Справа № 755/9053/17
Суддя: Астахова О. О.
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/9053/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" липня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Астахової О.О.,

при секретарі: Неділько Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві рядового поліції Вовненка Олега Юрійовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1звернувся до суду із позовом в якому просить визнати дії інспектора патрульної поліції УПП у м. Києві Вовненка О.Ю.щодо складання постанови серії АР № 472044 від 04 червня 2017 року про накладення адміністративного стягнення відносно нього у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. незаконними.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії АР № 472044 від 04 червня 2017 року про накладення адміністративного стягнення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Мотивуючи тим, що 04 червня 2017 року, приблизно о 14 год. 20 хв. він, керуючи транспортним засобом Hyundaі Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1, повернувши ліворуч виїхав з двору будинку №14/38 на вул. Попудренка, в м. Києві та в подальшому здійснив поворот праворуч та почав рух по вул. Будівельників в напрямку Броварського проспекту.

В цей час службовий автомобіль поліції, порушуючи правила дорожнього руху та здійснюючи небезпечний маневр розвернувся та підїхав до автомобіля позивача подавши сигнал для зупинки транспортного засобу.

Зі слів праціників патрульної поліції причиною зупинки позивача стало порушення вимог дорожнього знаку про заборону повороту праворуч із вул. Попудренка на вул. Будівельників.

Позивач пояснив, що ніяких забороняючих знаків для руху у вказаному напрямку не встановлено, після чого працівники поліції попросили пред'явити права на керування автомобілем, технічний паспорт та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивач не пред'явив поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів оскільки на його думку, звертатись з вимогою надати страховий поліс патрульний поліцейський може лише за наявності порушень правил дорожнього руху або у випадку дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи, що він не порушував правил дорожнього руху, то такі вимоги працівників поліції є неправомірними, а тому він має законне право їх не виконувати, про що він і повідомив поліцію під час його зупинки.

Разом з тим, незважаючи на пояснення позивача, інспектором патрульної поліції Вовненком О.Ю. було оформлено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Позивач з постановою не погоджується, оскільки вважає, що вона винесена незаконно та упереджено, з грубим порушенням норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Зокрема зазначає, що відповідно до ст. 276 КУпАП розгляд даної справи мав бути проведений за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Проте, інспектор Вовненко О.Ю. положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

Вина у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 базується лише на припущеннях працівника поліції та не надано жодного доказу на підтвердження факту порушення правил дорожнього руху позивачем.

Більше того, розгляд справи про адміністративне правопорушення було здійснено без складання протоколу про адміністративне правопорушення, яке є обов'язковим у випадку фіксування правопорушення не в автоматичному режимі, не були роз'яснені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі на відкладення розгляду справи, чим позбавлено його права на звернення за правовою допомогою, передбаченого ст. 268 КУпАП.

Дані обставини змушують позивача звернутись із адміністративним позовом до суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду в м. Києві від 13 лютого 2018 року до розгляду справи в якості третьої особи залучено Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, якими обгрунтовується адміністративний позов. Додатково пояснив, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, а саме: повороту праворуч на забороняючий знак, оскільки він виїзджав з двору і забороняючих дорожніх знаків для здійснення повороту праворуч на тій ділянці дороги не має.

Відносно наявності, на момент зупинки належного йому транспортного засобу, полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то пояснив, що такий поліс він надати не може, та не вважає необхідним доводи наявність у нього цього полісу зважаючи на те, перевірка полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів інспектором патрульної поліції можлива лише за наявності факту вчинення порушення правил дорожнього руху або ДТП, чого у даному випадку не було.

З огляду на означене просив про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, із клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертались, правом на подання відзиву на позовну заяву або пояснень щодо позову не скористались.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення серія АР № 472044 від 04 червня 2017 року убачається, що ОСОБА_1 04 червня 2017 року о 14 годині 30 хвилин по вул. Попудренка, в м. Києві, керуючи автомобілем Hyundaі Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1, не виконавши вимогу знаку «Поворот ліворуч», здійснив поворот праворуч, чим порушив Правила дорожнього руху України та не мав при собі полісу обов'язкового страхування, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. У зв'язку із означеним до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с. 66).

З адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 12 червня 2017 року, що підтверджується відміткою на конверті (а.с. 7).

За положеннями ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

За таких обставин ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом у строки, передбачені ст. 289 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач у судовому засіданні підтвердив, що не надав на вимогу інспектора поліс (договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За положенням ч. 1 ст. 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

У суду не виникає сумніву, щодо достовірності та добровільності визнання позивачем обставин того, що він відмовився під час зупинки належного йому транспортного засобу у наданні на вимогу інспектора поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

А відтак, суд приходить до висновку про обгрунтованість винесеної інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві рядовим поліції Вовненко О.Ю. постанови серії АР № 472044 від 04 червня 2017 року про вчинення ОСОБА_1адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені статтею 126 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський на місці вчинення адміністративного правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За положеннями ч. 4 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень.

А відтак, твердження позивача, як підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №472044 від 04 червня 2017 року, щодо незаконного розгляду відповідачем справи про притягнення його до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу, а також винесення постанови без складання протоколу про адміністративне правопорушення не заслуговують на увагу.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно із ч. 1 статті 7 цього закону визначено, що під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Частиною 1 статті 23 цього закону визначені основні повноваження поліції. Поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров'ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об'єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

З огляду на означене, доводи позивача про те, що інспектор патрульної поліції Вовненко О.Ю.не мав права вимагати у нього для пред'явлення полісу (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів суд вважає такими, що не грунтуються на вимог Закону.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Під час судового розгляду судом встановлено, що позивач відмовився на вимогу інспектора надавати поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не належить до категорії осіб, які звільнені від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України на підставі ч. ст. 13.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Надаючи оцінку поясненням позивача, щодо виїзду із двору ліворуч на вул. Попудренка, судом встановлено, що позивач рухався в зоні дії знаку «в'їзд заборонено», у зустрічному напрямку одностороннього руху, після чого здійснив поворот праворуч на вул. Будівельників, в зоні дії знаку «Поворот ліворуч».

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що постанова інспектора патрульної поліції УПП у м. Києві Вовненка О.Ю.серії АР № 472044 від 04 червня 2017 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 винесена відповідно до діючого законодавства.

Відповідачем дотримані вимоги ст.ст. 251, 254, 256, 276, 280 КУпАП та правильно застосовано до ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, передбаченої Кодексом про адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 10, 11, 69-71, 94, 158-163, 167, 171-2 КАС України, ст.ст. 126, 222, 251, 254, 276, 289, 294 КУпАП, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві рядового поліції Вовненка Олега Юрійовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги постанова суду набирає законної сили після розгляду справи Київським апеляційним адміністративним судом.

Cуддя О.О.Астахова

Повний текст постанови виготовлений 19 липня 2018 року.