Справа № 165/620/18
Суддя: Василюк А. В.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 165/620/18
Провадження № 2-а/165/62/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року м. Нововолинськ

Нововолинськийміський суд Волинськоїобласті у складі:

головуючого Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувшиу відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Нововолинську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

встановив:

14 березня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил №0551/30500/18 від 21 лютого 2018 року. Свій позов обґрунтовує тим, що заступником начальника Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2 було винесено постанову в справі про порушення митних правил, якою його було визнано винним у вчиненні порушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. Вказує, що у оскаржуваній постанові зазначено, що о 19 год. 20 хв. 21 січня 2018 року в зону митного контролю на ділянку «Виїзд» митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «Skoda Octavia», реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_1 під його керуванням і під час здійснення митних формальностей внаслідок спрацювання АСАУР було встановлено, що відносно нього наявне орієнтування Закарпатської митниці ДФС від 27 грудня 2017 року №20686/07-70-62/65 щодо відсутності інформації про вивезення за межі митної території України транспортного засобу реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_1. 16 грудня 2017 року через митний пост «Тиса» Закарпатської митниці ДФС, ним в режимі «транзит» було ввезено на митну територію України легковий автомобіль марки «Skoda Octavia», реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_1. Враховуючи наявність інформації в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, було з'ясовано, що транспортний засіб слідував з метою транзиту на митну територію України. Також, в постанові зазначено, що посадова особа митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС підтвердила факт здійснення 16 грудня 2017 року митного оформлення автомобіля марки «Skoda Octavia», реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_1 в митному режимі «транзит». Крім цього, зазначено, що його було ознайомлено з умовами режиму «транзит» та положеннями ст.95 МК України. На підставі наведеного було зроблено висновок, що ним було перевищено встановлений ст.95 МК України строк доставки легкового автомобіля марки «Skoda Octavia», реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_1. Зазначає, що посилання відповідача про те, що йому роз'яснено вимоги митного законодавства не відповідають дійсності, оскільки на момент перетину кордону він подав усі документи які вказали посадові особи митниці, в тому числі і закордонний паспорт, в якому міститься відмітка про те, що він перебуває на консульському обліку в Республіці Італія. Крім цього, ним було пред'явлено «Permesso di soggiorno», тобто документ відповідно якого йому дозволено перебувати на території Італії на законних підставах. Ці обидва документа він протягом кількох останніх років пред'являв працівникам митниці при перетині митного кордону і жодних зауважень та пропозицій зі сторони посадової особи митниці до нього не пред'являлось. Також, посадова особа митниці не наголошувала, що тимчасове ввезення на строк до 60 діб здійснюється під письмове зобов'язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування, як це зазначено в оскаржуваній постанові. Крім цього, його не було ознайомлено з умовами режиму «транзит» та положеннями ст.95 МК України. Оскільки з моменту ввезення транспортного засобу та станом на момент винесення оскаржуваної постанови ним дотримано річний термін обов'язкового вивезення транспортного засобу, який згідно декларації перебуває під митним контролем «тимчасове ввезення» і він є нерезидентом України, підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України немає і просить суд скасовути постанову про порушення митних правил №0551/30500/18 від 21 лютого 2018 року, винесену заступником начальника Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, його представник ОСОБА_3 у судове засідання також не з'явився, останній подав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності позивача, позовні вимоги просив задоволити (а.с.111)

Представник Закарпатської митниці ДФС у судове засідання не з'явився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.110) У відзиві поданому до суду 08 травня 2018 року відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки о 19 год. 20 хв. 21 січня 2018 року в зону митного контролю на ділянку «Виїзд» митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «Skoda Octavia», реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 і під час здійснення митних формальностей внаслідок спрацювання АСАУР було встановлено, що відносно останнього наявне орієнтування Закарпатської митниці ДФС від 27 грудня 2017 року №20686/07-70-62/65 щодо відсутності інформації про вивезення за межі митної території України транспортного засобу реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_1. 16 грудня 2017 року через митний пост «Тиса» Закарпатської митниці ДФС, ним в режимі «транзит» було ввезено на митну територію України легковий автомобіль марки «Skoda Octavia», реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_1. Враховуючи наявність інформації в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, було з'ясовано, що транспортний засіб слідував з метою транзиту на митну територію України. Також, в постанові зазначено, що посадова особа митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС підтвердила факт здійснення 16 грудня 2017 року митного оформлення автомобіля марки «Skoda Octavia», реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_1 в митному режимі «транзит». Крім цього, позивача було ознайомлено з умовами режиму «транзит» та положеннями ст.95 МК України. На підставі наведеного було зроблено висновок, що ним було перевищено встановлений ст.95 МК України строк доставки легкового автомобіля марки «Skoda Octavia», реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_1. Документів, що підтверджують факт постійного місця проживання позивача за межами України останнім надано не було, більше того, згідно інформації, що міститься в базі даних митниці адреса проживання ОСОБА_1 значиться: АДРЕСА_1, таким чином останній є резидентом України і оскільки ОСОБА_1 не надав митному органу письмових зобов'язань про зворотнє вивезення транспортного засобу, а тому вважають, що законних підстав для задоволення його позову не має (а.с.85-90).

Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно дослідивши всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов ОСОБА_1 слід задоволити.

Відповідно до ст.90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу та без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно із статтями 90, 93, 102 МК України переміщений у митному режимі транзит автомобіль перебуває під митним контролем та до його переміщення повинні використовуватися наступні вимоги, а саме: перебувати у незмінному стані, крім природних змін; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленим у митний орган призначення до закінчення передбаченого законом строку.

Статтею 95 МК України визначено строки транзитних перевезень, а саме: для автомобільної транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до ч.1 ст.381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування, які постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави з метою транзиту через митну територію України без письмового декларування та внесення грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

Згідно із главою 55 pозділу XII МК України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов'язковим письмовим декларуванні цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмове зобов'язання, застосування заходів гарантування, тощо).

Частиною 1 ст.458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно із ч.3 ст.470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування на митну територію України регламентується ст.380 МК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об'єктом оподаткування митними платежами.

В свою чергу, для громадян-резидентів зазначеною статтею передбачено інші умови ввезення транспортних засобів особистого користування.

Частиною 3 статті 380 МК України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов'язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, що класифікується за товарною позицією 8703 (крім товарної підпозиції 8703 10) згідно з УКТ ЗЕД, та причіп до нього, що класифікується за товарною підпозицією 8716 10 згідно з УКТ ЗЕД (за умови ввезення разом із транспортним засобом), на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Зазначені транспортні засоби можуть бути тимчасово ввезені на митну територію України за умови подання органу доходів і зборів документів, що підтверджують право власності громадянина на такі транспортні засоби та їх реєстрацію на території відповідної країни.

Таким чином, необхідність сплати особою митних платежів при ввезенні на територію України транспортного засобу для особистого користування або звільнення від їх сплати залежить від того, чи є особа резидентом чи нерезидентом і встановлюється митним органом при ввезенні автомобіля на територію України.

З наявних в матеріалах справи, а саме протоколу про порушення митних правил №0551/30500/18 від 21 січня 2018 року та постанови про порушення митних правил №0551/30500/18 від 21 лютого 2018 року слідує, що 21 січня 2018 року позивачем ОСОБА_1 було ввезено в зону митного контролю на ділянку «Виїзд» митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС легковий автомобіль марки «Skoda Octavia», реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_1 (а.с.19-21, 78-81).

Не визнаючи свою вину, позивач ОСОБА_1 до протоколу про порушення митних правил №0551/30500/18 від 21 січня 2018 року додав письмові пояснення, в яких зазначив, що транспортний засіб на іноземній реєстрації ввіз на митну територію України не в режимі транзит і оскільки він знаходиться на тимчасовому консульському обліку в Республіці Італія вважав, що йому був встановлений строк 60 днів для вивезення автомобіля за межі митної території України (а.с.91-92).

Притягуючи до відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.470 МК України, митний орган не врахував, що відповідальність згідно з цієї норми наступає лише при перевищенні встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів комерційного призначення, однак позивач ввозив транспортний засіб виключно для особистого користування.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Доводи позивача про те, що він ввозив транспортний засіб виключно для особистого користування, відповідачем (суб'єктом владних повноважень) всупереч вимогам ст.77 КАС України не спростовано.

Згідно із ст.4 МК України нерезиденти - це фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України. Резиденти - фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Таким чином, основоположним критерієм визначення особи резидентом чи нерезидентом у розумінні Митного кодексу України є її постійне місце проживання, а не її громадянство, оскільки нерезидентом може бути, зокрема, як громадянин України, так і громадянин іншої держави.

Однак, в оскаржуваній постанові про порушення митних правил Закарпатська митниця ДФС покликалась на те, що позивач є громадянином України та має постійне місце проживання в цій країні, а тому повинен нести відповідальність як резидент України.

Пунктом 33 ч.1 ст.4 МК України дає визначення поняттю нерезидента, та визначає коло осіб, які до них відносяться.

Згідно п.п. "в" п. 33 ч.1 ст. 4 МК України нерезидентами є фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України.

Отже, для того щоб особа вважалася нерезидентом вона повинна відповідати певним критеріям характерним для нерезидентів України, а саме мати статус (бути) іноземця чи особи без громадянства або бути громадянином України, який має постійне місце проживання за межами України, у тому числі таким, який тимчасово перебуває на території України.

За змістом п.45 ч.1 ст.4 МК України постійне місце проживання - місце проживання на території будь-якої держави не менше одного року громадянина, який не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цим громадянином службових обов'язків або зобов'язань за договором (контрактом).

Відтак, позивач ОСОБА_1 підпадає під ознаки нерезидента в розумінні МК України, оскільки має постійне місце проживання в Республіці Італія, що підтверджується відміткою у його паспорті громадянина України для виїзду за кордон "прийнятий на тимчасовий консульський облік у Посольстві України в Італійській Республіці" та «Permesso di soggiorno» (а.с.18). Відповідач, як суб'єкт владних повноважень належними та допустимими доказами не довів протилежного, а саме те, що позивач ОСОБА_1 є громадянином-резидентом України

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не може понести адміністративну відповідальність за ст.470 МК України.

Суд звертає увагу на те, що за змістом ч.1 ст.9 та ст.10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Враховуючи вищенаведене, суд погоджується з твердження позивача стосовно того, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, а тому не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищевикладене, суд скасовує постанову про порушення митних правил №0551/30500/18 від 21 лютого 2018 року, винесену заступником начальника Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.2, ст.6, ст.9, ст.72, ст.73, ст.75, ст.77, ч.9 ст.205, ст.241, ст.242, ст.244, ст.245, ст.286 КАС України, ч.3 ст.470 МК України, суд,-

вирішив:

Скасувати постанову про порушення митних правил №0551/30500/18 від 21 лютого 2018 року, винесену заступником начальника Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 500 (п'ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п'ятсот) грн. та закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених ст.286 КАС України, у відповідності до ч.4 цієї статті, може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Нововолинський міський суд Волинської області.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Василюк