Справа № 695/2228/18
Суддя: Середа Л. В.
Дата ухвалення: 2018-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2228/18

номер провадження 2-а/695/52/18

20 липня 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю: секретаря Оніщенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Золотоноша справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №2 Лубенського ВП старшого сержанта ОСОБА_2, про оскарження постанови про адміністративне правопорушення від 10.07.2018 року серії НК №232255

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського СРПП №2 Лубенського ВП старшого сержанта ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 10.07.2018 року серії НК №232255.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.07.2018 року він був зупинений працівником поліції ОСОБА_2, яким було винесено постанову серії НК №232255, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 3 та ч. 5 ст. 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340.0 грн., за керування транспортним засобом з не пристебнутим ременем безпеки та керування транспортним засобом що підлягає обовязковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки вона була винесена працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу, без допиту свідків та залучення інших будь-яких доказів вини позивача. Окрім того позивач під час складення відносно нього вказаної постанови наполягав на відсутності своєї вини у інкримінованих йому правопорушень, зокрема стверджував, що його транспортний засіб має масу 3.5 тонни, а тому обовязковому технічному контролю не підлягає. Також позивач зазначає, що працівники поліції не врахували обставин справи, його доводи та пояснення. Окрім того в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які переконливі докази здійснення позивачем дій, які зазначені у вказаній постанові, а тому позивач вказану постанову працівників поліції вважає протиправною та звернувся до суду із відповідним позовом про її скасування.

Розгляд вказаної справи здійснюється в спрощеному позовному провадженні відповідно до ухвали суду від 16.07.2018 року.

Для розгляду матеріалів справи позивач не зявився, однак направив до суду відповідну заяву, в якій розгляд справи просив проводити за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі.

Відповідач по справі до суду не зявився, із заявами про розгляд справи за їх відсутності, поясненнями стосовно обставин справи не звернувся, відзиву на позовну заяву до суду не надав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися у порядку визначеному чинним законодавством.

З метою недопущення порушення прав позивача на своєчасність розгляду вказаної справи, а також строків розгляду даної категорії справ, які визначені ч. 1 ст. 286 КАС України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд даної справи за відсутності сторін, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 10.07.2018 року серії НК №232255 позивача визнано винним у тому, що він 10.07.2018 року об 11 год. 15 хв. в с. Михновці Лубенського району Полтавської області керував автомобілем НОМЕР_1 з не пристебнутим ременем безпеки, та керував транспортним засобом, що підлягає обовязковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим вчинив правопорушення передбачені ч. 3 та ч. 5 ст. 121 КУпАП, в звязку з чим порушника було притяшнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 340.0 грн.

Нормами ч. 3 та ч. 5 ст. 121 КУпАП визначено, що керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Згідно із ст. 276 Кодексу справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 р. у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 121 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було винесено відповідачем на місці вчинення правопорушення без складання адміністративного протоколу, тим більше, що сам позивач обставини справи та свою вину у вчиненні правопорушення не визнав.

Також частиною п'ятою ст. 283 КУпАП передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею185-3цьогоКодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Частина перша статті 258 КУпАП не містить посилання на статтю 121 КУпАП. Відповідно на ці правовідносини не поширюється положення частини третьої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Разом з тим, за загальним правилом відповідно до статті 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 121 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Нормами ч. 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб'єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб'єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

У разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даним вимогам, суб'єктом владних повноважень жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на позивача штрафу, передбаченого санкцією ч. 3 та ч. 5 ст. 121 КУпАП, не було в наявності та відповідно, не долучено до матеріалів справи.

Також суд не може залишити поза увагою доводи позивача про те, що транспортний засіб, яким він керував не підлягає технічному контролю, що виключає відповідальність останнього за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Так нормами п. 2 ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух» визначено, що обовязковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Як вбачається із копії технічного паспорту серії СХК №065067, автомобіль НОМЕР_2 має масу без навантаження 1954 кг., повна його маса становить 3500 кг. Отже вантажопідйомність транспортного засобу, яким керував позивач по справі складає 1546 кг.

Однак працівниками поліції під час складання оспорюваної постанови про адміністративне правопорушення вказані обставини взяті до уваги не були.

Нормами ст. 36 КУпАП визначено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Разом із тим, із вказаної постанови вбачається, що відповідачем було зазначено про два правопорушення, які інкримінуються позивачу, однак стягнення за кожне правопорушення окремо накладено не було, відомостей про накладення стягнення в межах саме санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, матеріали справи не містять, в чому вбачається порушення норм КУпАП при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За вказаних обставин, враховуючи відсутність доказів правомірності дій відповідача, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 винесена без складення протоколу про адміністративне правопорушення, на місці вчинення правопорушення є неправомірною, у звязку з чим підлягає скасуванню.

Відповідно до норм ч. 3 ст. 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Згідно ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України,

ст. 2, 5, 6-10, 20 77, 122, 139, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268,

ст. ст. 286, 295 КАС України, ст.,ст. 7, 9, 247, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №2 Лубенського ВП старшого сержанта ОСОБА_2 про оскарження постанови про адміністративне правопорушення від 10.07.2018 року серії НК №232255 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії поліцейського СРПП №2 Лубенського ВП старшого сержанта ОСОБА_2 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу ГАЗ А21R23-50, д.н.з. НОМЕР_3 10.07.2018 року за адресою: вул. Артеменка, с. Михнівці Лубенського району.

Визнати протиправними дії поліцейського СРПП №2 Лубенського ВП старшого сержанта ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі постанови в справі про адміністративне правопорушення серії НК №232255 від 10.07.2018 року у вигляді накладення штрафу в сумі 340.0 грн.

Скасувати постанову поліцейського СРПП №2 Лубенського ВП старшого сержанта ОСОБА_2 в справі про адміністративне правопорушення серії НК №232255 від 10.07.2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 та ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340.0 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Середа Л.В.