Справа № 428/5612/18
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року справа №428/5612/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Гайдара А.В.

Сухарька М.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора взводу №2 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Переходи Сергія Олександровича на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області (суддя - Баронін Д.Б.) від 23 червня 2018 року (повний текст рішення складений 23 червня 2018 року) у справі №428/5612/18 за позовом ОСОБА_3 до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Переходи Сергія Олександровича про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Переходи Сергія Олександровича про скасування постанови серія ВР №076087 від 17.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. та закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 червня 2018 року позов задоволено, скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення ВР №076087 від 17.05.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.; закрито справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що ним правомірно прийнято спірну постанову, оскільки позивачем було порушено п.п.2.9 (д) ПДР України, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що постановою серії серія ВР №076087 від 17.05.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Наведена постанова була винесена відповідачем внаслідок встановленого порушення позивачем вимог п. 2.9 (д) ПДР України, а саме: керуючи т.з. «TOYOTA LAND CRUISER» д.н.НОМЕР_1 17.05.2018 року об 14 год. 08 хв. в м.Сєвєродонецьк Луганської області по вул.Енергетиків,52 порушив п. 2.9 (д) ПДР України, користувався засобами зв'язку, тримаючи їх у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону.

Згідно п. 2.9. (д) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність, зокрема, за користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно до вимог статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до вимог статті 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 1 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстр. в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853,затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд апеляційної інстанції вважає, що з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП). Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого 2 статті 122 КпАП України, відповідачем надано відеозапис з бодікамери поліцейського .

Апеляційним судом був оглянутий наведений відеозапис. Однак, відеозапис не дозволяє встановити факт користуватися позивачем засобами зв'язку, тримаючи їх у руці під час керування транспортним засобом.

Посилання відповідача на фрагмент відеозапису із позначкою часу «14-06-12» судом апеляційної інстанції не прийнято до уваги, оскільки на вказаному фрагменті відеозапису відображений лише факт керування позивачем автомобілем з піднятою до вуха рукою. Чи тримав в цей час позивач телефон або інший засіб звязку у руці та чи користувався він засобом звязку з відеозапису встановити неможливо.

З відеозапису також вбачається, що під час зупинення автомобіля та складання спірної постанови позивач заперечував вчинення ним порушення вимог ПДР України.

Інших доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого 2 статті 122 КпАП України, відповідачем не надано.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення, а тому правомірно задоволено позов.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 311, 205, 271, 272, 286, 308, 311, 313, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора взводу №2 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Переходи Сергія Олександровича на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 червня 2018 року у справі №428/5612/18 - залишити без задоволення.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 червня 2018 року у справі №428/5612/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

Судді: Гайдар А.В.

Сухарьок М.Г.