Справа № 1740/1956/18
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

23 липня 2018 року м. Рівне №1740/1956/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про скасування запису про державну реєстрацію,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, в якому змістом позовних вимог є: скасувати запис від 07.07.2009 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 0,0747га з кадастровим номером НОМЕР_1 строком на 10 років за Товариством з обмеженою відповідальністю «Горинь Агро» (код ГДРПОУ 34112267) та запис від 07.07.2009 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 1,6210га з кадастровим номером НОМЕР_2 строком на 10 років за Товариством з обмеженою відповідальністю «Горинь Агро» ().

Вирішуючи питання відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Як слідує із обґрунтування позову, ОСОБА_1, є спадкоємцем майна ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті до складу спадщини увійшло, серед іншого, право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 виданим Острозькою районною державною адміністрацією 05.08.1996.

Після смерті ОСОБА_3 позивач у визначений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 17.02.2016 ним було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким він є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_2, зокрема й права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 виданим Острозькою районною державної адміністрацією 05.08.1996.

31.08.2016 позивач звернувся до Острозької райдержадміністрації із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі для ведення особистого селянського господарства, на що отримав відповідний дозвіл. Проте після звернення до ТОВ «ВЧ» для виготовлення технічної документації із землеустрою, йому було відмовлено у зв'язку з тим, що на земельну ділянку, належну ОСОБА_2, вже виданий державний акт серії НОМЕР_4, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, на ім'я ОСОБА_4

Вищезазначені обставини встановлені рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 23.11.2017 у справі № 567/818/17. Окрім того, про що також зазначено в рішенні суду, сама ОСОБА_4 пред'явлений до неї позов визнала.

Таким чином, як вказує позивач, у зв'язку з тим, що вищевказаний державний акт на земельну ділянку, належну ОСОБА_2, був виданий помилково, та оскільки при видачі сертифікатів було допущено помилку в нумерації земельних часток (паїв) і прізвищах людей, то зазначеним рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 23.11.2017 визнано недійсним державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_5 від 28.02.2005 року на земельну ділянку площею 2,00га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та складається з трьох земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_6, НОМЕР_1, НОМЕР_7, виданий на підставі розпорядження голови Острозької районної державної адміністрації №59 від 25.02.2005 року та зареєстрований у Книзі записів Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за НОМЕР_8.

На підставі рішення суду державним реєстратором речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 19.03.2018 було припинено право власності на вищевказані земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_6, НОМЕР_1 за ОСОБА_4.

19.05.2018 позивачем було зареєстровано право власності на зазначені земельні ділянки, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.05.2018 за №124701057 та №124698882.

Разом з тим, згідно відомостей, що містяться у витягах з Державного земельного кадастр про земельну ділянку від 05.04.2018 НB-018 та НВ-018 щодо земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_6 та НОМЕР_1, 07.07.2009 зареєстроване право оренди за Товариством з обмеженою відповідальністю «Горинь Агро» строком на 10 років.

Маючи намір врегулювати спір в позасудовому порядку, позивач звернувся до ТОВ «Горинь Агро» з пропозицією підписати додаткову угоду про розірвання договору оренди, який, ймовірно, був укладений помилково попереднім «власником» земельної ділянки ОСОБА_4 Проте в ТОВ «Горинь Агро» йому повідомили, що остання взагалі не укладало договорів оренди землі із власниками земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_6, НОМЕР_1, про що також було надано письмове підтвердження листом за вих. № 78 від 05.06.2018.

У зв'язку з цим, 06.06.2018 представником позивача ОСОБА_6 було подано заяву до відділу Держгеокадастру в Острозькому районі Рівненської області з проханням надати інформацію та копії відповідних документів, на підставі яких 07.07.2009 було здійснено державну реєстрацію права оренди земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_6 та НОМЕР_1 за ТОВ «Горинь Агро»; а у разі, якщо такі договори не укладалися та державну реєстрацію прав оренди було здійснено помилково, скасувати державну реєстрацію права оренди земельних ділянок НОМЕР_6 та НОМЕР_1 за ТОВ «Горинь Агро».

