Справа № 214/2763/18
Суддя: Прасолов В. М.
Дата ухвалення: 2018-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/2763/18
2-а/214/162/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 липня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Усік М.О.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції МВС України ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №2 батальйону №2 управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції МВС України ОСОБА_2 (далі за текстом «інспектор»), в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову від 23 квітня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову наводить наступне. 23 квітня 2018 року інспектором складена постанова про накладення адміністративного стягнення у відношенні нього, позивача, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 425. 00 коп. Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не порушував, а дії інспектора при її винесенні протиправними, з огляду на наступне. Згідно вказаної постанови: місце розгляду справи є м. Кривий Ріг, пр.Гагаріна, 30; дата розгляду справи є 23.04.2018р. 10:45:34; час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення: «23.04.2018 10:39:58. Водій не пред'явив поліс ОСЦПВ власників наземних ТЗ чим порушив п.2.1. г ПДР - відсутність у водія поліса ОСЦПВ власників наземних ТЗ». Статтею 246 КпАП України визначено порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Вказує, що інспектор при здійснення своїх обов'язків при вирішені питання щодо притягнення його, позивача, до адміністративного правопорушення, повинен користуватись, положеннями КУпАП. Вимогами статті 254 КУпАП України визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу. Частиною 2 статті 258 КУпАП України визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Вказує, що обставини, які викладені в постанові, були зафіксовані безпосередньо при виконанні службових обов'язків інспектором, а тому не можна вважати фіксацію правопорушення в автоматичному режимі, т.я. фіксація правопорушення в автоматичному режимі відбувається за відсутності поліцейського, спеціальним пристроєм який встановлений в законному порядку на визначеної ділянці дорожнього руху, з застосуванням дорожнього знаку 5.70 ПДР України, а тому правопорушення не зафіксовано в автоматичному режимі та інспектор повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення. Поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за текстом «Інструкція»), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853. Згідно п.9 ч.ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Вимогами статті 280 КУпАП України визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Виконання вимог статті 280 КУпАП України здійснюється на підставі вимог статті 251 КУпАП України якою визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Вимогами статті 268 КпАП України визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Наполягає, що його, позивача, права були порушені інспектором, який фактично відразу ж після зупинки транспортного засобу, сидячі в службовому автомобілі, без складання протоколу, ухвалив постанову про адміністративне правопорушення та наклав на мене адміністративне стягнення. При винесенні даної постанови не були враховані вимоги ст.268 КУпАП, що визначає права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме: моє право на юридичну допомогу, збір і надання доказів. В даному випадку він, позивач, був позбавлений вказаних засобів захисту, наданих законодавством при винесенні оскаржуваної постанови. Приймати пояснення та клопотання в нього, позивача, інспектор відмовився, обґрунтовуючи це тим, що справа вже розглянута, для оскарження необхідно звернутись за адресою вул.Волгоградська, 11, та те що в постанові не передбачено надання пояснень, а лише потрібен підпис, тому отримуючи копію постанови я лише сказав, що з нею незгідний. Відповідно п.2 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Відповідно п.3 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат), страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. Наполягає, що лише при складанні протоколу щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод інспектор мав право вимагати пред'явити страховий поліс. Інспектор не складав протоколу щодо порушень правил дорожнього руху в рамках цього, або будь якого іншого провадження, протоколів щодо порушень правил дорожнього руху відносно нього, позивача, не складали й інші працівники патрульної поліції, за всю історію існування Патрульної поліції України жодного протоколу щодо порушень ПДР відносно нього, позивача, співробітниками патрульної поліції не було складено. Відповідно до п.1 ст.62 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п.2 ст.62 Закону України «Про Національну поліцію» законні вимоги поліцейського є обовязковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами. На підставі п.2 та п.3 ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п.2 ст.62 Закону України «Про Національну поліцію» він, позивач, не пред'явив страховий поліс інспектору.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та в своїх поясненнях підтвердив його зміст.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. При цьому пояснив, що постанова була складена правомірно, вправі був просити, щоб позивач предявив поліс. Він, інспектор, розяснив позивачу його права, розяснював, що буде розглядатися справа. Також підтвердив зміст відзиву на позов, згідно якого вважає, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пункт 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до п.2.1.