Справа № 807/2148/15
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2018-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/2759/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Гулид Р.М.

судді Затолочний В.С.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.01.2018 у справі № 807/2148/15 (суддя Гаврилко С.Є., рішення оголошено о 13:20 в м. Ужгород) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (позивач) звернувся з позовом до Державної податкової інспекції м. Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області, правонаступником якої є Ужгородська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Закарпатській області (відповідач), якою просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10 серпня 2015 року № (1111/07-01-22-04//3660).

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилався на те, що висновки відповідача щодо допущення не оприбуткування позивачем готівкових коштів не відповідають дійсності, оскільки весь рух готівкових кошів за спірний період був відображений у відповідній книзі розрахункових операцій.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.01.2018 у справі № 807/2148/15 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 10 серпня 2015 року за № .

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 487,20 грн.

З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права просить таке скасувати, та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити. Зокрема зазначає, що у Книзі позивача обліку розрахункових операцій № /Р-2 (яка закінчена 30 жовтня 2014 року) у розділі I «Фіскальні звітні чеки» фіскальні звітні чеки №№ 516-522, 524-528 підклеєні, розділі 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» відсутні записи про рух готівки та суми розрахунків за фіскальними звітними чеками №№ 516-522, 524-528.

Згідно частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Сторони в судове засідання не з'явились, причин неявки суду не повідомили.

Відповідно до частини 2 статті 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного адміністративного суду вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржене рішення залишити без змін, виходячи з наступних мотивів та міркувань.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з такого. Приймаючи оскаржуване рішення контролюючим органом були порушені(недотримані) зазначені у статті 2 КАС України критерії. У контролюючого органу не було законодавчо встановлених підстав для застосування до позивача спірних штрафних санкцій, оскільки позивачем законодавчо встановлений обов'язок щодо оприбуткування готівки виконаний.

Відповідачем не було доведено правомірності прийнятого оскарженого рішення.

Зазначені відповідачем аргументи щодо закінчення дії книги обліку розрахункових операцій № «Р» 2 судом не до уваги не брались, оскільки не спростовують оприбуткування готівки у спірний період, тобто виконання обов'язку позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступного.

27 липня 2015 року відповідачем був складений акт фактичної перевірки № 0001158 господарської одиниці - бар «Стариця» суб'єкта господарської діяльності ОСОБА_1. Перевіркою встановлено, що позивачем, в порушення пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, що затверджене Постановою Правління Національного банку України 15 грудня 2004 року № 637, не оприбутковано у книзі обліку розрахункових операцій 4067,20 грн. готівкових коштів згідно звітів Z за період 31 жовтня 2014 по 06 листопада 2014 року №№ 516-522, 524-528.

За результатами перевірки було прийняте оскаржене податкове повідомлення-рішення від 10 серпня 2015 року за № , яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 20366 грн.

Як доведено матеріалами справи позивачем у період з 31 жовтня 2014 року по 06 листопада 2014 року було здійснено реалізацію продукції (товарів, робіт, послуг) на суму 4067,20 грн., що зафіксовано у відповідних звітах, які в свою чергу містяться у книзі обліку розрахункових операцій № «Р» 2.

У відповідності до статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Відповідно до пункту 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України в Україні, що затверджене Постановою Правління Національного банку України 15 грудня 2004 року № 637 (далі по тексту - Положення (тут і далі в редакції, що діяло на час виникнення спірних правовідносин)), книга обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг); оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно пункту 2.6 Положення, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

У відповідності до статті 4 пункту 4.1 підпункту 4.1.4 Податкового кодексу України, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відповідно до копії книги обліку розрахункових операцій № «Р», за період з 31 жовтня 2014 року по 06 листопада 2014 року позивачем було здійснено реалізацію продукції (товарів, робіт, послуг) на суму 4067,2 грн., що підтверджується відповідними денними Z звітами. Крім того, у вказаній книзі позивачем проведено, за спірний період, облік отриманої готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та не підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Керуючись ст.243, 246, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.01.2018 у справі № 807/2148/15 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді Р. М. Гулид
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 18 липня 2018 року.