оскаржувані судові рішення суперечать ст. 58 Конституції України, згідно якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі.

19. Скаржник також вказує на помилковість висновку суду першої, що позивач звернувся до відповідача із заявою невстановленого зразка, оскільки постанова правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 «Про затвердження порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку посилався суд першої інстанції, стосується заяв щодо призначення пенсій та переходу з одного виду пенсії на інший та у ній не регламентовано порядку та форми заяв щодо перерахунку розміру пенсій у зв'язку із неправильним застосуванням закону, чи виправленням помилок при обчисленні пенсій.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

20. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

21. Частиною 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

22. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон № 1058-IV.

23. Статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

24. Частиною 5 ст. 45 Закону № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

25. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846; далі - Порядок).

26. Згідно з п. 1.5. Порядку заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

27. Відповідно до п 2.7. Порядку до заяви про перерахунок пенсії у зв'язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв'язку зі зміною кількості членів сім'ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені пп. 2- 4 п. 2.1, п. 2.6 цього розділу.

28. Пунктом 4.1. Порядку передбачено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

29. Відповідно до п. 4.3. Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу 2 пп. 3 п. 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

30. Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку.

31. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 06 грудня 2016 року у справі № 2-а-4639/11/2414.

32. З урахуванням викладеного, Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки позивач в порядку, встановленому Законом № 1058-IV та Порядком, до органу Пенсійного фонду України з заявою встановленого зразка про проведення перерахунку пенсії по заробітку не звертався, а на подану ним у довільній формі заяву відповідач надав відповідь листом, відповідно відповідачем не приймалось рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії по заробітку.

33. Разом з тим, порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії в солідарній системі законодавець урегулював у ст. 40 Закону №1058-IV й абзацом 1 ч. 1 цієї статті передбачив врахування для обчислення пенсії заробітної плати (доходу) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року.

34. Тобто, законодавець імперативно встановив, що для обчислення пенсії має враховуватися заробітна плата (дохід), отримана після 01 липня 2000 року протягом усього періоду страхового стажу особи без будь-яких виключень.

35. Єдиний виняток із цього правила встановлювався в абзаці 3 ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV, який передбачав допустимість за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, виключення з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, періодів до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом 3 ч. 1 ст. 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

36. Водночас закріплена у наведеній нормі можливість оптимізації заробітку стосується призначення пенсій, і не може бути застосована при перерахунку вже призначеної пенсії, про що вірно зазначив суд апеляційної інстанції.

37. З урахуванням того, що предметом цієї справи є правомірність дій Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії, і позивачем не оскаржуються дії відповідача щодо включення періоду страхового стажу з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2003 року до періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, правильним є висновок судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

38. Посилання ОСОБА_2 у касаційній скарзі на порушення судами першої та апеляційної інстанцій ст. 58 Конституції України є необґрунтованими, оскільки позивач не вказує у чому такі порушення полягають, і Судом під час розгляду цієї справи таких порушень не встановлено.

39. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

40. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

41. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

42. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

43. Оскільки Суд залишає в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 13 липня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2017 року у справі № 461/4328/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді М. М. Гімон

М. І. Гриців