Справа № 9901/495/18
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

16 липня 2018 року

Київ

справа №9901/495/18

адміністративне провадження №П/9901/495/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Берназюка Я.О., Гімона М.М., Гриціва М.І., Мороз Л.Л.,

за участю:

секретаря судового засідання - Слободян О.М.,

представника відповідача - Погребняка С.П.,

представника третьої особи - Орленка А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засідані в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_4 до Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів, третя особа: Прокуратура Київської області, про скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовною заявою про визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі - відповідач, Комісія) від 24 січня 2018 року у дисциплінарному провадженні № 11/2/4-728дс-242дп-17 про накладення дисциплінарного стягнення на старшого слідчого другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Київської області ОСОБА_4

В обґрунтування позовних вимог вказав, що в тексті оспорюваного рішення відповідач всупереч вимогам пункту 3 частини шостої статті 48 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 697-VII (далі - Закон № 697-VII) не вказав мотиви, з яких прийняв рішення про притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності та не зазначив, з яких саме підстав, передбачених пунктами 1-9 частини першої статті 43 вказаного закону прокурора притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

У відзиві на позовну заяву Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів просить у задоволенні позову відмовити повністю. Вказує, що при прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні щодо виду дисциплінарного стягнення Комісією враховано характер проступку, наслідки, ступінь вини особи, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував. Просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Колегія суддів вважає, що позов ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Суд встановив, що ОСОБА_4 наказом прокурора Київської області від 07 серпня 2017 року №188к призначений на посаду старшого слідчого другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Київської області.

До Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів 26 жовтня 2017 року надійшла дисциплінарна скарга адвоката ОСОБА_6 про вчинення старшим слідчим другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Київської області ОСОБА_4 дисциплінарного проступку.

Автоматизованою системою розподілу дисциплінарних скарг для вирішення питання про відкриття дисциплінарного провадження скаргу розподілено за членом Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Шемчука В.В. (протокол розподілу між членами Комісії від 26 жовтня 2017 року).

Рішенням члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 09 листопада 2017 року відкрито дисциплінарне провадження щодо старшого слідчого другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Київської області ОСОБА_4

Висновок у дисциплінарному провадженні складено 21 грудня 2017 року.

Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 24 січня 2018 року №32дп-18 притягнуто старшого слідчого другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Київської області ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення у виді догани.

Не погоджуючись з наведеним рішенням, ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, Комісія дійшла висновку про наявність підстав для накладення на слідчого прокуратури ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про прокуратуру».

Так, під час здійснення дисциплінарного провадження Комісією встановлено, що 03 травня 2017 року адвокатом ОСОБА_7 до прокуратури Київської області подано адвокатський запит про надання інформації у кримінальному провадженні, в якому вона є представником потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Таким чином, відповідно до вимог статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» останнім днем строку надання відповіді на адвокатський запит було 12 травня 2017 року.

Відповідь на вказаний запит ОСОБА_7 отримала 25 травня 2017 року за підписом заступника начальника управління - начальника першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_5 При цьому, поштовий штемпель на конверті свідчить про те, що відповідь відправлено лише 23 травня 2017 року.

З приводу недотримання строків для надання відповіді на адвокатський запит до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів ОСОБА_7. було скеровано скаргу стосовно працівників прокуратури Київської області ОСОБА_8 та ОСОБА_5

Згідно із рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №181дп-17 від 11 жовтня 2017 року Комісія дійшла висновку щодо несвоєчасного відправлення відповіді на адвокатський запит не з вини прокурора ОСОБА_5. чи слідчої ОСОБА_8, а з вини слідчого прокуратури ОСОБА_4

Наведеним рішенням закрито дисциплінарне провадження № 11/2/4-56дс-16дп-17 щодо слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_8 та заступника начальника слідчого управління - начальника першого слідчого відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 у зв'язку з не підтвердженням необґрунтованого зволікання з розглядом звернення.

Натомість, відповідно до пояснень слідчого прокуратури ОСОБА_8, наданих в ході проведення перевірки у дисциплінарному провадженні № 11/2/4-56дс-16дп-17 та резолюції на адвокатському запиті, Комісія встановила, що 4 травня 2017 року вищевказаний адвокатський запит передано для розгляду слідчому прокуратури ОСОБА_4, про що свідчить резолюція керівництва.

Із пояснень заступника начальника першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_9, наданих під час дисциплінарного провадження, вбачається, що на вказаному адвокатському запиті 4 травня 2017 року начальником слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_10 вчинено резолюцію "ОСОБА_9 До розгляду", в той же день ОСОБА_11, через перебування начальника першого слідчого відділу ОСОБА_5 у відпустці, доручив розгляд цього запиту слідчому прокуратури ОСОБА_8, про що накладена відповідна резолюція "ОСОБА_8 До розгляду". Інших резолюцій ОСОБА_9 не вчиняв.

Прокурор Сутко Р.Ч. у своїх поясненнях повідомив, що у період з 28 квітня 2017 року по 7 травня 2017 року він перебував у відпустці. 08 травня 2017 року він прибув на роботу та цього ж дня до нього звернувся слідчий ОСОБА_4 для підписання відповіді на адвокатський запит ОСОБА_7, який він відразу підписав, без порушення строку та зволікань.

Вказані пояснення ОСОБА_5 підтверджуються поясненнями слідчого ОСОБА_4., наданими в ході перевірки у дисциплінарному провадженні № 11/2/4-56дс-16дп-17, який повідомив, що на початку травня 2017 року отримав на виконання адвокатський запит ОСОБА_7 На його виконання ОСОБА_4 підготував відповідь, яку 08 травня 2017 підписав у прокурора ОСОБА_5. та того ж дня повинен був відправити, проте, коли фактично відправив - не пригадує.

Вказана обставина підтверджується поясненнями ОСОБА_12, тимчасово закріпленої за експедицією прокуратури Київської області, у яких вона повідомила, що саме 23 травня 2017 року, приблизно о 16 год. до неї звернувся слідчий прокуратури ОСОБА_4 з проханням відправити, окремо від іншої кореспонденції конверт, адресований ОСОБА_7, про що вона власноруч зробила відмітку у реєстрі під № 59.

Взявши до уваги наявні у дисциплінарному провадженні № 11/2/4-56дс-16дп-17 матеріали, пояснення прокурора ОСОБА_9 та слідчого ОСОБА_4., Комісія дійшла висновку, що несвоєчасне відправлення відповіді на адвокатський запит сталось не з вини прокурора ОСОБА_5. чи слідчої ОСОБА_8, а з вини слідчого прокуратури ОСОБА_4, який несвоєчасно надав підписану відповідь на запит до канцелярії прокуратури Київської області для відправки заявнику, що слугувало підставою до притягнення його до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовідносини, пов'язані з проходженням служби працівниками органів прокуратури, регулюються Законом України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон № 1697-VII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Частиною першою статті 4 Закону № 1697-VII передбачено, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження за необґрунтоване зволікання з розглядом звернення.

Згідно з частиною другою статті 43 Закону № 1697-VII притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності не виключає можливості притягнення його до адміністративної чи кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом.

Як встановлено частиною першою статті 44 Закону № 1697-VII, дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

У відповідності до частини першої статті 45 Закону № 1697-VII дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Стаття 46 Закону № 1697-VII регламентує порядок відкриття дисциплінарного провадження та проведення перевірки дисциплінарної скарги, зокрема:

Секретаріат Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів у день надходження дисциплінарної скарги реєструє її та за допомогою автоматизованої системи визначає члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів для вирішення питання щодо відкриття дисциплінарного провадження (частина перша).

Після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки (частина четверта).

Перевірка відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності проводиться у строк, який не перевищує двох місяців із дня реєстрації скарги (заяви), а в разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів, але не більш як на місяць. До завершення дисциплінарного провадження прокурор не може бути звільнений з посади прокурора у зв'язку з поданням заяви про звільнення за власним бажанням (частина дев'ята).

Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення (частина десята).

Висновок та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та мають бути отримані його членами не пізніш як за п'ять днів до засідання, на якому такий висновок розглядатиметься (частина одинадцята).

Згідно частини першої статті 47 Закону № 1697-VII розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання. Частиною четвертою цієї статті передбачено, що прокурор, який не братиме участі в засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, вправі надіслати письмові пояснення щодо висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, які оголошуються на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів заслуховуються пояснення члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб (частина п'ята). Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право давати пояснення, відмовитися від їх надання, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості та об'єктивності члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів подавати заяву про його відвід (частина шоста).

Приписами статті 48 Закону №1697-VII передбачений наступний порядок прийняття рішення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів у дисциплінарному провадженні стосовно прокурора: кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора; член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку та готував висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, не має права брати участі у голосуванні при прийнятті рішення за результатами розгляду зазначеного висновку та бути присутнім під час проведення такого голосування; при прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення; рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора може бути прийнято не пізніше ніж через рік із дня вчинення проступку без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування прокурора у відпустці; копія рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів вручається прокуророві, стосовно якого воно прийнято, або у семиденний строк надсилається йому поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення. У цей же строк копія рішення надсилається керівникові органу прокуратури, в якому прокурор, стосовно якого воно прийнято, обіймає посаду; рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, прийняте за результатами розгляду дисциплінарного провадження, оприлюднюється на її веб-сайті у семиденний строк.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 49 Закону №1697-VII на прокурора може бути накладено дисциплінарне стягнення у виді догани.

Визначальним у розв'язанні даного спору є встановлення обставин щодо наявності в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 43 Закону України "Про прокуратуру", та відповідності застосованого стягнення вчиненому проступку.

Колегія суддів вважає безпідставними висновки Комісії щодо допущення необґрунтованого зволікання з розглядом та відправкою відповіді на адвокатський запит ОСОБА_7 з вини позивача ОСОБА_4, виходячи з наступного.

Як вбачається з поданого запиту, адвокат ОСОБА_7 звернулась з адвокатським запитом до прокуратури Київської області про отримання загальних відомостей стосовно руху заяви ОСОБА_13 про вчинення ОСОБА_14 кримінального правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що розпорядником зазначеної інформації є керівник регіональної прокуратури, який організовує діяльність регіональної прокуратури (п.2 ч.1 ст.11 Закону № 1697-VII). У структурі регіональної прокуратури утворюються підрозділи - управління та відділи (ч.3 ст.10 Закону № 1697-VII).

Натомість, відповідачем під час проведення дисциплінарного провадження не досліджувалось питання розмежування керівником прокуратури Київської області повноважень щодо надання відповіді на даного роду звернення між відділами прокуратури Київської області, в тому числі, між конкретними працівниками. Поза межами об"єкта досліджень відповідача залишилося з"ясування кола посадових обов'язків старшого слідчого другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Київської області ОСОБА_4 та його повноваження щодо підготовки відповіді на вказаний адвокатський запит.

Крім того, відповідачем в ході перевірки скарги встановлено, що 04 травня 2017 року адвокатський запит передано для розгляду слідчому прокуратури ОСОБА_4, про що свідчить резолюція керівництва.

Як вбачається з матеріалів дисциплінарного провадження, на адвокатському запиті від 03.05.2018 містяться резолюції: "ОСОБА_9 До розгляду" та "ОСОБА_8 До розгляду". В подальшому шляхом закреслення запису ""ОСОБА_8." здійснено запис "ОСОБА_4."

