Справа № 820/3185/18
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

04 липня 2018 р. справа №820/3185/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника позивача - Басарт Л.А., представника відповідача - Квартенко О.Р.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області про скасування податкових повідомлень -рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області, в якому просило суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Харківській області № 1 від « 17» квітня 2018р. про збільшення ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у сумі 60500,00 грн., у тому числі 48400,00 грн. за податковим зобов'язанням та 12100,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС в Харківській області № 1 від « 17» квітня 2018р. про зменшення ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» податкового зобов'язання для цілей розділу V Податкового кодексу України у сумі 497302,00 грн. та податкового кредиту у сумі 473079,00 грн. за платежем податок на додану вартість .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки, на підставі яких винесені оскаржувані податкові повідомлення - рішення, є необґрунтованими та помилковими, оскільки судження податкового органу про порушення вимог податкового законодавства ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» фактично ґрунтуються на податковій інформації інших податкових органів. Позиція відповідача спростовується наявністю первинної документації щодо господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - Квартенко О.Р. через канцелярію суду надійшли письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на податкову інформацію, отриману: від Києво - Святошинської ОДПІ управління аудиту ГУ ДФС від 05.07.2017 №340/10-36-14-14/37075045 щодо ТОВ "АМЛАК" за звітний період декларування ПДВ з 01.01.2016 по 25.05.2017; від ГУ ДФС у Полтавській області від 13.09.2017 №65/7/16-31-14-05 щодо ТОВ "Індіго фінанс" за звітні періоди декларування ПДВ вересень 2015 року, червень, липень 2016 року, червень - серпень 2017 року; від ГУ ДФС в Одеській області від 24.11.2017 №197/15-32-14-07/31015216 щодо ТОВ ВТП "СТКОМ" за звітний період декларування ПДВ жовтень 2017 року, а також на пояснення отримані ОУ Київської ОДПІ від ОСОБА_3, в яких останній відмовлявся від причетності до господарської діяльності ТОВ "Полісся-2016".

Представник позивача - Басарт Л.А. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив на позов.

Представник відповідача - Квартенко О.Р. у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини наведені у письмовому відзиві на позов та письмових поясненнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" (далі - ТОВ "Котельні лікарняного комплексу") зареєстровано як юридична особа (т.1 а.с.211), перебуває на обліку в Центральній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, є платником податку на додану вартість (т.1 а.с.212).

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань видами господарської діяльності ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" є монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, будівництво житлових і нежитлових будівель, будівництво трубопроводів (т.1 а.с. 213-216).

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Харківській області проведена позапланова документальна виїзна перевірка ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по господарським взаємовідносинам з ТОВ "АМЛАК" за квітень 2017 року, ТОВ "Індіго фінанс" за серпень 2017 року, ТОВ ВТП "СТКОМ" за жовтень 2017 року, ТОВ "Полісся-2016" за лютий, квітень 2017 року.

За результатами позапланової документальної виїзної перевірки складений акт від 28.03.2018 №1101/20-40-14-11-11/31555944 (т.1 а.с.35-56), у висновках вказаного акту встановлено, порушення вимог п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187 ПК України, що призвело до завищення податкових зобов'язань на загальну суму 497302 грн., у т. ч. за квітень 2017 року на суму 103 550 грн., за серпень 2017 року на суму 64200 грн., за жовтень 2017 року на суму 84575 грн., лютий 2018 року 244 977 грн.; п. 198.1 п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 ПК України, завищення податкового кредиту на загальну суму 521479 грн., у т.ч. за квітень 2017 року 98373 грн., за серпень 2017 року 61302 грн., жовтень 2017 року 80673 грн., за лютий 2018 року на суму 232 731 грн., що призвело до заниження податок на додану вартість на загальну суму 48400 грн., в т.ч. за квітень 2017 року.

На акт документальної позапланової виїзної перевірки позивачем до ГУ ДФС у Харківській області подано заперечення (т.1 а.с.63-71).

За результатами розгляду заперечень на акт перевірки ГУ ДФС у Харківській області надано відповідь, що відображена в листі від 12.04.2018 №15179/10/20-40-14-11-18 (т. 1 а.с.72-73), в якій залишено без змін висновки вказаного акту перевірки.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, ГУ ДФС у Харківській області винесені податкові повідомлення-рішення, а саме:

- від 17.04.2018 №1, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 32300 грн., в. ч. за податковим зобов'язанням - 48400 грн. та штрафними санкціями - 12100 грн. (т.1 а. с.32);

- від 17.04.2018 №1, яким зменшено суми податкового зобов'язання з ПДВ у розмірі 497302 грн. грн. та зменшено суму податкового кредиту в розмірі 473079 грн. (т.1 а.с.33).

Перевіряючи обґрунтованість висновків ГУ ДФС у Харківській області, викладених в акті перевірки від 28.03.2018 №1101/20-40-14-11-11/31555944, суд встановив наступне.

Як вбачається зі змісту вказаного акту перевірки, податковим органом визначено про відсутність факту реального здійснення господарських операцій із придбання товарно - матеріальних цінностей позивачем у контрагентів - ТОВ "Мезіс" листопад 2016 року, ТОВ "Лікітум" за листопад 2016 року, ТОВ "Лаконіс Трейд" за грудень 2016 року, ТОВ "Сінергія Профі" за березень 2016 року, ТОВ "Крайт Сервіс" за липень 2016 року. Фактично зазначені висновки контролюючим органом визначені у зв'язку з отриманням податкової інформації: від Києво - Святошинської ОДПІ управління аудиту ГУ ДФС від 05.07.2017 №340/10-36-14-14/37075045 щодо ТОВ "АМЛАК" за звітний період декларування ПДВ з 01.01.2016 по 25.05.2017; від ГУ ДФС у Полтавській області від 13.09.2017 №65/7/16-31-14-05 щодо ТОВ "Індіго фінанс" за звітні періоди декларування ПДВ вересень 2015 року, червень, липень 2016 року, червень - серпень 2017 року; від ГУ ДФС в Одеській області від 24.11.2017 №197/15-32-14-07/31015216 щодо ТОВ ВТП "СТКОМ" за звітний період декларування ПДВ жовтень 2017 року, а також отриманих ОУ Київської ОДПІ пояснень від ОСОБА_3, в яких останній відмовлявся від причетності до господарської діяльності ТОВ "Полісся-2016". Внаслідок чого податковим органом в акті перевірки зазначено, що відсутні підстави для формування податкового кредиту за зазначеними податковими накладними, виписаними вказаними контрагентами.

Судом встановлено, що між ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" (покупець) та ТОВ "АМЛАК" (продавець), укладено договір поставки від 12.04.2017 (т.1 а.с.74-75). Згідно п.п.1.1 вказаного договору поставки - продавець зобов'язується продати (передати у власність) покупцеві, а покупець зобов'язується купити (прийняти та оплатити) паливні брикети у кількості 100 тонн. Загальна сума поставки складає 2790400 грн., у т.ч. ПДВ - 48400 грн. Відповідно до п.п.3.4 вказаного договору - поставка товару здійснюється за умов "DAP". Видаткова накладна оформлюється при отриманні всього товару.

На виконання умов договору ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" прийняло товар - паливні брикети, що підтверджується видатковою накладною (т.1 а.с. 76), а ТОВ "АМЛАК" виписало податкову накладну (т.1 а.с. 85-86), що підтверджується сплату позивачем податку на додану вартість у ціні придбаних ним за вказаним договором ТМЦ.

На підтвердження реальності поставки товару позивачем надані товарно-транспортні накладні (т.1 а.с.77-81), з яких вбачається, що товар був поставлений перевізником (іншою третьою особою) на адреси приміщень позивача, які згідно витягів та відповідних договорів оренди перебувають у власності або в користуванні ТОВ "Котельні лікарняного комплексу".

Згідно матеріалів справи, між ТОВ "АМЛАК" (первісний кредитор) та ТОВ "Мега Альянс Холдинг" (новий кредитор), укладено договір про відступлення права вимоги від 12.05.2017 №54/7 (т.1 а.с.12). Відповідно до п.п. 1.1 вказаного договору - первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги до ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" (боржник) по оплаті заборгованості в загальному розмірі 290400 грн., за договором №б/н від 12.04.2017р., укладеним між ТОВ «АМЛАК» та ТОВ "Котельні лікарняного комплексу".

