Справа № 816/1031/17
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Т.С. Канигіна

12 липня 2018 р. м. ХарківСправа № 816/1031/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Курило Л.В.,

суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Олійник А.В.,

представника позивача - Антофія М.О.,

представника відповідача та третьої особи - Бурби К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.12.2017 року (повний текст рішення складено 26.12.2017 року) по справі № 816/1031/17

за позовом Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал"

до Державної фіскальної служби України, треті особи - Головне управління ДФС у Полтавській області , Державна казначейська служба України -

про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року Комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (далі - позивач, КП ПОР "Полтававодоканал") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач, ДФС України), третя особа - Головне управління ДФС у Полтавській області - в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просило:

- визнати протиправною бездіяльність ДФС України щодо не зарахування на рахунок Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника коштів з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України;

- зобов'язати ДФС України зарахувати на рахунок Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" № 2372 у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника кошти у сумі 3526877,96 грн. відповідно до договорів про організацію взаєморозрахунків № 1/375-ДФС від 05.08.2015 р. , № 9/375-ДФС від 25.12.2015 р. , № 8/375-ДФС від 21.12.2015 р. та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 р. № 375.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2017 р. залучено до участі у справі № 816/1031/17 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державну казначейську службу України.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.12.2017 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо незарахування на рахунок Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника коштів у розмірі 3526877,96 грн. з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам шляхом збільшення суми з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України.

Зобов'язано Державну фіскальну службу України зарахувати на рахунок Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" № 2372 у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника кошти у сумі 3526877,96 грн. відповідно до договорів про організацію взаєморозрахунків № 1/375-ДФС від 05.08.2015 р., № 9/375-ДФС від 25.12.2015 р., № 8/375-ДФС від 21.12.2015 р. та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 р. № 375.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог КП ПОР "Полтававодоканал".

У доводах апеляційної скарги відповідач цитує норми матеріального та процесуального права, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Контролюючий орган зазначає, що судом не застосовано до спірних правовідносин п.9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою КМУ від 16.10.2014 р. № 569, п.200.1.3 ст. 200-1 Податкового кодексу України, положення постанови КМУ №788 від 09.11.2016 р.

Позивач надав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на правильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Представники відповідача та третьої особи - ГУ ДФС у Полтавській області - в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримали у повному обсязі, просили скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник третьої особи - Державної казначейської служби України - в судове засідання суду апеляційної інстанції не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, переглянувши в межах апеляційної скарги рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" є платником податку на додану вартість, якому у системі електронного адміністрування податку на додану вартість відкрито рахунок № 2372.

05.08.2015р. між ГУ Державної казначейської служби України у Полтавській області, з однієї сторони, Департаментом фінансів Полтавської обласної державної адміністрації, з другої сторони, Управлінням житлово-комунального господарства Полтавської облдержадміністрації, з третьої сторони, Комунальним підприємством Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (сторона остання) укладено договір № 1/375-ДФС про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови КМУ від 04.06.2015р. № 375; предметом цього договору є організація проведення сторонами взаєморозрахунків за субвенцією з державного бюджету місцевим бюджетам.

Умовами цього договору визначено порядок проведення взаєморозрахунків, згідно з якими: казначейство перераховує кошти, залучені з єдиного казначейського рахунку, стороні першій у сумі 2355954,96 грн. на підставі рішення Мінфіну; сторона перша перераховує на рахунок сторони другої кошти у сумі 2355954,96 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення; сторона друга перераховує на рахунок сторони третьої кошти у сумі 2355954,96 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення; сторона третя перераховує на рахунок сторони останньої кошти у сумі 2355954,96 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення; сторона остання перераховує до спеціального фонду державного бюджету для погашення податкового боргу (з урахуванням штрафних санкцій та пені) з податку на додану вартість у сумі 2355954,96 грн. (т. 1 а.с. 10-12).

Так, платіжним дорученням №1 від 14.08.2015 р. позивачем кошти, виділені за вказаним договором, перераховані до загального фонду державного бюджету для погашення податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 2355954,96 грн. (т. 1 а.с. 13).

