Справа № 522/23101/17
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 липня 2018 року

Київ

справа №522/23101/17

адміністративне провадження №К/9901/51596/18

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду

Білоуса О.В., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року у справі за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_2 про примусове видворення за межі території України та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення,

УСТАНОВИВ:

21 травня 2018 року скаржник звернувся до суду касаційної інстанції з вказаною касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2018 року касаційна скарга ГУ ДМС України в Одеській області залишена без руху. Надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.

У встановлений строк скаржником усунуто недоліки касаційної скарги та подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням підстав для його поновлення.

Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2018 року задоволено заяву ГУ ДМС України в Одеській області про поновлення строку на касаційне оскарження та поновлено цей строк.

Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги: сплати судового збору.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вказану ухвалу скаржник отримав 26 червня 2018 року.

Станом на 18 липня 2018 року скаржник не усунув недоліки касаційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху. Проте, скаржником до суду подано клопотання про відстрочення сплати судового збору з посиланням на відсутність коштів, передбачених для його сплати.

Як встановлено частиною першою статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З вищевказаного вбачається, що скаржник не є суб'єктом, на якого розповсюджується дія зазначеної норми закону щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

За приписами частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За правилами частини шостої статті 332 КАС України питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом десяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи, що скаржник не усунув недоліків касаційної скарги, зокрема, не сплатив судовий збір за її подання, скарга підлягає поверненню.

Керуючись статтями 169, 248, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Білоус