Справа № 803/374/18
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/4263/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :
головуючого судді Большакової О.О.,
суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,
з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рожищенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Рожищенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року (суддя першої інстанції Костюкевич С.Ф., м. Луцьк, повний текст складено 26.04.2018),

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Рожищенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі Рожищенське ОУПФУ) про визнання дій щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 жовтня 2017 року (з врахуванням виплачених коштів).
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Рожищенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Рожищенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 жовтня 2017 року, відповідно до вимог частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Із цим рішенням не погодилося Рожищенське ОУПФУ та оскаржило її в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати. В обґрунтування вимог апелянт, зазначив, що позивач на час ліквідації аварії на ЧАЕС не відносився до військовослужбовців строкової служби, тому підстав для задоволення позову немає. Згідно матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 не відноситься до категорії осіб, які мають право на перерахунок пенсії.
В судове засідання представники сторін не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до 1-ої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, про що свідчить відповідне посвідчення серія НОМЕР_1 від 11.06.1997 видане Волинською обласною державною адміністрацією та вкладкою до нього № НОМЕР_2 .
Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 від 10.09.2003 виданого управлінням праці та соціального захисту населення Ківерцівської РДА, ОСОБА_1 є також інвалідом війни третьої групи.
Відповідно до архівної довідки № 28209 від 05.12.2013, виданої галузевим державним архівом Міністерства оборони України, за архівними документами військової частини № 32207 ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧЕАС у період з 03.10.1987 по 05.01.1988.
Згідно довідки Волинської обласної МСЕК № 024694 від 04.11.2005, ОСОБА_1 має захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Відповідно до військового квитка № НОМЕР_4 виданого Ківерцівським районним військовим комісаріатом, вбачається, що ОСОБА_1 був призваний на спец збори при військовій частині № НОМЕР_5 по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 04.10.1987 по 04.12.1987.
В судовому засіданні встановлено, що позивач одержує пенсію по третій групі інвалідності в розмірі фактичних збитків, як ліквідатор аварії на ЧАЕС І категорії і з 01.10.2017 отримує пенсію в розмірі 3415 грн.
Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, оскільки відповідач з 01.10.2017 не провів перерахунок пенсії самостійно на виконання внесених змін до законодавства.
Листом №7670/02-10-21 від 19.12.2017, відповідач вказує, що оскільки ОСОБА_1 , будучи з 03.10.1987 по 05.01.1988 призваний на військові збори та на час ліквідації аварії на ЧАЕС не відносився до військовослужбовців строкової служби, тому відсутні підстави для перерахунку пенсії в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати.
Не погодившись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_1 оскаржив його до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів правомірності своїх дій щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу з врахуванням статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» стосується виключно військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.
Визначені у цій статті умови та підстави призначення пенсії по інвалідності відповідній категорії осіб у Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 01 липня 1992 року № 2532-12 у редакціях: законів України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 05 жовтня 2006 року № 231-V (діяла до 01 жовтня 2017 року) та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII (діє з 01 жовтня 2017 року) не змінювалися.
Частиною третьою статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 05 жовтня 2006 року № 231-V було визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.
Отже, частиною третьою статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року, було визначено одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.
Водночас, частиною третьою статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, чинній з 01 жовтня 2017 року, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.
Таким чином, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» розширено перелік категорій осіб, на яких вказана норма розповсюджується, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.
Враховуючи вищезазначене, частина третя статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям:
1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або
2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або
3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.
Таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не допускається):
1) особа має статус особи з інвалідністю;
2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;
3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 08.05.2018, постановленій у справі № 820/1148/18, від 21.05.2018, постановленій у справі № 816/1159/18, від 11.06.2018, постановленій у справі № 825/1922/18, від 11.06.2018, постановленій у справі № 820/2589/18, від 13.06.2018, постановленій у справі № 812/1094/18.
У вказаних ухвалах Верховний Суд зазначив, що ч. 3 ст. 59 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не містить норм, які можуть викликати неоднозначність у її застосуванні.
Крім того, у справах стосовно пенсійного забезпечення осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, крім військовослужбовців, Верховний Суд України у постановах від 01 жовтня 2014 року у справі № 21-338а13, від 15 червня 2016 року у справі № 737/438/14, від 06 грудня 2016 року у справі № 2а-520/09/1570 та Верховний Суд у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 756/8380/16-а та у справі № 193/877/16-а (2-а/193/14/16), від 21 лютого 2018 року у справі № 619/2262/17 ухвалювали судові рішення з висновками про застосування норм матеріального права, що регулюють ці правовідносини.
Отже, ОСОБА_1 має статус особи з інвалідністю та отримав статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків, враховуючи довідку Волинської обласної МСЕК № 024694 від 04.11.2005, згідно якої йому встановлено ІІІ групу інвалідності, причиною якої є захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 6).
Проте, згідно військового квитка № НОМЕР_4 виданого Ківерцівським районним військовим комісаріатом, ОСОБА_1 був призваний на спец збори при військовій частині № НОМЕР_5 по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 04.10.1987 по 04.12.1987, отже не проходив дійсну строкову службу (а.с. 8).
З урахуванням наведеного, та вимог чинного законодавства, у ОСОБА_1 відсутні правові підстави для здійснення перерахунку та виплати пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у перерахунку та виплати пенсії позивачу відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Враховуючи викладене, суд першої інстанції безпідставно задовольнив позов.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, апеляційну скаргу слід задовольнити та скасувати оскаржуване судове рішення з прийняттям нового про відмову в позові.
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Рожищенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області задовольнити, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року у справі № 803/374/18 скасувати.
Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль
Повний текст складено 16 липня 2018 року.