Проте листом за вих. № 0-17-0.29-184/101-18 від 12.06.2018 відділом в Острозькому районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області позивача було повідомлено, що документи, на підставі яких було здійснено державну реєстрацію права оренди на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_6 та НОМЕР_1 за ТОВ «Горинь Агро» у відділі в Острозькому районі Головного управління Держгеокадасгру у Рівненській області відсутні, а державний кадастровий реєстратор не має повноважень виправити речові права.

Також зазначено, що з 01.01.2013 реєстрація прав на земельні ділянки здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в Державному реєстрі прав.

З огляду на це 03.07.2018 представником ОСОБА_9. було подано клопотання до відділу реєстрації виконавчого комітету Острозької міської ради з проханням надати інформацію про перелік документів, необхідних для скасування державної реєстрації права оренди земельних ділянок за кадастровими номерами НОМЕР_6 та НОМЕР_1 за ТОВ «Горинь Агро».

Згідно з відповідю виконавчого комітету Острозької міської ради № вих-189/07-13-18 від 10.07.2018 для внесення запису про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки до державного реєстратора подаються: заява у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (формується державним реєстратором), рішення суду про скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, документ, що підтверджує сплату адміністративного збору.

Позивач стверджує, що оскаржувані записи про державну реєстрацію права оренди на земельні ділянки за ТОВ «Горинь Агро» порушують його права як власника земельної ділянки вільно користуватися та розпоряджатися ними, в тому числі шляхом передачі в оренду та отримання у зв'язку з цим орендної плати.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, суд зазначає наступне.

За правилами ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із нормами частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п.24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза «судом встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» зазначив, що поняття «суд, встановлений законом» у ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

За ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання не чинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов'язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень».

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ, суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Предметом спору у цій справі є скасування реєстраційних дій права оренди земельних ділянок за кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_7 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Горинь Агро».

Отже, спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а існує спір про право, що виключає розгляд справи у порядку адміністративного судочинства.

Тобто, спірні правовідносини стосуються правомірності набутого ТОВ «Горинь Агро» права оренди на об'єкти нерухомого майна, і в разі скасування оскаржуваних записів, майнові права цієї юридичної особи можуть бути порушені. Тому цей спір не є публічно-правовим, а має вирішуватись за правилами Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Скасування записів реєстраційних дій щодо реєстрації права оренди на нерухоме майно, обов'язково будуть впливати на майнові права тієї юридичної особи, щодо якої ці реєстраційні дії буде скасовано, оскільки питання правомірності укладення цивільно-правових угод, на підставі яких здійснено реєстрацію, обов'язково постане перед судом, який буде вирішувати цей спір.

Таку правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №810/2421/16, в яких суд дійшов висновку, що спір, предметом якого є право управління майном та право власності на нього, не є публічно-правовим і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративної справи).

За правилами ч.ч.1, 2 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

При цьому, суд звертає увагу на те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, що не належить до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні ч.1 ст.6 Конвенції.

З огляду на те, що спірні правовідносини є похідними від спору щодо майнових прав, а саме права оренди на спірне нерухоме майно, цей спір не є публічно-правовим, а випливає з цивільних відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно із вимогами п.1 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Одночасно суд звертає увагу на те, що рішення про відмову у відкритті провадження у справі не обмежує сторони у реалізації захисту свого речового права в порядку цивільного судочинства.

Згідно із п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 704,80грн. згідно квитанції №51 від 18.07.2018.

Оскільки клопотання позивача про повернення судового збору відсутнє, то питання щодо його повернення судом не вирішується.

Керуючись п.1 ч.1 статті 170, статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про скасування запису від 07.07.2009 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 0,0747га з кадастровим номером НОМЕР_1 строком на 10 років за Товариством з обмеженою відповідальністю «Горинь Агро» (код ГДРПОУ 34112267) та запис від 07.07.2009 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 1,6210га з кадастровим номером НОМЕР_2 строком на 10 років за Товариством з обмеженою відповідальністю «Горинь Агро» () відмовити.

Роз'яснити ОСОБА_1, що розгляд даної справи віднесений до юрисдикції місцевого загального суду.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Суддя Комшелюк Т.О.