Справа № П/811/1792/17
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 липня 2018 рокусправа № П/811/1792/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді (доповідача): Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Міністерства юстиції України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 березня 2018 року у справі № П/811/1792/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України, Приватне сільськогосподарське підприємство ім. Ватутіна, про визнання протиправним та скасування наказу, а також зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 березня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України, Приватне сільськогосподарське підприємство ім. Ватутіна, про визнання протиправним та скасування наказу, а також зобов'язання вчинити певні дії, задоволено частково.

Не погодившись з рішенням суду, Міністерство юстиції України подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2018 року апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 березня 2018 року повернуто заявнику у зв'язку з тим, що до апеляційної скарги долучена довіреність, засвідчена неналежним чином.

31 травня 2018 року Міністерство юстиції України повторно звернулось з апеляційною скаргою.

Ухвалою судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2018 року апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 березня 2018 року залишено без руху та надано заявнику апеляційної скарги строк для усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду із наведенням інших поважних причин пропуску, якщо такі є.

04 липня 2018 року від заявника апеляційної скарги надійшло клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, яке обґрунтоване тим, що з першою апеляційною скаргою відповідач звернувся в межах процесуального строку, разом з тим, вказана апеляційна скарга була повернута з огляду на неналежне засвідчення, на думку суду апеляційної інстанції, долученої до апеляційної скарги довіреності, разом з тим, відповідач не згоден із вказаною ухвалою, оскільки повноваження представника Міністерства юстиції України були підтверджені довіреностями, які містяться в матеріалах справи та копії яких посвідчувались суддею першої інстанції. Разом, з тим, з огляду на важливість даної справи для відповідача останнім було вирішено не зволікати та з метою не затягування судового процесу подати повторно апеляційну скаргу. При цьому про існування ухвали про повернення апеляційної скарги відповідачу стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень 29 травня 2018 року та невідкладно протягом трьох днів, а саме 31.05.2018 року подано повторно апеляційну скаргу, з огляду на що вважають, що реалізація права повторного звернення до апеляційного суду здійснена без зайвих зволікань за наявності на те об'єктивних обставин.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» Суд звертав увагу на те, що «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов'язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу».

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «... підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…».

Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, і органи юстиції зокрема, зобов'язати діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок позивача у зв'язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь останнього).

Таким чином, неспроможність відповідача належним чином організувати засвідчення поданих ним документів у відповідності до встановлених державою правил, є суто суб'єктивною обставиною та не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження.

Вказана правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 15.05.2018 року (справа № 804/2979/17).

З приводу посилань заявника апеляційної скарги на те, що матеріали справи містили засвідчені судом першої інстанції копії довіреності на представника відповідача Волошину Н.Л., колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що такі доводи не відповідають дійсності, оскільки копії довіреності Міністерства юстиції України на ім'я Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з наданням права передоручення, та довіреності Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на ім'я Волошиної Н.Л., засвідчені самою Волошиною Н.Л., що підтверджується матеріалами справи (а.с.168.169 т.1). Інших довіреностей на ім'я Волошиної Н.Л. матеріали адміністративної справи не містять.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що у разі, якщо відповідач не згоден із ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2018 року, про що зазначено у поданому клопотанні про поновлення строку звернення до суду, останній не позбавлений був права на касаційне оскарження вказаної ухвали у відповідності до приписів ст. 328 КАС України.

Щодо посилань заявника апеляційної скарги на п. 81 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України», відповідно до якого Вищий господарський суд, повертаючи касаційну скаргу з підстав не сплати мита, та констатуючи той факт, що у разі виконання відповідної формальності заявник може знову подати свою касаційну скаргу, не міг не звернути уваги, що строк в один місяць, передбачений для подання касаційної скарги, закінчиться, з огляду на що Суд вважав, що за цих обставин було б надзвичайним формалізмом дорікати заявнику за невдачу його касаційної скарги, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в розрізі рішень Європейського суду з прав людини «Рисовський проти України», «Лелас проти Хорватії» саме державні органи, які не мають жодного приватного інтересу, мають суворо дотримуватись визначених державою правил, зокрема щодо вчасного подання апеляційних скарг на судові рішення, в той час, як занадто формальне відношення до поданих документів фізичними та юридичними особами є недопустимим.

При цьому, наразі законодавцем збільшено строки подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, а тому суб'єкт владних повноважень, має можливість подати апеляційну скаргу повторно лише в межах тридцятиденного строку, встановленого ст. 295 КАС України.

Разом з тим, з огляду на подання першої апеляційної скарги в останній день встановленого законом тридцятиденного строку, ухвала про повернення апеляційної скарги була винесена вже поза межами останнього, а тому той факт, що скаржник дізнався про існування вказаної ухвали лише 29 травня 2018 року, не має відповідного правового значення, оскільки в такому випадку поновлення строку звернення до суду можливе лише у разі наведення об'єктивно поважних причин такого пропуску, які в даному випадку відсутні.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Отже, наведене вище, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 березня 2018 року у справі № П/811/1792/17.

Керуючись ст. 299 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 березня 2018 року у справі № П/811/1792/17, зазначені Міністерством юстиції України в поданому клопотанні.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 березня 2018 року у справі № П/811/1792/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України, Приватне сільськогосподарське підприємство ім. Ватутіна, про визнання протиправним та скасування наказу, а також зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання відповідно до ч. 2 ст. 325 КАС України та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст. 329 КАС України.

Ухвала підписана складом суду 11 липня 2018 року.

Головуючий суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко