Справа № 739/2066/17
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 липня 2018 року

Київ

справа №739/2066/17

адміністративне провадження №К/9901/55812/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Гриціва М.І. та Мороз Л.Л., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2018 року

за позовом ОСОБА_2

до Новгород-Сіверського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області,

третя особа Державна установа Міністерства юстиції України «Новгород-Сіверська установа виконання покарань № 31»

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга ОСОБА_2 (далі також - ОСОБА_2, скаржник) на постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2018 року, надіслана на адресу Верховного Суду 05 липня 2018 року, не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

До касаційної скарги скаржником додано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Вказане клопотання скаржник обгрунтовує тим, що має статус засудженого та перебуває у місцях позбавлення волі, що обмежує його у можливості повноцінної реалізації права на звернення з касаційною скаргою, зокрема, в частині самостійної оплати судового збору. Також зазначає, що є пенсіонером, страждає на ряд хронічних захворювань, які потребують постійного лікування та витрат на купівлю ліків, у травні 2016 року був вимушений зробити операцію та пройти курс лікування.

Посилається на пункт 14 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" (далі - ЗУ "Про судовий збір"), згідно якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", відмічає, що судовий збір у таких випадках дорівнює нулю.

Зазначає, що перебуває у скрутному матеріальному становищі, не може повною мірою забезпечити себе найнеобхіднішим для прожиття та лікування, розмір судового збору є для нього непомірно великим.

Просить суд звільнити від сплати судового збору з урахуванням його майнового стану.

До клопотання додає виписку із медичної карти хворого на ім'я ОСОБА_2 та довідки Державної установи Міністерства юстиції України «Новгород-Сіверська установа виконання покарань № 31» про його засудження до довічного позбавлення волі та відбування покарання, про ознайомлення і роз'яснення йому норм КАС України.

За змістом частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд не бере до уваги посилання скаржника на пункт 14 частини першої статті 5 ЗУ "Про судовий збір" як підставу для звільнення від сплати судового збору, адже він стосується судового оскарження рішень щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового захисту, а саме рішень про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (стаття 12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту").

Крім того, клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору не містить посилання на конкретний пункт статті 8 ЗУ "Про судовий збір", на підставі якого він просить суд звільнити від сплати судового збору з урахуванням майнового стану.

До клопотання про звільнення від сплати судового збору скаржником не додано жодного доказу, відповідно до якого суд може розглянути клопотання про звільнення від сплати судового збору, зокрема, враховуючи розмір річного доходу за попередній календарний рік. Такими доказами можуть слугувати: довідка органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії за попередній календарний рік та довідка органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.

Аналогічна позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 13 лютого 2018 року у справі № 800/533/17.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції прийшов до висновку, що клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

За змістом підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент звернення з позовом до суду) ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду сума судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" станом на 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600,00 грн.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, у цій справі позов містить одну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1280,00 грн. (1600х0,4х200%).

Крім того, оскаржувана постанова Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ухвалена 07 лютого 2018 року, постанова Київського апеляційного адміністративного суду прийнята 18 травня 2018 року, а касаційна скарга надіслана скаржником на адресу Верховного Суду 05 липня 2018 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Скаржником до касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2018 року та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2018 року.

Вказане клопотання скаржник обгрунтовує тим, що копія оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції була отримана ним 25 червня 2018 року. 02 липня 2018 року на підставі заяви від 26 червня 2018 року адміністрацією Державної установи Міністерства юстиції України «Новгород-Сіверська установа виконання покарань № 31» скаржника було ознайомлено з положеннями статтей 328-331 КАС України та роз'яснено дані норми, оскільки він не має юридичної освіти, не вміє користуватися комп'ютерною технікою, що унеможливлює та обмежує його можливості знайомитися з чинним законодавством, а користуватися платними послугами адвоката чи іншого фахівця в галузі права у нього немає можливості. Тому лише 02 липня 2018 року йому стало відомо про існування глави 6 КАС України, якою йому надано право звернутися до Верховного Суду із заявою про поновлення процесуального строку.

Зазначає, що обставини, що стали причиною для пропуску строку на касаційне оскарження, підтверджуються довідками про його статус як засудженого та утримання в місцях позбавлення волі, що є істотним обмеженням в його діях та може позбавити його доступу до правосуддя.

Підготовка та виготовлення документів для подачі касаційної скарги вимагають певного періоду часу, оскільки такі документи відправляються поштою, а дні відправки можуть припадати на вихідні та святкові дні, що може стати причиною пропущення строків подачі касаційної скарги з поважних причин та незалежних від волі скаржника обставин.

На підставі наведеного просить поновити строк на касаційне оскарження.

Однак, згідно з доданим до касаційної скарги супровідним листом копія постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2018 року була направлена ОСОБА_2 18 травня 2018 року, а вручена була останньому відповідно до доданої до касаційної скарги довідки від 04 липня 2018 року Державної установи Міністерства юстиції України «Новгород-Сіверська установа виконання покарань № 31» - 25 травня 2018 року.

Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною третьою статті 329 КАС України передбачено, що строк на подання касаційної скарги може бути поновлений у разі його пропуску з поважних причин.

При цьому поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Відтак, наведені скаржником у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження доводи не можуть бути визнані поважними.

Крім того, зазначені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження спростосуються доданими ним же до касаційної скарги доказами.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Виходячи з наведеного, касаційну скаргу ОСОБА_3 слід залишити без руху та надати строк для усунення згаданих вище недоліків шляхом направлення на адресу суду документа про сплату судового збору в розмірі 1280,00 грн., який підлягає зарахуванню на розрахунковий рахунок 6007, отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102, Судовий збір за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), номер справи (чи номер касаційного провадження), Верховний Суд; та заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших обставин, які б підтверджували поважність пропуску строку.

У випадку неусунення недоліків, касаційна скарга буде повернута скаржнику відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 332 КАС України.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з пунктом 2 частини п'ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 169, 248, 329, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

2. Визнати неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження постанови Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2018 року та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2018 року, викладені у клопотанні ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження.

3. Залишити касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2018 року за позовом ОСОБА_2 до Новгород-Сіверського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, третя особа Державна установа Міністерства юстиції України «Новгород-Сіверська установа виконання покарань № 31» про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії без руху та надати строк для усунення недоліків 10 днів з моменту вручення даної ухвали.

4. Надіслати ОСОБА_2 копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

6. Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Я.О. Берназюк

М.І. Гриців

Л.Л. Мороз