21.12.2015 р. між тими ж сторонами укладено договір № 8/375-ДФС на вищезазначених умовах, водночас сума коштів для перерахування склала 3444423,00 грн. (т. 1 а.с. 14-16).

Розрахунки за договором від 21.12.2015 р. № 8/375-ДФС на суму 3444423,00 грн. проведені шляхом сплати позивачем 25.12.2015 р. коштів для погашення податкового боргу з податку на додану вартість до державного бюджету, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 18 від 25.12.2015 р. (т. 1 а.с. 17).

25.12.2015 р. між тими ж сторонами укладено договір № 9/375-ДФС на вищезазначених умовах, водночас сума коштів для перерахування склала 157982,00 грн. (т.1 а.с. 18-20).

У подальшому, відповідно до платіжного доручення № 19 від 29.12.2015 р. виділені за вказаним договором кошти були перераховані до загального фонду державного бюджету для погашення податкового боргу з податку на доданку вартість в сумі 157982,00 грн. (т. 1 а.с. 21).

Таким чином, судом встановлено, що виділені позивачу в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 р. №375, кошти перераховані до загального фонду державного бюджету для погашення податкового боргу з податку на додану вартість.

Однак, оскільки наведені суми субвенцій не були зараховані на рахунок позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, позивач звертався з листами до державних органів у сприянні щодо вирішення проблемних питань функціонування системи електронного адміністрування, проте, суми субвенцій так і не були зараховані на рахунок електронного адміністрування ПДВ позивача, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач повинен був направити протягом наступного робочого дня з дати отримання інформації від Державної казначейської служби у межах залишку узгоджених податкових зобов'язань позивача як платника ПДВ ще до внесення змін постановою КМУ від 09.11.2016 р. №788. Протиправна бездіяльність відповідача призвела до порушення права позивача на автоматичне збільшення реєстраційної суми у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на суму 3526877,96 грн, що у свою чергу зумовило необхідність звернення КП ПОР "Полтававодоканал" за захистом порушених прав до суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Алгоритм дій контролюючого органу та механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, врегульовано положеннями статті 200-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. № 569 (далі Порядок №569).

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість визначені статтею 200-1 Розділу V ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 200-1.1 ст. 200-1 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У зв'язку з прийняттям Закону України від 16 липня 2015 року № 643-VII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість" (далі - Закон № 643), який набрав чинності 29.07.2015 р., зокрема, внесено зміни до пункту 200- 1.4 статті 200- 1 ПК України.

Відповідно до пункту 200-1.4 статті 200-1 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти, зокрема з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України.

За приписами п.200-1.5 ст. 200-1 ПК України, з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов'язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у складених податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов'язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

На запит платника податку йому шляхом надсилання електронного повідомлення надається інформація про рух коштів на його рахунках у системі електронного адміністрування податку.

Як зазначалося, згідно з договорами про організацію взаєморозрахунків позивачу в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року №375, були виділені субвенції з державного бюджету місцевому бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та /або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

Сторонами не заперечується фактична сплата позивачем коштів в оплату заборгованості по податку на додану вартість.

Кабінетом Міністрів України 18 листопада 2015 року прийнято постанову №967, якою внесено зміни до Порядку №569 та доповнено п. 9 Порядку №569 абзацами такого змісту: "У разі проведення органами Казначейства розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до закону про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку, в поповнення електронного рахунка враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, за коригуючими реєстрами.

Інформація про проведення таких розрахунків з податку надається Казначейством до ДФС у розрізі платників податку не пізніше наступного робочого дня з дати проведення таких розрахунків.

На підставі інформації про проведення розрахунків, отриманої від Казначейства, ДФС формує та не пізніше наступного робочого дня з дати отримання такої інформації надсилає Казначейству коригуючі реєстри у межах залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, але не більше суми проведених розрахунків.

У день отримання коригуючих реєстрів Казначейство зменшує залишок узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, та повідомляє про це ДФС.

ДФС на підставі інформації про зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, не пізніше наступного робочого дня з дати отримання такої інформації збільшує суму поповнення електронного рахунка такого платника податку на суму такого зменшення".

