Справа № 820/4997/17
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 р. Справа № 820/4997/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2017, суддя Мар'єнко Л.М., повний текст складено 04.01.18, по справі № 820/4997/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 16.01.2017 року № 28 про накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ на капітана поліції ОСОБА_1, інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 07.02.2017 року № 80 о/с про звільнення капітана поліції ОСОБА_1, інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області; поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області; стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 07.02.2017 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2017 року позовні вимоги задоволено.

Головне управління Національної поліції в Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просило скасувати оскаржуване рішення, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. При цьому, апелянт зазначає, що суд першої інстанції неповністю з'ясував обставини, які мають значення для справи, у зв'язку з чим дійшов помилкових висновків.

У судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував у повному обсязі, вважав рішення суду першої інстанції таким, що не підлягає скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 з 01.08.2002 року проходив службу у органах внутрішніх справ, наказом від 06.11.2015 року звільнений зі служби в органах внутрішніх справ, та 07.11.2015 року прийнятий на службу до органів поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 16.01.2017 року № 28 за порушення службової дисципліни, що виразилось у порушенні вимог ч. 1 ст. 8, ст.ст. 18, 64 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, на підставі висновків службового розслідування.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 07.02.2017 року № 80 о/с "По особовому складу" ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції згідно п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби 07.02.2017 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з неправомірності звільнення позивача зі служби в поліції, з огляду на відсутність в його діях ознак дисциплінарного проступку, що має наслідком застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Положення ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" зобов'язують поліцейського неухильно дотримуватися положень Конституції України, Законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно з ч. 1 ст.19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, наведеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту ОВС України, який, згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону, застосовується до поліцейських в тій частині, що не суперечить цьому Закону, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС України, підпорядкованих йому органів і підрозділів і Присяги.

Так, за ст. 2 Дисциплінарного статуту ОВС України, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно зі ст. 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом.

Відповідно до ст. 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Положеннями ч. 8 ст. 12 Дисциплінарного статуту визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

У ході судового розгляду справи встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 06.12.2016 року № 1245 призначено службове розслідування стосовно ОСОБА_1

За результатами проведеного службового розслідування у відношенні капітана поліції Козарезова Д.О., старшого інспектора СРПП Харківського ВП ГУНП в Харківській області складено висновок від 05.10.2017 року, в якому встановлено, що 05.12.2016 року о 00 год. 30 хв. старший інспектор СРПП Харківського ВП капітан поліції ОСОБА_1 біля буд. № 316-е по пр. Гагаріна в м. Харків, керуючи автомобілем "ВАЗ - 2108", н.з. НОМЕР_1, при зміні напрямку руху, здійснивши поворот ліворуч, не включив світловий покажчик повороту, у зв'язку з чим був зупинений працівниками поліції: поліцейським роти № 9 батальйону № 4 УПП у м. Харкові капралом поліції Молодцовим А.О. та командиром роти №9 батальйону №4 УПП у м. Харкові майору поліції Цибульком О.О.

Перевіркою документів у водія ОСОБА_1 встановлена відсутність полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також при спілкуванні, як пояснили працівники поліції, у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, у зв'язку з цим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за процедурою передбаченою законодавством, а саме на місці за допомогою алкотестера «ДРАГЕР» чи в наркологічному центрі, ОСОБА_1 погодився пройти на місці у присутності двох свідків. Алкотестер зафіксував результат 2,36 проміле.

За поясненнями свідків на місці події ОСОБА_1 перебував з ознаками сп'яніння, а саме мав порушену координацію рухів, хитку ходу та дуже повільно розмовляв.

За порушення вимог п. 9.2, 2.1 Правил дорожнього руху командиром роти № 9 батальйону № 4 УПП у м. Харкові майором поліції Цибульком О.О. відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП., та поліцейським роти № 9 батальйону № 4 УПП у м. Харкові капралом поліції Молодцовим А.О. за порушення вимог п. 2.9 "а" ПДР у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1, у свою чергу, в рамках проведення службового розслідування надав пояснення, відповідно до яких з 02.12.2016 року знаходиться на лікуванні в Мереф'янській ЦРЛ з діагнозом гострий бронхіт, приймав певні медичні препарати, зокрема «Еуфілін», «Новокаїн» та інші. У період з 04.12.2016 року по 05.12.2016 року алкогольних напоїв не вживав та вважає, що алкотестер зафіксував результат у 2,36 проміле у зв'язку з вживанням медичних препаратів.

У ході судового розгляду справи, судом апеляційної інстанції Червонозаводському районному суду м. Харкова надано доручення стосовно направлення належним чином засвідченої копії постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.03.2017 року по справі № 646/13171/16-ц про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У виконання зазначеного доручення до суду апеляційної інстанції надано копію постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.03.2017 по справі №646/13171/16-ц, відповідно до якої відносно ОСОБА_1 закрито провадження по адміністративній справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Зазначена постанова набрала законної сили - 27.03.2017 року.

Висновки Червонозаводського районного суду м. Харкова стосовно відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення ґрунтуються відсутності належних доказів, що підтверджують факт скоєння правопорушення, зокрема, відеозапис з відеокамер наряду поліції містить факт зупинки транспортного засобу і спілкування водія з інспектором поліції, при цьому звук розмови відсутній, також процедура обстеження водія на стан алкогольного сп'яніння і наявність при цьому свідків, дані яких внесені в протокол про адміністративне правопорушення.

В силу ч.ч. 4, 6 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, обставини, що встановлені постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.03.2017 року по справі №646/13171/16-ц спростовують висновки службового розслідування щодо наявності порушень в діях ОСОБА_1

При цьому, доводи Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо наявності в Єдиному державному реєстрі судових рішень постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.03.2017 року по вказаній справі іншого змісту, спростовані з огляду на виконання Червонозаводським районним судом м. Харкова судового доручення на надання належним чином засвідченої копії постанови, у зв'язку з чим такий доказ є належним та допустимим.

Стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП за порушення п.п. 9.2 (водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку) та п.п.2.1 (відсутність при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів), колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції, що зазначені порушення є незначними та не можуть бути підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності із застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку щодо необґрунтованого притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, з огляду на що оскаржувані накази Головного управління Національної поліції в Харківській області від 16.01.2017 № 28 та від 07.02.2017 № 80 о/с про звільнення позивача підлягають скасуванню, а ОСОБА_1 - поновленню на посаді.

Враховуючи наявність підстав для поновлення позивача на службі в поліції, колегія суддів приходить до висновку про наявність у позивача права на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до п. 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується, зокрема, при обрахуванні вимушеного прогулу.

За даними довідки від 10.11.2017 № 1558 Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Харківській області середньоденне грошове забезпечення позивача складало 230,23 грн.

Колегія суддів погоджується із розрахунком період вимушеного прогулу ОСОБА_1, що становить 218 день, та сумою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача - 50190,14 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів підтримує висновки суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 та необхідності їх задоволення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2017 по справі № 820/4997/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов
Постанова складена в повному обсязі 17.07.18.