Справа № 826/9471/17
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9471/17 Суддя суду першої інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Літвіної Н.М.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ "Карпатигаз" як оператор спільної діяльності між ПАТ "Укргазвидобування", компанією Місен Ентерпрайзес АБ та ТОВ "Карпатигаз" за договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 квітня 2018 року, що прийнята о 15 год. 38 хв. у місті Києві, у справі за адміністративним позовом ТОВ "Карпатигаз" як оператор спільної діяльності між ПАТ "Укргазвидобування", компанією Місен Ентерпрайзес АБ та ТОВ "Карпатигаз" за договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002 до Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо повернення ТОВ «Карпатигаз» як Оператору спільної діяльності між ПАТ «Укргазвидобування», компанією Місен Ентерпрайзес АБ та ТОВ «Карпатигаз» за договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002 помилково та надміру сплачених грошових зобов'язань у розмірі 26 504 696,79 грн;

- зобов'язати відповідача прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України ТОВ «Карпатигаз» як Оператору спільної діяльності між ПАТ «Укргазвидобування», компанією Місен Ентерпрайзес АБ та ТОВ «Карпатигаз» за договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002 сум помилково та надмірно сплачених грошових зобов'язань у розмірі 26 504 696079 грн та подати його для виконання Управлінню державної казначейської служби України у Полтавському районі Полтавської області.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 квітня 2018 року позов залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що строк звернення до суду з позовом, що розглядається у даній справі складає 1095 днів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 06.07.2016 № 06/07-19 в якій просив повернути 26 504 696,79 грн помилково та надміру сплачених грошових зобов'язань з плати за користування надрами для видобування корисних копалин, нарахованих за період з серпня по грудень 2014 року.

За результатами розгляду заяви, відповідач листом від 20.07.2016 № 2646/10/16-24-15-33 повідомив про те, що сплачена сума грошових зобов'язань з плати за користування надрами для видобування газу природного та конденсату по Договору про спільну діяльність від 10.06.2002 № 3 - уповноважена особа ТОВ "Карпатигаз" 30162340 (код ТРДПАУ 337504782) за період 03.08.2014 -01.01.2015 не може бути повернена.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що позивачем пропущено шестимісячний строк на звернення до суду.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення (стаття 251 Цивільного кодексу України). Основний акцент робиться на юридичному факті, тобто дії чи події, які набувають юридичного значення зі спливом строку.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Строк звернення до суду є матеріально-правовим, а не процесуальним. Правова природа цього строку є аналогічною до строку позовної давності у цивільних правовідносинах.

В силу вимог частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у редакції, чинній на час подання позову, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановле них на цей випадок законом.

Строк звернення до суду може бути загальним або спеціальним. Спеціальні строки звернення до суду встановлюються КАС або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, протягом якого особа, яка вважає, що рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень порушують її права чи інтереси, може звернутися до суду за захистом.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 17 липня 2018 року по справі №521/21851/16-а.

Відповідно до частини другої статті 99 КАС у редакції, чинній на час подання позову, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів та становить шість місяців.

Частиною 3 статті 99 КАС у редакції, чинній на час подання позову, передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, винятком для шестимісячного строку звернення до адміністративного суду може бути встановлений КАС чи іншим законом строк.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції наголошує, що нормами чинного законодавства не встановлено будь-яких спеціальних строків на звернення до адміністративного суду щодо оскарження бездіяльності контролюючих органів щодо повернення помилково та надміру сплачених грошових зобов'язань, видачі висновку про повернення таких коштів.

При цьому, посилання позивача на те, що такий строк встановлений пунктами 56.18 статті 56 Податкового кодексу України (далі - ПК) та пунктом 102.5 статті 102 ПК, колегією суддів відхиляється з огляду на таке.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 ПК з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Наведена норма встановлює особливості оскарження рішень податкових органів та не містить будь-яких приписів стосовно оскарження їх дій чи бездіяльності.

Твердження позивача про те, що у даному випадку відповідачем фактично прийнято рішення про відмову у поверненні коштів судом відхиляється, оскільки лист відповідача від 20.07.2016 № 2646/10/16-24-15-33 є не рішенням, а виключно відповіддю на заву позивача інформативного характеру, у якій повідомлено про відсутність підстав для повернення коштів. Нормами чинного законодавства не передбачено прийняття контролюючими органами будь-яких рішень у процедурі повернення помилково або надміру сплачених коштів до бюджету. Окрім того, позивачем було оскаржено до суду саме бездіяльність, а не рішення відповідача.

Згідно пункту 102.5 статті 102 ПК заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Наведеною нормою встановлено виключно строк звернення особи із відповідною заявою до контролюючого органу, а не строк звернення до суду з позовом.

Враховуючи викладені обставини, до спірних правовідносин, виходячи зі змісту позовних вимог, підлягає застосуванню загальний шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Про застосування у подібних правовідносинах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду зазначав також і Верховний Суд у постановах від 03 липня 2018 року по справі №813/1584/17, від 27 червня 2018 року по справі № 813/2784/17, від 24 квітня 2018 року по справі № 813/2874/17.

Днем, коли позивач дізнався про порушення своїх прав є день отримання ним листа відповідача від 20.07.2016 № 2646/10/16-24-15-33, яким згідно вхідної відмітки є 25.07.2016 (а.с. 82). Не зважаючи на це, позивачем направлено позов до суду лише 25.07.2017, тобто з пропуском встановленого КАС шестимісячного строку.

Будь-яких відомостей чи доказів, які унеможливили звернення до суду у встановлений законом строк, позивач не надав.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав про залишення позову без розгляду у зв'язку із пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 312, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ "Карпатигаз" як оператор спільної діяльності між ПАТ "Укргазвидобування", компанією Місен Ентерпрайзес АБ та ТОВ "Карпатигаз" за договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Літвіна

Суддя І.В. Федотов

Повний текст постанови складений 23.07.2018.