Однак, згідно пояснень ОСОБА_9 вбачається, що на вказаному адвокатському запиті 4 травня 2017 року начальником слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_10 вчинено резолюцію "ОСОБА_9 До розгляду", в той же день ОСОБА_11, через перебування начальника першого слідчого відділу ОСОБА_5 у відпустці, доручив розгляд цього запиту слідчому прокуратури ОСОБА_8, про що накладена відповідна резолюція "ОСОБА_8 До розгляду". Інших резолюцій ОСОБА_9 не вчиняв.

Таким чином, відповідачем фактично не встановлено посадову особу прокуратури Київської області, яка вчинила виправлення в резолюції на запиті з "ОСОБА_8." на "ОСОБА_4.", та компетенцію такої посадової особи накладати вказаного змісту резолюцію.

Крім того, слід зазначити, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 43 Закону №1697-VII передбачено відповідальність за необґрунтоване зволікання з розглядом звернення.

Відповідачем в ході дисциплінарного провадження встановлено, що 08 травня 2018 року, тобто в строк, визначений ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ОСОБА_4 підготовлено та підписано відповідь.

Однак, в даному рішенні відповідачем не досліджено обставин, що призвели до затримки з направленням відповіді, що в свою чергу є визначальною обставиною для встановлення факту саме необґрунтованого зволікання, як підстави для дисциплінарної відповідальності за п. 2 ч. 1 ст. 43 Закону №1697-VII.

Слід зауважити, що комісії не вдалося установити поза розумним сумнівом факту необґрунтованого зволікання з розглядом звернення з вини позивача.

Колегія суддів зазначає, що у справі щодо оскарження акта Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів суд перевіряє його на відповідність критеріям, визначеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, одними з яких є вчинення/прийняття актів: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії/прийняття рішення (пункт 3); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення (пункт 9).

Таким чином, установлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із визначених у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критерію може бути підставою для задоволення позову щодо оскарження відповідного акта, якщо така діяльність порушує права, свободи та інтереси позивача.

Спірне рішення винесено Комісією без дотримання принципу рівності перед законом, закріпленого пунктом 7 частини другої статті 2 КАС України, оскільки при наданні правової оцінки доводам дисциплінарної скарги відповідачем не встановлено, чи входила до службових обов'язків позивача ОСОБА_4 підготовка відповіді на адвокатський запит ОСОБА_7 на рівні зі слідчим Федіною В.С., щодо якої містилася резолюція керівника, та чи затримка з відправки відповіді виявилась необґрунтованою саме з боку позивача.

Також, судом встановлено, що в оскаржуваному рішенні порушено принцип пропорційності, дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), що визначений пунктом 8 частини другої статті 2 КАС України.

Вказане рішення не містить посилань на обставини чи інші фактичні дані (докази), які б свідчили про невиконання чи неналежне виконання ОСОБА_4 службових обов'язків, а також не визначено ступень тяжкості вчиненого проступку, не зазначено яку саме заподіяно шкоду від вчиненого діяння, і чи взагалі така шкода мала місце.

З огляду на встановлені в цій справі умови та правове регулювання спірних правовідносин суд зазначає, що оскаржене рішення не відповідає вимогам, що викладені в пунктах 3, 7, 8 частини другої статті 2 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За частиною другою цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглядаючи адміністративну справу, суд виходить з того, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже, дослідивши матеріали справи, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Керуючись статтями 241-246, 262, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (місце знаходження: вул. Мельникова 81-б, м. Київ, 04050, ), третя особа: Прокуратура Київської області (місце знаходження: бульвар Лесі Українки 27/2, м. Київ, 01601) - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення в дисциплінарному провадженні № 11/2/4-728дс-242дп-17 від 24 січня 2018 року про притягнення старшого слідчого другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Київської області ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик,

Я.О. Берназюк,

М.М. Гімон,

М.І. Грицiв,

Л.Л. Мороз,

Судді Верховного Суду

Рішення складене та підписане 18.07.2018.