На підставі вказаного договору ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" сплачено за придбаний товар у ТОВ "АМЛАК" - ТОВ «МЕГА АЛЬЯНС ХОЛДИНГ», що підтверджується платіжним дорученням, копія якого долучена до матеріалів справи (т.1 а.с.84).

Судом встановлено, що між ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" (покупець) та ТОВ "Індіго фінанс" (продавець), укладено договір поставки від 03.07.2017 (т.1 а.с.122-125). Згідно п.п.1.1 вказаного договору поставки - продавець зобов'язується продати (передати у власність) покупцеві, а покупець зобов'язується купити (прийняти та оплатити) товари, кількість, асортимент і технічні умови яких зазначені у специфікації, що складає невід'ємну частину цього товару. Згідно п.п. 3.4 вказаного договору поставки - поставка товару здійснюється за умов "Франко завод".

На виконання умов договору ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" прийняло товар - вузол обліку теплової енергії під лічильник Multical ДУ 25, шафа для теплолічильника ДУ 25 в комплекті з замком, тощо, що підтверджується специфікацією, видатковими накладними (т.1 а.с. 126-130), а ТОВ "Індіго фінанс" виписало податкові накладні (т.1 а.с. 134-137), що підтверджують сплату позивачем податку на додану вартість у ціні придбаних ним за вказаним договором ТМЦ.

Транспортування придбаного товару позивач здійснював власним автотранспортом, що підтверджується подорожнім листом (т.1 а.с.131).

Згідно матеріалів справи, між ТОВ "Індіго фінанс" (первісний кредитор) та ТОВ "НЕСТВЕД" (новий кредитор), укладено договір про відступлення права вимоги від 15.12.2017 (т.1 а.с.132). Відповідно до п.п. 1.1 вказаного договору - первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги до ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" (боржник) по оплаті заборгованості в загальному розмірі 367812 грн., за договором №б/н від 03.07.2017р.

На підставі вказаного договору ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" сплачено за придбаний товар у ТОВ "Індіго фінанс" - ТОВ "НЕСТВЕД", що підтверджується платіжним дорученням, копія якого долучена до матеріалів справи (т.1 а.с.133).

Також судом встановлено, що між ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" (покупець) та ТОВ "СТКОМ" (продавець), укладено договір поставки від 01.08.2017 (т.1 а.с.141-144). Згідно п.п.1.1 вказаного договору поставки - продавець зобов'язується продати (передати у власність) покупцеві, а покупець зобов'язується купити (прийняти та оплатити) товари, кількість, асортимент і технічні умови яких зазначені у специфікації, що складає невід'ємну частину цього товару. Згідно п.п. 3.4 вказаного договору поставки - поставка товару здійснюється за умов "Франко завод".

На виконання умов договору ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" прийняла товар - вузол обліку теплової енергії під лічильник Multical ДУ 40, шафа для теплолічильника ДУ 50 в комплекті з замком, тощо, що підтверджується специфікаціями, видатковими накладними (т.1 а.с. 145-148), сплативши його вартість, що підтверджується платіжними дорученнями (т.1 а.с.150-158), а ТОВ "СТКОМ" виписало податкові накладні (т.1 а.с. 161-162), що підтверджують сплату позивачем податку на додану вартість у ціні придбаних ним за вказаним договорам ТМЦ.

Транспортування придбаного товару здійснено за допомогою третіх осіб (автоперевізником), що підтверджується товарно - транспортною накладною (т.1 а.с.149).

Як вбачається з матеріалів справи, що між ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" (покупець) та ТОВ "Полісся-2016" (постачальник) договір поставки від 10.02.2017 (т.1 а.с.166). Згідно п.п.1.1 вказаного договору поставки - постачальник зобов'язується передати у зумовлені строки інші стороні, покупцеві, теплолічильники Multical та інші комплектуючі, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно п.п. 5.3 вказаного договору поставки - товар постачається на території України силами, транспортом та за рахунок покупця.

На виконання умов договору ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" прийняла товар - відповідні теплолічильники Multical, що підтверджується видатковими накладними (т.1 а.с. 167-168), сплативши його вартість, що підтверджується платіжними дорученнями (т.1 а.с.171-174), а ТОВ "Полісся-2016" виписало податкові накладні (т.1 а.с. 175-176), що підтверджують сплату позивачем податку на додану вартість у ціні придбаних ним за вказаним договорам ТМЦ.

Транспортування придбаного товару позивач здійснював власним автотранспортом, що підтверджується подорожнім листом (т.1 а.с.169-170).

Судом встановлено, що податкові накладні, виписані ТОВ "АМЛАК", ТОВ "Індіго фінанс", ТОВ ВТП "СТКОМ", ТОВ "Полісся-2016" відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що вказані договори поставки з ТОВ "АМЛАК", ТОВ "Індіго фінанс", ТОВ ВТП "СТКОМ", ТОВ "Полісся-2016" були укладені для здійснення господарської діяльності шляхом виробництва теплової енергії на твердопаливних котельнях та топкових за рахунок їх спалення, для теплопостачання третім особам, що підтверджується відповідними звітами, відповідними договорами оренди та витягами на право власності, тощо (т.1 а.с.93-121).

Водночас, суд зазначає, що позивачем до матеріалів справи на підтвердження економічної вигоди по вказаним господарським операціям з контрагентами: ТОВ "АМЛАК", ТОВ "Індіго фінанс", ТОВ ВТП "СТКОМ", ТОВ "Полісся-2016" надано відповідні розрахунки (т.1 а.с.208-210).

Позивач сплатив відповідні витрати та суми ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ "АМЛАК", ТОВ "Індіго фінанс", ТОВ ВТП "СТКОМ", ТОВ "Полісся-2016" були включені до складу податкового кредиту та відображені в податкових деклараціях з ПДВ у перевіряємий період, поданих до податкового органу.

Таким чином, ТОВ "АМЛАК", ТОВ "Індіго фінанс", ТОВ ВТП "СТКОМ", ТОВ "Полісся-2016" - виконали свої зобов'язання за вказаними вище договорами, а ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" прийняло ТМЦ за цими договорами, які відображені у податковому та бухгалтерському обліку позивача.

На підставі зазначених вище обставин, суд дійшов висновку, що подані позивачем документи підтверджують реальність господарських операцій у спірних правовідносинах, а понесені позивачем - ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" витрати у спірних правовідносинах шляхом вибуття коштів з власності даного суб'єкта господарювання (в оплату вартості придбаного товару) свідчить про відсутність наміру безпідставно отримати податкову вигоду.

Наявні у справі докази не містять доказів наявності між позивачем та контрагентами позивача, взаємоузгоджених спільних зловмисних дій. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст. 9 КАС України не виявлено.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно п.187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно п. 198.3. ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Виходячи з вимог п.п. "а" п.198.1. ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У відповідності до п. 201.7 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Аналіз чинного податкового законодавства вказує на те, що законодавець не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків (позивача) і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку податку на прибуток не встановлюють особливих вимог до первинних документів і облікових регістрів, що повинні використовуватися при обчисленні даного податку, тому відповідними документами податкового обліку вважаються бухгалтерські документи і регістри обліку, складені належним чином.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд зазначає, що угоди, укладені між позивачем та його контрагентами: ТОВ "АМЛАК", ТОВ "Індіго фінанс", ТОВ ВТП "СТКОМ", ТОВ "Полісся-2016" є чинними та не визнані в установленому порядку недійсними.

Таким чином судом встановлено, що придбання позивачем ТМЦ у контрагентів ТОВ "АМЛАК", ТОВ "Індіго фінанс", ТОВ ВТП "СТКОМ", ТОВ "Полісся-2016" було необхідно для здійснення господарської діяльності шляхом виробництва теплової енергії на твердопаливних котельнях та топкових за рахунок їх спалення, для теплопостачання третім особам, що підтверджується відповідними звітами, відповідними договорами оренди та витягами на право власності, тощо (т.1 а.с.93-121).

Зазначена закупівля ТМЦ у контрагентів безпосередньо пов'язана з господарською діяльністю підприємства, оскільки придбані ТМЦ забезпечують умови для виробництва теплової енергії на твердопаливних котельнях та топкових за рахунок їх спалення, що, в свою чергу, надає позивачу можливість займатися діяльністю щодо постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, яка направлена на отримання доходу.

Позивачем надані належні первинні документи, що підтверджують реальність та факт придбання рекламних послуг, які призначені для використання у господарській діяльності ТОВ "Котельні лікарняного комплексу".

Таким чином, позивачем дотримано вимоги Податкового кодексу України з реалізації права на податковий кредит по операціях з ТОВ "АМЛАК", ТОВ "Індіго фінанс", ТОВ ВТП "СТКОМ", ТОВ "Полісся-2016", позивачем подано декларації з ПДВ та сум бюджетного відшкодування та декларації з податку на прибуток. Задекларовані позивачем суми підтверджені наявними у матеріалах справи первинними бухгалтерськими документами.

Посилання відповідача на податкову інформацію отриману від Києво - Святошинської ОДПІ управління аудиту ГУ ДФС від 05.07.2017 №340/10-36-14-14/37075045 щодо ТОВ "АМЛАК" за звітний період декларування ПДВ з 01.01.2016 по 25.05.2017; від ГУ ДФС у Полтавській області від 13.09.2017 №65/7/16-31-14-05 щодо ТОВ "Індіго фінанс" за звітні періоди декларування ПДВ вересень 2015 року, червень, липень 2016 року, червень - серпень 2017 року; від ГУ ДФС в Одеській області від 24.11.2017 №197/15-32-14-07/31015216 щодо ТОВ ВТП "СТКОМ" за звітний період декларування ПДВ жовтень 2017 року - суд не бере до уваги, оскільки Податковий кодекс України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів. Якщо контрагенти не виконали свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Також, суд зазначає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" позивач та контрагенти позивача є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість та податку на прибуток. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком встановлених ст. 228 Цивільного кодексу України та ст.ст. 207 і 208 Господарського кодексу України випадків свідомого укладення таким суб'єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Саме така правова позиція викладена Європейським Судом з прав людини (рішення від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03), а також Верховним Судом України (постанова від 09.09.2008 у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010 у справі № 21-573во10, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ "Мукачівський лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ТОВ "Фірма "ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень).

Щодо доводів відповідача стосовно отриманих ОУ Київської ОДПІ пояснень від ОСОБА_3, в яких останній відмовлявся від причетності до господарської діяльності ТОВ "Полісся-2016", суд зазначає наступне.

В ході судового розгляду відповідачем не надано до суду не надано будь - які відомості щодо того, в рамках яких процесуальних дій відбиралися вказані пояснення у ОСОБА_3

Водночас, суд зауважує, що проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000009, внесеного до ЄРДР від 30.01.207 за ознаками кримінального правопорушення. передбаченого ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 205-14 КК України щодо створення ТОВ "Індіго Фінанс" не містять у собі встановлених обставин, які б свідчили про невиконання контрагентами своїх договірних зобов'язань саме по господарських відносинах з позивачем або обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб'єктами господарської діяльності, отже, не тягне за собою правових наслідків для позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26.06.2018 по справі №808/2360/17, від 05.06.2018 по справі №809/1139/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи з наведеного, фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "АМЛАК", ТОВ "Індіго фінанс", ТОВ ВТП "СТКОМ", ТОВ "Полісся-2016" та правомірність віднесення позивачем до податкового кредиту з податку на додану вартість суми витрат, відповідно до первинних бухгалтерських документів та податковим накладним, які виписані на виконання умов договірних відносин.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З огляду на викладене, оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 06.04.2018 №2, від 06.04.2018 № 2 не відповідають положенням ч. 2 ст. 2 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 17.04.2018 № 1, від 17.04.2018 № 1 є необґрунтованими, через що позовні вимоги про скасування податкових повідомлень - рішень підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд присуджує позивачу з Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору у розмірі 14809,81 грн., що підтверджується квитанціями від 23.04.2018 №9902 та від 10.05.2018 №10059 (т.1 а.с.4, 31).

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Харківській області від 17.04.2018 № 1, від 17.04.2018 № 1.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" (, поштовий індекс 61018 м. Харків, вул. Балакірєва, 3) у розмірі 14809,81 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот дев'ять гривень 81 копійка).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20 липня 2018 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.