Справа № 750/4235/18
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 750/4235/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Карапута Л.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кузьмишиної О.М.;

за участю секретаря: Горяінової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2018 року (розглянута у відкритому судовому засіданні, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора взводу №2 роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Шульги Олега Віталійовича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2018 року, ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2) звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Інспектора взводу №2 роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Шульги Олега Віталійовича, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ВР №146564 від 27.04.2018 року винесену інспектором взводу №2 роти №3 Батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Шульгою Олегом Віталійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що 27.04.2018 року автомобіль позивача був припаркований біля жіночої консультації по вул. Пирогова, 8 в м. Чернігові з напрямком руху до вул. Любецька. За будинком №8 по вул. Пирогова в м. Чернігові здійснив розворот, внаслідок чого став рухатися в напрямку проспекту Миру, проте був зупинений інспектором, який виніс постанову за порушення вимог д.н. 3.21 Правил дорожнього руху України. Одночасно зазначив, що даного дорожнього знаку не бачив, тому вважає, що відсутній склад адміністративного правопорушення.

Одночасно зазначив, що інспектором не був складений протокол про адміністративне правопорушення, а одразу винесена постанова на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою позов задоволити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог та приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що 27.04.2018 року у відношенні позивача інспектором взводу №2 роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Шульгою Олегом Віталійовичем було винесено постанову (серія ВР №146564) про накладення штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

Позивачем обґрунтовано адміністративний позов тим, що він здійснив розворот за будинком №8 по вул. Пирогова в м. Чернігові, внаслідок чого став рухатися в напрямку проспекту Миру, тому не порушував вимог д.з. 3.21 «в'їзд заборонено» Правил дорожнього руху України, оскільки не здійснював заїзд в дію дорожнього знаку 3.21, а тому відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

Щодо правомірності винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення від 27.04.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого п.3.21 ПДР України, ч. 1 ст. 122 КпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в сумі 255 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем надано відеозапис з нагрудної камери проте з нього не видно факт встановлення самого правопорушення.

На самому відеозаписі видно вже зупинений транспортний засіб, жодним чином не зафіксовано сама подія вчиненого ОСОБА_2 правопорушення.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем не надано належних доказів скоєння позивачем правопорушення зазначеного у постанові від 27.04.2018 р., в порядку ст. 251 КУпАП, а саме щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

На підставі вище зазначеного колегія суддів приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є недоведеним.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки посиланням позивача стосовно того, що автомобіль позивача був припаркований біля жіночої консультації (м. Чернігів, вул. Пирогова, 8) в напрямку руху по вул. Любецька, за будинком, що по вул. Пирогова, 8, ОСОБА_2 було здійснено розворот, внаслідок чого авто рухалося в напрямку пр-ту. Миру, в свою чергу інспектором взводу № 2 роти № 3 Батальйону УПП в Чернігівській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Шульгою О.В. зупинено авто та почато складання постанови, щодо порушення вимоги п. 3.21 Правил дорожнього руху України «в'їзд заборонено», колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідачем на спростування позивача зазначено те, що позивач здійснював рух транспортним засобом в зоні дії даного дорожнього знаку та не міг здійснювати розворот до зони дії дорожнього знаку, оскільки дана частина дороги містить односторонній рух.

Колегія суддів не заперечує існуванням на даному відрізку дороги знаку 3.21 «в'їзд заборонено» проте зазначає, що позивач здійснив розворот та рух поза знаком, не міг та не мав змоги бачити сам знак, оскільки він лишився поза зоною огляду (за ним, а не попереду).

Яким чином позивач попав в зону заборони знаку 3.21 встановити неможливо, за зазначене правопорушення позивач не був притягнений відповідачем.

На підставі вище зазначеного, відповідачем не вірно кваліфіковано адміністративне правопорушення позивача.

Окрім зазнаного вище колегія суддів звертає увагу на положення ст. 245 КУпАП, якою визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же час, в порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином за таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 5 ст. 77 КАС України (редакція чинна на момент винесення рішення у справі) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Однак, відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, місце і час розгляду справи, не надав суду будь-яких доказів в обґрунтування правомірності своїх дій, не направив обґрунтованих заперечень проти заявлених позовних вимог.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупність, колегія суддів приходить до висновку, що слід визнати незаконною та скасувати постанову серії ВР №146564 від 27.04.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Напідставі вище зазначеного колегія суддів приходить щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового рішення.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції не повно встановив обставини у справі, його висновки не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, тому рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2018 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2018 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспектора взводу №2 роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Шульги Олега Віталійовича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №146564 від 27.04.2018 року про застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення, у вигляді штрафу у розмірі 255, 00 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

О.М. Кузьмишина