Таким чином, у разі здійснення Казначейством розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах, такі розрахунки підлягають врахуванню в системі електронного адміністрування ПДВ шляхом збільшення показника S ПопРах в межах проведених розрахунків з податку на суму зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі.

Під час розгляду справи встановлено, що на виконання доручення Комітету Верховної Ради України з питань податкової та митної політики від 18.11.2015 р. №04-27/10-1807, за результатами розгляду звернення КП ПОР "Полтававодоканал", надісланого до Комітету Верховної Ради України 12.10.2015 р. № 4/2343 щодо зарахування субвенцій з державного бюджету на погашення різниці в тарифах на електронний рахунок ПДВ, ДФС України листом від 01.12.2015 р. № 25648/6/99-99-15-01-03-15 повідомила позивача, що згідно з п. 200-1.4 ст. 200-1 Податкового кодексу України, платникам податку, які постачають комунальні послуги населенню, на електронні рахунки будуть зараховані кошти, що надаються таким платникам у вигляді субвенцій з бюджету для погашення заборгованості з різниці в тарифах. Таким чином, у разі зарахування коштів Державною казначейською службою України на електронний рахунок платника, вони автоматично будуть враховані у збільшення реєстраційної суми (т. 1 а.с. 45-46).

Крім того, на звернення позивача № 4/2406 від 19.09.2015 р. ДФС України листом від 12.01.2016 р. № 347/6/99-99-19-03-02-15 повідомило позивача, що у разі здійснення Казначейством розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах, такі розрахунки будуть враховані в системі електронного адміністрування ПДВ шляхом збільшення показника S-ПопРах в межах проведених розрахунків з податку на суму зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі (т. 1 а.с.39-40).

Із матеріалів справи вбачається, що ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС України у Полтавській області листом від 19.02.2016 р. № 1439/10/16-01-12-01-18 повідомило позивача, що на виконання п. 8 і 9 ст. 11 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 р. ", постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 р. № 375 та договору про організацію проведення розрахунків №1/375-ДФС від 05.08.2015 р. в інтегрованій картці з податку на додану вартість КП ПОР "Полтававодоканал" 19.08.2015 р. сума 2355954,96 грн. відповідно до платіжного доручення № 1 зарахована на погашення податкового боргу з ПДВ. Кошти надійшли до спеціального фонду Державного бюджету на розрахунковий рахунок № 0002 (т. 1 а.с. 41-42).

18.11.2016 р. позивач звернувся до ДФС України з листом № 4/3144, в якому просив прискорити зарахування отриманих у 2015 р. сум субвенцій на погашення різниці в тарифах в розмірі 4687544,39 грн. на рахунок електронного адміністрування з ПДВ підприємства (т. 1 а.с. 27).

На вищевказане звернення позивача ДФС України листом від 21.12.2016 р. № 27608/6/99-99-12-03-01-15 повідомило, що на виконання вимог пункту 200-1.3 ст. 200-1 Податкового кодексу України ДФС отримано з Державної казначейської служби України на паперових носіях зведену інформацію про суб'єктів господарювання щодо зарахування до бюджету сум ПДВ у межах розрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 р. №375 "Питання погашення у 2015 році заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню". Зазначена інформація включає дані щодо КП ПОР " Полтававодоканал" у сумі 3 602 405,00 грн. З метою врегулювання питання врахування сум "клірингу" (розрахунків платника податків з погашення заборгованості з різниці в тарифах) у поповненні рахунка платника в системі електронного адміністрування ПДВ ДФС та ДКС вживаються ряд заходів щодо виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 р. № 788 "Про внесення змін до пункту 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість" (т.1 а.с. 28).

КП ПОР " Полтававодоканал" листом від 28.12.2016 р. за вих. № 4/4539 повідомило ДФС України, що підприємством у 2015 р. двічі отримано субвенції з бюджету на погашення різниці в тарифах для проведення розрахунків в погашення податкового боргу з ПДВ, а саме: 19.08.2015 р. згідно з договором від 05.08.2015 р. №1/375-ДФС на суму 2 355 954,96 грн. та 29.12.2015 р. згідно з договором від 21.12.2015 р. №8/375-ДФС на суму 3 602 405,00 грн. та просило врахувати вказані суми для зарахування на електронний рахунок підприємства у системі електронного адміністрування ( т.1а.с. 25).

