Справа № 522/8480/18
Суддя: Бондар В. Я.
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/1114/18
Справа № 522/8480/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бондар В.Я.;

за участі секретарі - Грищук В.О.;

розглянувши у порядку спрощеного провадження (з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-271, 286 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_8 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Максименко Анатолія Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

15.05.2018 року ОСОБА_8 в особі представника адвоката ОСОБА_4 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі було призначено суддю Бондар В.Я.

Ухвалою від 16.05.2018 року суддею Бондар В.Я. відкрито провадження по даній справі. Розгляд справи призначено на 10 годину 00 хвилин 25 травня 2018 року.

24 травня 2018 року через канцелярію суду представником Відповідача надано відзив на позовну заяву (а.с. 21-26).

У судовому засіданні від 25 травня 2018 року представник позивача не з'явився, про причини неявки не повідомив. Судове засідання перенесено на 14 годину 30 хвилин 07 червня 2018 року.

У судовому засіданні від 07 червня 2018 року за клопотанням сторін розгляд справи відкладено на 16 годину 30 хвилин 11 червня 2018 року.

08 червня 2018 року через канцелярію суду представником Відповідача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи (а.с. 42).

У судовому засіданні від 11 червня 2018 року судом залишено без розгляду клопотання про долучення документів до матеріалів справи від 08 червня 2018 року та залучено у якості співвідповідача Максименко Анатолія Васильовича. З метою належного повідомлення залученого співвідповідача розгляд справи відкладено на 16 годину 00 хвилин 18 червня 2018 року.

18 червня 2018 року представником відповідача через канцелярію суду подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

У судовому засіданні від 18 червня 2018 року задоволено клопотання представника Відповідача про поновлення процесуальних строків та долучені до матеріалів справи документи (а.с. 62-81). Максименко А.В. до судового засідання не з'явився, про час розгляду повідомлявся належним чином. Судове засідання відкладено на 12 годину 00 хвилин 25 червня 2018 року.

21 червня 2018 року представником Відповідача на виконання протокольної ухвали від 18.06.2018 року через канцелярію суду надано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів (а.с. 86).

25 червня 2018 року Максименко А.В. надав на електронну адресу суду клопотання (а.с. 93) про розгляд справи без його участі, позовну заяву не визнає.

У судовому засіданні від 25 червня 2018 року представником позивача подано клопотання про допит свідків - ОСОБА_5 та перекладача ОСОБА_6, задоволено клопотання про продовження процесуальних строків розгляду справи. Судове засідання відкладено на 16 годину 00 хвилин 02 липня 2018 року.

У судовому засіданні від 02 липня 2018 року через неявку свідків розгляд справи відкладено на 15 годину 00 хвилин 06 липня 2018 року.

Судове засідання призначене на 06 липня 2018 року у зв'язку з закінченням робочого часу відкладено на 12 годину 00 хвилин 18 липня 2018 року.

У судовому засіданні від 18 липня 2018 року свідком ОСОБА_5 надано пояснення. Для підготовки підсумкових виступів оголошено перерву у судовому засіданні до 23 липня 2018 року, 16 години 00 хвилин.

У судове засідання 23 липня 2018 року з'явився представник позивача - ОСОБА_4, яка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, представник ГУ ДМС України в Одеській області - Топова О.П. проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, відповідач Максименко А.В. до судового засідання не з'явився про дату, час та місце слухання справи був сповіщений належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази та показання надані свідком, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне:

У жовтні 2017 року Позивач звернулась із заявою про визнання біженцем або особи, яка потребує додаткового захисту до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області. 12 жовтня 2017 року позивачці надано довідку про звернення за захистом № 008028 (а.с. 7,8).

Термін дії довідки неодноразово продовжувався. 3 травня 2018 року Позивач звернулась до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області для продовження терміну дії довідки на тримісячний строк у зв'язку з тим, що строк дії Довідки сплинув 2 травня 2018 року.

Заступником начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Максименко Анатолієм Васильовичем 03 травня 2018 року прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МОД 001940 (а.с. 9,10) на Позивача - ОСОБА_8 про порушення ст. 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та притягнуто до відповідальності, яке передбачено частиною 1 статті 203 КУпАП . Накладено адміністративне стягнення на Позивача у розмірі 1700 грн.

Частина 1 статті 203 КУпАП передбачає відповідальність за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в'їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, передбачених частиною другою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як підставу неправомірності винесення вищевказаної постанови представник Позивача вказує на відсутність повноважень посадових осіб Відповідача - Головного управління Державної міграційної служби Одеської області щодо складання постанови та протоколу про адміністративне правопорушення, порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності, не врахуванням пом'якшуючих обставин під час притягнення до адміністративної відповідальності.

Представник Відповідача - Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області у наданому відзиві до позовної заяви та під час усних пояснень зазначає про законність та правомірність прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення від 03 травня 2018 року, вказує на наявність повноважень для складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності заступником начальника ГУ ДМС України в Одеській області Максименко А.В., та протоколу про адміністративне правопорушення, складеного уповноваженою посадовою особою ГУ ДМС України в Одеській області - головним спеціалістом ОСОБА_5

Представник Відповідача стверджує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення було залучено перекладача, який роз'яснив Позивачеві французькою мовою зміст ст. 63 Конституції України, права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, що підтверджується підписом Позивача у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», довідка про звернення за захистом в Україні - документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов'язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України.

