Справа № 820/2216/18
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2018-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/2216/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

головуючого судді: Русанової В.Б.

суддів: Ральченка І.М. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерство оборони України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2018 року, (суддя Котеньов О.Г., повний текст складено 01.06.2018 року) по справі № 820/2216/18

за позовом ОСОБА_1

до Харківського обласного військового комісаріату , Міністерства оборони України

про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати п.23 протоколу №9 від 26.01.2018 року рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум стосовно розміру одноразової грошової допомоги;

- зобов'язати Харківський обласний військовий комісаріат подати висновок за формою (додаток 13 Наказу №530) з урахуванням раніше виплаченої суми та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України про виплату (доплату) ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з дотриманням розмірів одноразової грошової допомоги передбаченої ст. 16-2 Закону від 20.12.1991 № 2011-XII у Порядку затвердженим Постановою КМУ №975 від 25.12.2013р., та Наказом Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року;

- зобов'язати Міністерство оборони України вирішити питання про перерахунок та призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з дотриманням розмірів одноразової грошової допомоги передбаченої ст. 16-2 Закону від 20.12.1991 №2011 -XII у Порядку затвердженим Постановою КМУ №975 від 25.12.2013р., та Наказом Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2018 року задоволено частково позов.

Визнано протиправним та скасовано п.23 протоколу №9 від 26.01.2018 року рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум стосовно розміру одноразової грошової допомоги.

Зобов'язано Міністерство оборони України вирішити питання про перерахунок та призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з дотриманням розмірів одноразової грошової допомоги передбаченої ст. 16-2 Закону від 20.12.1991 №2011 -XII у Порядку затвердженим Постановою КМУ №975 від 25.12.2013р., та Наказом Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року, з урахуванням раніше виплаченої суми.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Міністерство оборони України (далі- відповідач), не погоджуючись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що при вирішенні питання щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачу суд невірно застосував законодавство та не врахував Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, що діяла на дату встановлення позивачу інвалідності), постанову Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» № 975.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в частині задоволення позовних вимог, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що з 08.05.1984 року по 26.05.1986 року ОСОБА_1 проходив дійсну військову службу у Збройних Силах СРСР, в тому числі брав участь у бойових діях на території Демокративної Республіки Афганістан, що підтверджується військовим квитком та постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 14.08.2017 року по справі № 642/2923/17 (а.с. 13-16, 20- 21).

14.12.2015 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК (а.с. 12).

Позивач звертався у встановленому порядку до відповідачів з заявою про призначення йому одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", проте 17.05.2017р. Міністерством оборони України відмовлено в призначені такої допомоги.

За наслідками судового оскарження рішення відповідча, 14.08.2017 року постановою Ленінського районного суду м. Харкова по адміністративній справі №642/2923/17 визнано протиправним та скасовано п. 78 протоколу №45 від 17.05.2017 р. комісії з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України. Визнано протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей та Порядку "Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги..." затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013. Зобов'язано Харківський Обласний Військовий Комісаріат повторно подати висновок за формою (додаток 13 Наказу №530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з дотриманням вимог: ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року. Зобов'язано Міністерство оборони України повторно розглянути та вирішити питання про призначення та нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з дотриманням вимог чинного законодавства та ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року (а.с 13- 16).

26.01.2018 року протоколом засідання комісії МО України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 9, на виконання постанови Ленінського районного сулу м. Харкова від 14.08.2017 по справі №642/2923/17 скасовано п. 78 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.05.2017 р. № 45 в частині відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності старшині в запасі ОСОБА_1

Призначено допомогу старшині в запасі ОСОБА_1, якого 26.05.1986 р. звільнено зі строкової військової служби та 14.12.2015 р. під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом ІІІ групи внаслідок поранення, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності в сумі 206700,00 грн., що підтверджується витягом з протоколу (а.с. 10).

Позивач, вважаючи протиправним рішення Комісії Міністерства оборони України щодо визначення розміру одноразової грошової допомоги, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Міністерством оборони України виплачено одноразову грошову допомогу позивачу в розмірі, меншому ніж передбачено пп. б) п.1 ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" ( в редакції, що діє з 07.05.2017р.).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011- ХІІ) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011- ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 16-2 Закону № 2011- ХІІ (в редакції чинній на дату встановлення інвалідності позивачу) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи.

Відповідно до ч. 9 ст. 16-3 Закону № 2011- ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначений Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 (далі - Порядок № 975).

Відповідно до п. 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов'язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов'язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Відповідно до ст.16-2 Закону № 2011-ХІІ ( в редакції , що діє з 07.05.2017р. відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей" від 06.04.2017 року, ) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (пп. 4 п. 2 ст. 16 цього Закону).

Одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у пп. 5 - 9 п. 2 ст. 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов'язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у пп. 5 п. 2 ст. 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року".

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень "Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей" дія цього Закону не поширюється на осіб, стосовно яких до набрання чинності цим Законом прийнято рішення про призначення та виплату їм одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або які отримали замість зазначеної допомоги інші компенсаційні виплати відповідно до законодавства.

Отже з аналізу норм права вбачається, що дія закону, яким збільшено розмір одноразової грошової допомоги не поширюється на осіб, стосовно яких до набрання чинності цим Законом прийнято рішення про призначення та виплату їм одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або які отримали замість зазначеної допомоги інші компенсаційні виплати відповідно до законодавства.

Судом встановлено, що до 07.05.2017р. (набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей" ) відповідачем не приймалося рішення про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або отримання позивачем замість зазначеної допомоги інших компенсаційних виплат відповідно до законодавства.

Колегія суддів зауважує, що стаття 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" (в редакції Закону, що діє з 07.05.2017р.) розповсюджується на категорії військовослужбовців, які зазначені пп. 4 п. 2 ст. 16 цього Закону, а саме: військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Отже, ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" (в редакції Закону , що діє з 07.05.2017р. ) не підлягає застосуванню у спорах за участю військовослужбовців строкової служби.

В ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу, у зв'язку з чим не набув права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, яка передбачена Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" (в редакції Закону, що діє з 07.05.2017р.).

Окрім іншого, судовим рішенням по справі № 642/2923/17 право позивача на отримання одноразової грошової допомоги визначено за правилами саме ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції Законів України №328-У від 03.11.2006, №5040-VІ від 04.07.2012), тому правові підстави для застосування під час вирішення питання приписів ст. 16-2, в редакції Закону, що діє з 07.05.2017р., відсутні.

З огляду на викладене, колегія не погоджується із висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції повність або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема,невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

Керуючись ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2018 по справі № 820/2216/18 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає оскарженю, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді І.М. Ральченко О.В. Присяжнюк