У відповідь на вищевказане звернення позивача ДФС України листом від 01.02.2017 р.№2293/6/99-99-12-03-01-15 повідомила, що Державною казначейською службою України на виконання вимог пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України надано ДФС зведену інформацію про суб'єктів господарювання щодо зарахування до бюджету сум ПДВ у межах розрахунків, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 р. № 375 "Питання погашення у 2015 році заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню", яка містить дані щодо КП ПОР "Полтававодоканал" у сумі 3602405,0 грн. (т. 1 а.с. 26).

Позивач звернувся до Державної казначейської служби з листом від 14.03.2017 р. №4/852, яким повідомив, що на час звернення, поповнення електронного рахунку підприємства в системі електронного адміністрування ПДВ не здійснено. Крім того, просив надати відповідь чи була надана інформація про проведення таких розрахунків в розрізі договорів до ДФС України для можливості проведення збільшення сум поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку (т. 1 а.с. 22).

Державна казначейська служба України у відповідь на звернення позивача листом від 29.03.2017 р. за вих. №12-08/317-5106 повідомила, що Казначейство у повному обсязі забезпечило виконання своїх зобов'язань, як в частині надання субвенцій, так і в частині зарахування податку на додану вартість до державного бюджету та інформування про це ДФС України. Отже, питання поповнення електронного ПДВ - рахунку КП ПОР "Полтававодоканал" лежить в площині вирішення ДФС України. (т. 1 а.с. 23-24).

Матеріалами справи підтверджується, що 17.05.2017 р. ДФС України здійснило поповнення рахунку ПДВ КП ПОР "Полтававодоканал" на суму 2431482,00 грн., що підтверджується витягом з Системи електронного адміністрування ПДВ (т. 1 а.с. 139).

Водночас листом від 30.12.2015 р. № 9-08/1231-33108, копія якого наявна в матеріалах справи, Державна казначейська служба України на виконання пункту 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. № 569, надала інформацію щодо зарахованих 29.12.2015 р. сум з податку на додану вартість за результатами проведених розрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 № 375 та інформацію про фактичні перерахування у 2015 році субвенції із спеціального та загального фондів державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах станом на 30.12.2015 р. (т. 1 а.с. 180, 182).

Як правомірно враховано судом першої інстанції, згідно з положеннями пункту 9 Порядку № 569, на підставі вказаної інформації про проведення розрахунків, отриманої від органу державного казначейства, ДФС України повинна була сформувати та не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати отримання такої інформації надіслати органу державного казначейства коригуючі реєстри у межах залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, але не більше суми проведених розрахунків.

Проте, відповідачем як суб'єктом владних повноважень, не надано належних та допустимих доказів щодо виконання положень податкового законодавства в частині направлення протягом наступного робочого дня з дати отримання інформації від Державної казначейської служби (зокрема, листа від 30.12.2015 р. № 9-08/1231-33108) коригуючих реєстрів до Державної казначейської служби у межах залишку узгоджених податкових зобов'язань позивача як платника цього податку відповідачем до суду не надано.

Указане призвело до порушення права позивача на автоматичне збільшення його реєстраційної суми у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Доводи апелянта про те, що судом не застосовано положення постанови КМУ №788 від 09.11.2016 р., якою змінено текст абзаців 7-10 п.9 Порядку, затвердженого постановою КМУ №569, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09 лютого 1999 року N 1-рп/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, суди повинні застосовувати нормативно-правові акти у тій редакції, яка діяла станом на дату виникнення спірних правовідносин.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ДФС України було допущено бездіяльність щодо не зарахування на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника - Комунального підприємства Полтавської міської ради " Полтававодоканал" - коштів у розмірі 3526877,96 грн.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами підпункту 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно із частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як правомірно враховано судом першої інстанції, відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог Комунального підприємства Полтавської міської ради " Полтававодоканал".

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі вище викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.12.2017 по справі № 816/1031/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Курило
Судді В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 17.07.2018 р.