Відповідно до ч. 13 ст. 10 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, прийняв рішення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, уповноважена посадова особа цього центрального органу виконавчої влади протягом семи робочих днів з дня його отримання надсилає або видає особі, стосовно якої прийнято зазначене рішення, письмове повідомлення з викладенням причин відмови і роз'ясненням порядку оскарження такого рішення. Довідка про звернення за захистом в Україні продовжується, якщо особа оскаржує таке рішення.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 222-2 КУпАП визначено, що від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівник, заступники керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, інші уповноважені керівником посадові особи цього органу.

Судом встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ПН МОД 001940 від 03 травня 2018 року, складена заступником начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Максименко Анатолієм Васильовичем, тобто уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, як визначено ст. 222-2 КУпАП та пунктом 3.1 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною міграційною службою України, затвердженої наказом МВС України від 28.08.2013 року № 825, відповідно до якого розглядати справи про адміністративне правопорушення у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, та накладати адміністративне стягнення відповідно до статті 222-2 КУпАП мають право керівники (перші заступники, заступники керівників) головних управлінь (управлінь) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управлінь (відділів, секторів) міграційної служби у районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення за місцем вчинення правопорушення, а у разі відсутності уповноваженої посадової особи, яка розглядає справи про адміністративне правопорушення та накладає адміністративне стягнення, - особа, яка виконує її обов'язки.

Кодексом України про адміністративні правопорушення закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб.

За змістом ст. 9 КУпАП саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб'єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Ст. 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема: особа має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права; справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо.

Як вбачається з вищевикладеного, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана виконати ряд дій, обов'язкове виконання яких в своїй сукупності сприяє правильному вирішенню справи по суті і винесенню законного рішення, однак відповідно до матеріалів справи, протокол та постанову було викладено українською мовою, не зважаючи на те, що позивачка є громадянкою Демократичної республіки Конго, та українська мова їй не зрозуміла, що також було встановлено під час допиту свідка ОСОБА_5

Так, під час складання протоколу був залучений перекладач ОСОБА_6, який відповідно до показань свідка ОСОБА_5 володіє українською мовою та мовою позивача - французькою.

Відповідно до ст. 274 КУпАП перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Перекладач зобов'язаний з'явитися на виклик органу (посадової особи) і зробити повно й точно доручений йому переклад.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України перекладачем є особа, яка вільно володіє мовою, якою здійснюється адміністративне судочинство, та іншою мовою, знання якої необхідне для усного або письмового перекладу з однієї мови на іншу, а також особа, яка володіє технікою спілкування з глухими, німими чи глухонімими.

Однак, жодних доказів про володіння українською мовою перекладачем матеріали справи не містять, так судом встановлено, що громадянин Гвінеї ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно внесений до довідково-інформаційного реєстру перекладачів, проте відповідно до Виписки з довідково-інформаційного реєстру перекладачів ДМС, наданої відповідачем, ОСОБА_6 володіє письмово та усно - французькою мовою та діалектами сусу, герзе, малінке та російською мовою, відомості щодо володіння українською мовою відносно залученого перекладача у реєстрі ДМС. Також свідком ОСОБА_5 зроблені лише припущення зі слів перекладача, відносно обізнаності позивача щодо відомостей на українській мові внесених до Протоколу про адміністративне правопорушення від 03.05.2018 року серії ПР МОД 01940 та складеної на його підставі Постанови про накладення адміністративного стягнення від 03.05.2018 року серії ПН МОД 001940, вказане у свою чергу не може прийматись судом, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 91 КАС України якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Представником відповідача, на якого відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України покладається обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення не забезпечено явку перекладача для підтвердження власних доводів.

Також, як вказано свідком ОСОБА_5 пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення викладені перекладачем ОСОБА_6 на російській мові без зазначення, що написане перекладачем є саме зі слів Позивача.

Згідно довідки про звернення за захистом № 008028 ОСОБА_8 є матір'ю дитини до одного року.

Судом встановлено, що при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності Позивача ГУ ДМС в Одеській області не були з'ясовані обставини, які суттєво впливають на суть вирішення питання, а саме, сімейний стан позивача, наявність у неї малолітньої дитини віком до одного року, яка народжена на території України, і саме головне, позивач внаслідок неволодіння українською мовою був позбавлений можливості розуміти наслідки дій суб'єкта владних повноважень щодо вирішення його питання правомірності перебування на Україні, а показання свідка ОСОБА_5 не спростовують неналежного забезпечення Відповідачем права Позивача на перекладача.

Однак вказані обставини наряду з іншими не спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, проте порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності є підставою для надіслання справи на новий розгляд до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України у разі задоволення адміністративного позову, суд може скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Керуючись ч. 1 ст. 203 КУпАП, ст.ст. 71, 72, 74, 77, 90, 91, 268-271, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_8 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Максименко Анатолія Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МОД 001940 від 03 травня 2018 року, складену заступником начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Максименко Анатолієм Васильовичем, якою ОСОБА_8 притягнуто до відповідальності, що передбачено частиною 1 статті 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення на Позивача у розмірі 1700 грн.

Надіслати справу про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 203 КУпАП відносно ОСОБА_8 на новий розгляд до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 23.07.2018 року.

Суддя В.Я. Бондар

23.07.18