Справа № 497/613/18
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2018 р. м. Одеса Справа № 497/613/18

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Кодінцева С. В.

Час і місце ухвалення: м. Болград

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Бітова А. І.

- Ступакової І. Г.

при секретарі - Черкасовій Є. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 02 травня 2018 року по справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України, просила визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Чернівецької митниці ДФС України начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 № 0561/408700/18 від 30 березня 2018 року у справі про порушення митних правил за ознаками ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, якою накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить вісім тисяч п'ятсот гривень.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 02 травня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови відмовлено.

Постанову заступника начальника Чернівецької митниці ДФС України начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 № 0561/408700/18, від 30 березня 2018 року у справі про порушення митних правил за ознаками ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що оскаржуване рішення було винесено при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ч. 3 ст. 470 МК передбачено відповідальність за порушення строків доставки саме транспортних засобів комерційного призначення, встановлених у ст. 95 Митного кодексу України, при цьому норма зазначеної статті не передбачає відповідальність за порушення строків доставки транспортних засобів особистого користування. Також апелянтом зазначено, що судом першої інстанції помилково зроблено висновок про відсутність непереборної сили, оскільки Порядком № 657 встановлено не вичерпний перелік обставин непереборної сили.

Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста їх участь в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 листопада 2017 року на територію України позивачем ввезено транспортний засіб марки «BMW 320», реєстраційний номерний знак Болгарії В1002ВА, VIN НОМЕР_1 через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Виноградівка-Вулканешти» Одеської митниці ДФС.

25 лютого 2018 року головним державним інспектором ВМО №3 митного поста «Кельменці» Чернівецької митниці ДФС Ясінською О.П. відносно позивача складено протокол про порушення митних правил № 0561/40800/18 за ст. 470 ч.3 Митного Кодексу України.

Постановою в справі про порушення митних правил №0561/408700/18 від 30 березня 2018 року, яка винесена заступником начальника Чернівецької митниці ДФС України начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 відносно позивача, про порушення митних правил за ознаками ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі пятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить вісім тисяч пятсот гривен .

Не погоджуючись з отриманою постановою позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки факт перевищення позивачем встановленого ст.95 МК України строку доставки транспортного засобу до митного органу підтверджується матеріалами справи та не спростований позивачем належними доказами, тому контролюючим органом правомірно притягнуто позивача до відповідальності за порушення митних правил, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частина третя статті 470 Митного кодексу України передбачає, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини першої статті 95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Однією з вимог до переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митному режимі транзиту, за змістом пункту 3 частини першої статті 93 Митного кодексу України є те, що вони повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Як видно із змісту частини першої статті 460 Митного кодексу України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.11.2017 року громадянка України ОСОБА_3 ввезла на митну територію України через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Виноградівка-Вулканешть» Одеської митниці ДФС автомобіль марки «ВМV 320», реєстраційний номерний знак Болгарії «В1002ВА», VIN НОМЕР_1, в митному режимі транзит через митну територію України, на строк, передбачений ст.95 МК України.

Термін вивезення (транзиту) даного автомобіля з митної території закінчувався 01.12.2017 р. проте, по закінченню строків транзиту в обов'язковому порядку не вивезений позивачем з митної території в порушення вимог ст. 95 Митного кодексу України.

В ст. 95, ст. 192 Митного кодексу України передбачено, що до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної сили.

Відповідно до частини 5 розділу VIII наказу Міністерства фінансів № 657 від 31 травня 2012 року «Про виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 жовтня 2012 року за № 1669/21981, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Отже, законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Позивач не надав суду належні та допустимі докази які свідчать про те, що вона зверталася до митного органу із письмовою заявою та подавала інформацію про обставини аварії, непереборної сили тощо.

Доводи апелянта що загострення хронічної хвороби є надзвичайною та невідворотною подією, що виникла незалежно від волі особи, та унеможливила дотримання позивачем положень ст. 95 МК України з посиланням на Постанову Верховного суду України по справі № 163/312/17 в частині невичерпності переліку обставин непереборної сили, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в даному випадку хвороба апелянта не є непереборною силою в тому розумінні, яке висловлено у вищезазначеному рішенні. При цьому, в постанові вказується про акт індивідуальної дії, який є обов'язковим для виконання позивачем у справі як військовослужбовцем. Невиконання ж наказу призведе до притягнення до кримінальної відповідальності.

Що стосується посилання апелянта на те, що ч. 3 ст. 470 МК передбачено відповідальність за порушення строків доставки саме транспортних засобів комерційного призначення, встановлених у ст. 95 Митного кодексу України, при цьому норма зазначеної статті не передбачає відповідальність за порушення строків доставки транспортних засобів особистого користування, то колегія суддів зазначає наступне.

Переміщення товарів через митний кордон України, пред'явлення їх відповідним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, регламентуються митними правилами (пункт 28 частини першої статті 4 Кодексу).

Згідно пункту 57 статті 4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Відповідно пункту 60 статті 4 МК України транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що транспортний засіб марки «ВМW 320», реєстраційний номерний знак Болгарії «В1002ВА», VIN НОМЕР_1, підпадає під термін «товар», визначений у ст.470 МК України, а відтак доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

На підставі вище зазначеного та враховуючи вимоги митного законодавства і обставини вчинення правопорушення, колегія суддів приходить до висновку, що у митного органу було достатньо підстав для складання протоколу про порушення митних правил відносно позивача та винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн., у зв'язку із чим, при прийняті спірної постанови митний орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 02 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 17 липня 2018 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова