Справа № 524/5844/15-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2018 року

Київ

справа № 524/5844/15-а

провадження № К/9901/16205/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції справу

за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області про стягнення коштів, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2017 року (суддя Катунов В.В.) у справі за вищезазначеним позовом,

в с т а н о в и в :

У провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області була справа за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області (далі - Виконавчий комітет) про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів.

Постановою від 2 листопада 2016 року Автозаводський районний суд м.Кременчука Полтавської області відмовив у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з таким рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 8 грудня 2016 року залишив апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху з підстав, визначених частиною четвертою статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України у попередній редакції (далі - КАС). Мотивом для постановлення такого рішення є відсутність в матеріалах справи доказів отримання оскаржуваного рішення.

На виконання вимог зазначеної ухвали суду позивач подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 2 листопада 2016 року, у якому зазначив, що суд першої інстанції всупереч вимог статті 167 КАС не надіслав йому копії свого рішення у вказаній справі.

У зв'язку з цим апеляційний суд зазначив, що оскаржену постанову Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області прийняв 2 листопада 2016 року та супровідним листом надіслав сторонам. Доказів отримання оскарженого рішення в матеріалах справи немає і позивач таких теж не надав.

З огляду на зазначені обставини суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження доводи не містять належного підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, у зв'язку з чим не можуть бути розцінені як належне усунення позивачем недоліків апеляційної скарги та належне обґрунтування поважності пропущення строку звернення до суду із апеляційною скаргою. З таких мотивів суд апеляційної інстанції постановив ухвалу від 10 січня 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 2 листопада 2016 року.

У касаційній скарзі на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2017 року ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу з направленням справи до цього суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що на дату подання апеляційної скарги копії постанови суду першої інстанції він не отримав, а з її змістом ознайомився в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Позивач стверджує, що як сторона у справі не повинен доводити і пояснювати обставини, через які йому не надіслали копії оскарженого судового рішення і чому в матеріалах справи відсутні докази вручення цього рішення. Щодо останнього, то з огляду на те, що копії постанови суду першої інстанції він, як уже зазначено, не отримував, то таких доказів могло і не бути. Також позивач в касаційні скарзі зазначив, що копію постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 2 листопада 2016 року він отримав після того, як подав апеляційну скаргу (21 листопада 2016 року), і як видно з відміток на поштовому конверті, в якому надійшло це судове рішення, органу поштового зв'язку його здано 25 листопада 2016 року, що поряд з наведеним ще раз підтверджує безпідставність висновків апеляційного суду.

У відзиві на касаційну скаргу Виконавчий комітет просив відмовити у її задоволенні, зазначивши, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою. Також відповідач зазначив, що суд апеляційної інстанції правильно вказав на те, що строк апеляційного оскарження постанови суду пропущено і доказів протилежного позивач не надав.

Ухвалою від 10 лютого 2017 року Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження за вказаною скаргою ОСОБА_1

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII). Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 327 КАС судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

05 лютого 2018 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах. Ухвалою від 7 лютого 2018 року суддя-доповідач Касаційного адміністративного суду прийняв вказану касаційну скаргу до провадження.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 186 КАС (у попередній редакції) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Відповідно до частини третьої статті 167 КАС (у попередній редакції) особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох днів з дня його ухвалення чи складення у повному обсязі або у разі їх звернення вручаються під розписку безпосередньо в суді. Якщо копія рішення надіслана представникові, то вважається, що вона надіслана й особі, яку він представляє.

Судове рішення вважається врученим, у тому числі у разі повернення поштового відправлення, яке не вручено адресату з незалежних від суду причин, та у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, повідомленою цими особами суду, або за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, чи для фізичних осіб, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, яка зареєстрована у встановленому законом порядку.

На підставі наявних у матеріалах справи документів колегія суддів з'ясувала, що постанову від 2 листопада 2016 року у справі за вказаним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області прийняв за відсутності сторін, тож за правилами статті 186 КАС відлік строку для апеляційного оскарження цієї постанови повинен розпочинатися з дати вручення її копії стороні (яка має намір її оскаржити).

У справі є супровідний лист за підписом судді про надіслання сторонам копії постанови від 2 листопада 2016 року у справі № 524/5844/16-а. Втім цей лист не має дати і за відсутності поштового повідомлення або квитанції (чи реєстру поштових відправлень) з'ясувати коли насправді сторонам, зокрема позивачу, надіслали копію згаданого судового рішення, якщо надсилали, немає можливості.

Оскільки процесуальний закон встановлює строки для апеляційного оскарження судового рішення, то обов'язком суду є перевірити чи такі дотримано. Якщо такі не дотримано чи є сумніви у поважності причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою, суд має процесуальні способи з'ясувати ці обставини, як-от залишити апеляційну скаргу без руху.

Надіслання копії процесуального документа, постановленого за відсутності сторін, є обов'язком суду, так само як і долучати до матеріалів справи докази, які підтверджують факт надіслання/вручення цього документа і на підставі яких, зокрема, апеляційний суд потім має можливість пересвідчитися у дотриманні вимог процесуального закону в частині строків апеляційного оскарження.

Так, поряд з тим є Єдиний державний реєстр судових рішень, офіційний ресурс, куди в обов'язковому порядку надсилаються судові рішення і кожен, не лише учасники справи, має можливість ознайомитися з повним текстом судового рішення, яке його цікавить.

Втім, це не звільняє суд від необхідності виконання вимог процесуального закону щодо надіслання учасникам справи копії судового рішення, особливо коли його прийняли за їх відсутності.

У цій справі Харківський апеляційний адміністративний суд відмовив позивачу у відкритті апеляційного провадження через те, що він подав апеляційну скаргу 21 листопада 2016 року, тоді як оскаржене рішення ухвалено 2 листопада 2016 року (при встановленому КАС десятиденному строку на оскарження постанови суду), а доказів коли позивачу вручено копію цього рішення в матеріалах справи немає.

З огляду на зазначене, відсутність у матеріалах справи доказів вручення апелянту копії судового рішення не може ставити його у ситуацію, за якої він повинен довести виконання судом першої інстанції обов'язку щодо надіслання йому копії судового рішення, яке він, з огляду на свій правовий статус сторони у справі, виконати чи пояснити не може.

У цьому зв'язку слід також додати, що відсутність таких документів, своєю чергою, також не може бути переконливим свідченням того, що апелянт пропустив цей строк, тому за описаної ситуації підхід апеляційного суду, на думку колегії суддів, є помилковим.

Відповідно до частини першої статті 353 КАС підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Згідно з частиною четвертою статті 353 КАС справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

З урахуванням зазначеного та керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 353, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2017 року скасувати і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

Т. Г. Стрелець