Справа № 826/16081/17
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Літвіної Н.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Часник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Студія права" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2018 року про залишення позову без розгляду у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Студія права" до Національного антикорупційного бюро України, директора Національного антикорупційного бюро України Ситника Артема Сергійовича, третя особа - ОСОБА_3 про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Студія права» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Директора Національного антикорупційного бюро України Ситника Артема Сергійовича (далі - відповідач 1), Національного антикорупційного бюро України (далі - відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_3 (далі - третя особа), в якій просив:

- визнати протиправними дії Директора Національного антикорупційного бюро України Ситника А.С. із прийняття Розпорядження від 17.11.2015 року за №360-р про призначення ОСОБА_3 на посаду керівника Другого підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України;

- скасувати Розпорядження Директора Національного антикорупційного бюро України Ситника А.С. від 17.11.2015 року за №360-р, про призначення ОСОБА_3 на посаду керівника Другого підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2018 року позовну заяву залишено без розгляду внаслідок пропуску позивачем строку звернення до суду.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що тільки у листопаді 2017 року позивач міг довідатися про порушення своїх прав, а моніторинг засобів масової інформації та контроль за діяльністю НАБУ не входить до видів діяльності позивача.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права, без урахування фактичних обставин справи, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду.

Скориставшись правом відзиву на апеляційну скаргу, відповідач 2 вказав на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, у зв'язку з чим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог у даній справі є протиправність дій Директора Національного антикорупційного бюро Ситника А.С. із прийняття Розпорядження від 17.11.2015 року за №360-р про призначення ОСОБА_3 на посаду керівника Другого підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України та скасування такого розпорядження.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, причини пропуску позивачем строків, зазначені останнім у позовній заяві не визнані судом поважними, у зв'язку із чим дійшов висновку, що клопотання відповідача 2 про залишення позовної заяви без розгляду слід задовольнити.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Судом першої інстанції встановлено, що події, які вказані позивачем у позові та дії, які ним оскаржуються, а саме, прийняття відповідачем 1 розпорядження від 17.11.2015 року за №360-р та бездіяльність відповідача 1, про яку зазначає позивач, мали місце в листопаді 2015 році.

Інформація про призначення ОСОБА_3 на посаду керівника Другого підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України у відповідності до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є публічною та відкритою.

Вказуючи н поважність причин пропуску строку звернення до суду, позивач посилається на те, що про факт неправомірності дій відповідача 1 позивачу стало відомо 06.12.2017 року зі статті (посту) інтернет-видання «Цензор.нет» розміщеної 30.11.2017року, а тому саме з дати поширення зазначеної інформації останній довідався та міг довідатися про порушення його прав та законних інтересів.

В той же час, колегія суддів звертає увагу, що про обставини, які на думку позивача, порушують його права та охоронювані законом інтереси і становлять протиправність дій, він міг дізнатися в 2015 році, враховуючи відкритість інформації про призначення ОСОБА_3 на посаду керівника Другого підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, однак до суду звернувся лише 08.12.2017 року.

Оскільки з моменту оприлюднення інформації про призначення ОСОБА_3 на посаду керівника Другого підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України минуло більше 2 (двох) років, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду не є поважними.

Водночас, доводи апелянта про те, що він міг довідатися про порушення своїх прав лише у 2017 році обґрунтовані відсутністю обов'язку у позивача здійснювати моніторинг засобів масової інформації та контроль за діяльністю НАБУ, жодним чином не підтверджують поважності причин, за яких позивач не реалізував своє право на захист, оскільки підставами для поновлення строку звернення до суду є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Будь-яких доказів наявності об'єктивних причин, що перешкоджали своєчасно звернутися до суду з відвідним позовом про захист свого порушеного права, позивачем не наведено.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для залишення без розгляду позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Студія права" до Директора Національного антикорупційного бюро України Ситника Артема Сергійовича, Національного антикорупційного бюро України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_3, про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

За результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив питання у відповідності з нормами процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 229, 242, 250, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Студія права" залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 20.07.2018 року.