(г) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 р., (далі за текстом «Правила»), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власникам наземних транспортних засобів. Ним, інспектором, під час патрулювання 23 квітня 2018 року у м. Кривому Розі по пр. Гагаріна був помічений транспортний засіб «Шевроле» з державними номерними знаками АЕ8197ІА (далі за текстом «автомобіль «Шевроле»), яким керував позивач, водій якого керував автомобілем з порушенням правил перевезення вантажу, та також на його, інспектора, вимогу не надав поліс обовязкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив ч.1 ст. 126 КУпАП. Згідно зі ст. 251 КУпАП, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються постановою про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Після того, як були помічені ознаки того що ОСОБА_1 порушив ПДР та був зупинений, він, інспектор, підійшов до автомобіля, представилася згідно з п.3 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", після чого згідно з п.1.1 та п.2 ст.35 вказаного Закону було повідомлено про причину зупинки. Ним було надано вимогу предявити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс, але з зазначених документів страховий поліс надано не було. Позивачу було ще раз зазначено що згідно чинного законодавства останній повинен предявити страховий поліс, але останній знову відмовився виконувати зазначену вимогу, у звязку з чим у діях позивача вбачається закінчений склад адміністративного правопорушення за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 126 КУпАП. Переконавшись, що вимоги ст.278 КУпАП виконані, перейшов до розгляду справи. Під час розгляду справи намагався зясувати чому було скоєне дане правопорушення про що й запитав, чому не надаєте поліс обовязкового страхування на, що отримав відповідь : «Просто не надам його». Під час розгляду справи від позивача жодного клопотання не надходило. Також запропонував написати своє пояснення на окремому аркуші про що зробили би відмітку у постанові, на що позивач відмовилася також. Після зясування усіх фактичних даних ним, інспектором, було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме порушення правил перевезення вантажу, вчинюване позивачем, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, ним було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 373130 від 23.04.2018 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 № 1395 та КУпАП. Позивачу було розяснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 289 КУпАП. Наполягає, що ним, інспектором, вищезазначені вимоги закону, як субєктом владних повноважень, були дотримані, але позивач не забажав скористатися усіма правами передбаченими ст. 268 КУпАП. Він, відповідач, при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Не погоджується з твердженнями позивача про те, що інспектор не мав право розглядати дану справу на місці. Так, відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль). Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до статті 31 цього Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Частиною 1 статті 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення. Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Відповідно до частин 2-4 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 статті 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення. Відповідно до КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 1 розділ І Інструкції №1395). Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП. Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем йоговчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. (п.1 р.III Інструкції № 1395). Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р.III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.(що відповідає ч.6 ст. 276 КУпАП в якій вказано, що Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме на місці вчинення правопорушення). Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Позивач, посилаючись на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, стверджує, що відповідач не мав права приймати постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без складання протоколу та на місці вчинення правопорушення, оскільки статтею 276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, і ці поняття не є тотожними. Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначив, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Конституційний Суд України у пункті 2.3 мотивувальної частини вказаного рішення зазначив, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Наполягає, що позивач не врахував, що вказане Рішення Конституційного Суду України ухвалено до внесення змін до законодавства про адміністративні правопорушення Законом України від 14.07.2015 №596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», яким розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративні правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Зазначає, що наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у інспектора ПП, як посадової особи Національної поліції, повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, та рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху, зокрема передбачених статтею 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на місці вчинення такого правопорушення. Відносно того що він, інспектор, не мав права перевірити поліс обовязкового страхування наземних транспортних засобів. Зазначив, що згідно п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. Згідно пункту 21.4 ст. 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом. Отримавши інформацію щодо скоєння адміністративного правопорушення інспектор повинен на нього відреагувати згідно чинного законодавства. Стаття 53 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачає обов'язки відповідних підрозділів Національної поліції щодо перевірки…та…контролю…обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, посадові особи відповідних підрозділів Національної….поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням……правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного…засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно пункту 6 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи предявлення нею документів, що посвідчують особу та /або документи що підтверджують відповідне право особи, якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути обєктом чи знаряддям правопорушення. Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказі, висновків експертів. Згідно до ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Наполягає, що доказів того, що факт правопорушення не мав місце з боку позивача, останній суду не надав. Факт скоєння правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП постановою про адміністративне правопорушення, та відеозаписом з бодікамери. Вважає, що ним винесено постанову згідно ст. 258 КУпАП., яка встановлюють загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, а також ст. 33 КУпАП, жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано, всі його позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку відповідача.

