Справа № 694/893/18
Суддя: Дудніченко В. М.
Дата ухвалення: 2018-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/893/18
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2018 р. м.Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Дудніченка В.М.,

за участю секретаря Літвін Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

відповідача Панченка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Звенигородка за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору СРПП Звенигородського відділу поліції Головного управління національної поліції у Черкаській області Панченко О.В. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до поліцейського сектору СРПП Звенигородського відділу поліції Головного управління національної поліції у Черкаській області Панченко О.В. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. В обґрунтування позову зазначив, що із вказаною постановою він не згоден, оскільки він викликав працівників поліції для оформлення ДТП, а інспектор Панченко О.В. склав постанову про накладення на нього адмінстягнення у вигляді штрафу за відсутність у нього поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Хоча він про відсутність поліса він не знав, оскільки тривалий час не користувався належним йому автомобілем як водій. Просив постанову скасувати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та просив їх задоволити.

Відповідач інспектор Панченко О.В. в судовому засіданні вказав, що оскаржувана постанова була винесена нею у відповідності до вимог чинного законодавства та є обґрунтованою. З цих підстав просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із постанови в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 902010 від 26.06.2018 року, 26.06.2018 року о 12.50 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, не маючи при собі поліса поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1 ґ ПДР України.

Згідно постанови серії НК № 902010 від 26.06.2018 року, винесеної інспектором поліції на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до п.2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною 2 статті 258 КУпАП органи Національної поліції України звільнено від обов'язку складати протокол про адміністративне правопорушення а посилання на належні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено у статтею 251 КУпАП, повинні міститися в постанові про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обставини вчинення даного правопорушення викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії серії НК № 902010 від 26.06.2018 року, а тому вони вказують на вчинення адміністративного правопорушення позивачем, а його посилання на відсутність факту порушення ним ПДР спростовуються даною постановою, а тому суд вважає їх надуманими та такими, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності, та вбачає дану постанову в частині визнання винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення законною. Поряд з тим, позивачем не було надано суду доказів на підтвердження відсутності у його діях складу даного правопорушення.

Так, проаналізувавши положення ПДР України, матеріали справи, суд дійшов до висновку про наявність у діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП. Однак за відсутності будь-яких інших доказів на підставі яких поліцейським патрульної поліції вирішена справа, не відображення в постанові наслідків, що настали та які б враховувались при визначенні ступеню суспільної небезпечності адміністративного правопорушення, а також враховуючи те, що діями позивача не було створено перешкод або ж шкоди іншим учасникам дорожнього руху, суд приходить до висновку про малозначність даного правопорушення.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вищенаведене, обставини за яких було вчинено правопорушення, незначний характер даного правопорушення, яке не потягло за собою негативних наслідків та в результаті вчинення якого не було спричинено будь-яких перешкод іншим учасникам дорожнього руху, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79, 121, 122, 159-164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 293-295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №902010 від 26.06.2018 року, складену поліцейським СРПП Звенигородського ВП ГУНП у Черкаській області Панченком О.В., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень - змінити в частині заходу стягнення..

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності у зв'язку із малозначністю вчиненого правопорушення, оголосивши усне зауваження.

Відповідно до ч. 4 ст 286 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення проголошено 24.07.2018 року.

Суддя