Справа № 490/5091/17
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 липня 2018 року

Київ

справа №490/5091/17

адміністративне провадження №К/9901/55635/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Бучик А.Ю., -

під час розгляду касаційної скарги ОСОБА_2 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 липня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року у справі за його позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 12 червня 2018 року залишив без змін постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 липня 2017 року про відмову у задоволенні позову.

ОСОБА_2 не погодився із рішенням цих судів і 04 липня 2018 року подав касаційну скаргу про їх скасування.

Колегія суддів перевірила наведене в касаційні скарзі обґрунтування на користь задоволення заявлених у ній вимог, дослідила додані до скарги матеріали і дійшла висновку про таке.

Зі змісту касаційної скарги і рішень судів попередніх інстанцій, які викладені в Єдиному державному реєстрі судових рішень убачається, що позовні вимоги розглядалися за правилами скороченого провадження у порядку, встановленому статтею 1832 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час постановлення рішення суду першої інстанції, далі - КАС). Відповідно до положень частин 9, 10 цієї статті Кодексу постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Наведені нормативні процесуальні положення унеможливлюють (виключають) здійснення перегляду рішення за правилами касаційного провадження, оскільки на рівні закону визначено, що для вирішення спору у правовідносинах, що підпадає під категорію тих, на які поширюється скорочене провадження, достатньо двох інстанційних рівнів судового розгляду. Будь-яке відхилення від унормованого порядку розгляду справ зазначеної категорії, зокрема й у спосіб касаційного перегляду, призведе до порушення принципу правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності судового рішення, що набрало законної сили, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду кінцевого і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

У спорі можуть виникнути певні обставини, які роблять можливим відступ від цього принципу, але для цього мають бути особливі (виняткові) і неподоланні обставини.

Зі змісту касаційної скарги ОСОБА_2 таких обставин не вбачається.

КАС в редакції Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», згідно з яким Кодекс адміністративного судочинства України набув чинності в новій редакції 15 грудня 2017 року, не містить положень, відповідно до яких судові рішення судів попередніх інстанцій, прийнятих у скороченому провадженню, підлягають касаційному перегляду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 цього Кодексу суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У контексті викладеного колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_2 подана саме на судове рішення, яке не переглядається касаційним судом, у зв'язку з чим у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 327- 331, 333, 355 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 липня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року у справі за його позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: Я.О. Берназюк

А.Ю. Бучик