Справа № 461/4787/18
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/4787/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

при секретарі Сидорак М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) до поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Рудько Надії Юріївни (79053, м.Львів, вул. Перфецького, 19), Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (79053, м.Львів, вул. Перфецького, 19) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Рудько Надії Юріївни та Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд:

1)визнати дії поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції Рудько Надії Юріївни, щодо розгляду 17 червня 2018 року справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП протиправними.

2)скасувати Постанову Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №146033 від 17 червня 2018 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування поданого позову покликається на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого п. 3.3 ПДР України та ч. 1 ст.122 КУпАП, так як не порушував законодавства, а рухався згідно Правил дорожнього руху. Зазначає, що зареєстрований та проживає за адресою: 79008, АДРЕСА_1, куди і рухався на своєму автомобіль. Тому на підставі 26.3. Правил дорожнього руху мав право в'їзду у пішохідну зону. Про вказану обставину позивач працівникам поліції повідомив, а також пред'являв паспорт із зазначеною адресою реєстрації, проте вказана обставина працівниками поліції була проігнорована. Крім того позивач повідомляв відповідачу, що згідно з письмовою відповіддю Галицької районної адміністрації Львівської міської ради вул. Валова у місті Львові не входить в пішохідну зону. ОСОБА_1 зазначає, що просив у працівників поліції надати йому можливість викласти свої пояснення у письмовій формі та долучити їх, а також наявні документи та матеріали в їх підтвердження до матеріалів протоколу. На що відповідач відмовив та роз'яснив у право звернення до суду.

Позивач та представник позивача в судове засідання не прибули. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Через канцелярію суду поступила заява представника позивача ОСОБА_3, в якій останній просив проводити розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача. Наполягав на задоволенні позову.

Відповідачі та представник відповідача в судове засідання не прибули. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить підтвердження про направлення повідомлення через електронну пошту. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи, про слухання справи без участі відповідачів, відзиви, заперечення до суду не поступали.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, які в судове засідання не з'явилися, оскільки в матеріалах справи є достатньо необхідних доказів для її розгляду по суті.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися.

Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно з ч.4 ст. 159 КАС України неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ВР №146033 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складеної 17 червня 2018 року складеного поліцейським взводу 1 роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Рудько Н.Ю. (відповідач 1), ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом SITROEN BERLINGO, номер НОМЕР_2, 17 червня 2018 року о 17 годині 49 хв. у м. Львові на проспекті Свободи керуючи транспортним засобом здійснив в'їзд в пішохідну зону де діє знак 5.34, чим порушив п.33 Правил дорожнього руху України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. У зв'язку з цим до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Так, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1 ст. 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п.8.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) дорожні знаки поділяються на групи. Згідно з пп. Г 1) п.8.4 ПДР інформаційно-вказівні знаки - це знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Згідно з п.26.3 ПДР у пішохідну зону в'їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком «Інвалід» якими керують водії-інваліди. Якщо до об'єктів, розташованих на цій території, є інші під'їзди, водії повинні користуватися лише ними.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується копію паспорту НОМЕР_3. Тобто, згідно з п. 26.3 ПДР транспортним засобам, що належать ОСОБА_1 дозволяється в'їзд у пішохідну зону. Галицька районна адміністрація Львівської міської ради у листі № 3106-вих 48 від 01.03.2016 р. надала відповідь позивачу, що вул. Валова у м. Львові не входить у пішохідну зону. Проте, суд враховує, що в'їзд на вул. Валову можливий лише з пішохідної зони, що в свою чергу узгоджується з рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №929 від 05.12.2014 р. «Про затвердження Положення про порядок регламентованого в'їзду транспортних засобів у пішохідну зону центральної частини м. Львова, обмеженої просп. Свободи, пл. Торговою, пл. Данила Галицького, вул. Підвальною, вул. Валовою, пл. А. Міцкевича». Тобто, вказаним рішенням передбачено, що пішохідна зона центральної частини м. Львова обмежена, в тому числі, вулицею Валовою, на якій зареєстрований та проживає позивач ОСОБА_1

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки порушення правил дорожнього руху, що регламентують порядок в'їзду на пішохідну зону.

Крім цього, суд звертає увагу, що в постанові серії ВР №146033 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення зазначається про порушення позивачем порядку в'їзду на пішохідну зону, проте невірно зазначено порушення дії знаку 5.34. Згідно з Правил дорожнього руху, знак 5.34 "Кінець пішохідної зони" застосовується для позначення кінця пішохідної зони, а не в'їзду на пішохідну зону.

Тобто, відповідачем невірно кваліфіковано порушення позивачем дії знаку 5.34 ПДР.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №146033 від 17 червня 2018 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Щодо позовної вимоги про визнання дій поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції Рудько Надії Юріївни, щодо розгляду 17 червня 2018 року справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП протиправними, - суд не вбачає підстав для її задоволення,оскільки відповідач діяв в межах своїх повноважень. Крім цього, ч.3 ст. 286 КАС України не передбачено можливість визнання дій протиправними за наслідками розгляду даної справи.

Згідно ч.4 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 271, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) до поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Рудько Надії Юріївни (79053, м.Львів, вул. Перфецького, 19), Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (79053, м.Львів, вул. Перфецького, 19) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ВР №146033 від 17 червня 2018 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і закрити цю справу про адміністративне правопорушення.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Рудько Надії Юріївни, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції - відмовити

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Радченко В.Є.