Під час розгляду справи безпосередньо досліджені наступні письмові докази: постанова (а.с.3).

Також судом оглянутий зміст відеозапису, який міститься на диску, витребуваному із справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора Кравченко О.Д.(а.с.37). Під час огляду встановлено, що на диску мається 4 файли. На файлі з останніми цифрами «065» мається зображення поліцейського автомобіля, біля якого стоїть позивач та читає протокол, при цьому робить зауваження щодо зазначеної в постанові адреси. Будь-яких клопотань позивач не заявляє.

На файлі з останніми цифрами «066» видно, як поліцейський робить заміри вантажу у вигляді брусів, які знаходяться на причепі та називає результат «173». Чутно, як поліцейський розяснює права, відповідає на питання, предявляє посвідчення, дані з якого записує позивач, позивач відповідає на питання. Чутно, як поліцейський неодноразово пропонує позивачу надати поліс страхування, на що позивач відмовляється це зробити. Будь-яких клопотань позивач не заявляє.

На файлі з останніми цифрами «360» мається зображення автомобіля зсередини. Будь-яких клопотань позивач не заявляє.

На файлі з останніми цифрами «361» мається зображення автомобіля з причепом, до якого підходить поліцейський і зазначає про порушення правил дорожнього руху, з цього автомобіля виходить позивач. Чутно, як поліцейський розяснює, що буде розглядатися справа, розяснює права. Будь-яких клопотань позивач не заявляє.

Відповідно до ст. 73 КАС України, суд вважає належними доказам постанову (а.с.3) та записи, які маються на диску, так як вони стосуються факту накладення на позивача адміністративного стягнення, наявності знаку на вантажі.

Відповідно до ст. 74 КАС України, суд вважає допустимими доказами постанову (а.с.3), та записи, які маються на диску, які одержані з дотриманням вимог КАС України.

Згідно ст. 75 КАС України, постанову (а.с.3), записи, які маються на диску, суд вважає достовірними доказами.

Пояснення позивача про те, що відносно нього була винесена постанова, що він не предявив поліс страхування, суд вважає достовірними, так як вони узгоджуються зі змістом відеозапису, постановою (а.с.3).

Пояснення позивача про те, що він був позбавлений засобів захисту, що від нього не приймалися пояснення та клопотання, суд вважає недостовірними, так як з відеозапису вбачається, що позивачу були розяснені його права, на його вимогу поліцейський предявив своє службове посвідчення, позивач висловлював зауваження щодо зазначеної в постанові адреси. З відеозапису вбачається, що будь яких клопотань позивач не заявляв.

Твердження відповідача, яке міститься у відзиві на позов, про те, що ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме порушення правил перевезення вантажу є недостовірним, так як відповідно до постанови позивач притягнутий до адміністративної відповідальності не за порушення правил перевезення вантажу, а за відсутність полісу.

.

На підставі ст. 76 КАС України, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає їх достатніми для встановлення наступних обставин. При цьому суд керується вимогами ст.77 ч.2 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 23 квітня 2018 року позивач на пр. Гагаріна у м. Кривому Розі допустив порушення правил перевезення вантажу, за що був зупинений працівниками патрульної поліції.

Після цього інспектором було повідомлено, що буде розглядатися справа про адміністративне правопорушення, відповідачу було запропоновано предявити поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, позивач відмовився предявити поліс.

23 квітня 2018 року інспектором була винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за те, що у останнього був відсутній вказаний поліс.

Вказані обставини встановлені поясненнями позивача та відповідача, постановою (а.с.3) та відеозаписами.

При вирішенні справи, суд застосовує норми права, які передбачені Конституцією України, КУпАП, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «Правилами дорожнього руху», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі за текстом «Правила»).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення, повинна містити викладення обставин, установлених при розгляді справи. У відповідності до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин, вирішення її в точній відповідності до закону. Як встановлено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) повинні зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність водіїв транспортних засобів за те, що особа не має при собі або не предявила у випадку, передбаченому законом, не предявила для перевірки поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Стаття 53 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачає обов'язки відповідних підрозділів Національної поліції щодо перевірки…та…контролю…обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного…засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно п.2 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. На думку суду положення ст. 21 п.2 вказаного Закону узгоджуються з положеннями ст. 53 цього Закону і обидві норми передбачають право посадових осіб поліції перевіряти наявність полісу.

Як передбачено підпунктом ґ) п. 2.1. Правил, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.4. Правил, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Таким чином, з сукупності вказаних норм вбачається, що поліцейський при зупиненні транспортного засобу наділений правом вимагати предявити зазначений поліс, а водій зобовязаний цю вимогу виконати.

У судовому засіданні встановлено, що позивач був зупинений інспектором за порушення правил перевезення вантажу. На вимогу поліцейського позивач не предявив для перевірки поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимогу п.32.4 Правил.Тому в діях позивача наявний склад правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 КУпАП.

У судовому засіданні встановлено, що інспектором позивачу були розяснені його права, будь-яких обмежень позивачу користуватися своїми правами, інспектор не допустив

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

На переконання суду, інспектор при розгляді справи про адміністративне правопорушення, діяв відповідно до вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного зясування обставин, вирішив справу без порушення вимог закону.

Дійшовши до переконання, що при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності інспектор діяв без порушення вказаних вимог КУпАП, суд вважає, що інспектор притягнув позивача до адміністративної відповідальності обґрунтовано. На переконання суду, та обставина, що в постанові як підстава притягнення позивача до адміністративної відповідальності зазначена відсутність поліса, а належало зазначити таку підставу, як непредявлення полісу, не впливає на правомірність винесення постанови, так як частина перша статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за обидва зазначених порушення. Отже підстав для визнання оскаржуваної постанови протиправною та підстав для її скасування, не мається.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 121, 245, 247, 280, 283 КУпАП, ст. ст.21, 53 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 9, 73-77, 241-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції МВС України ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів, з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов