Справа № 806/2056/18
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м.Житомир справа № 806/2056/18

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Добровольська Н.А.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії, Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до:

- Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії про визнання протиправну бездіяльність щодо ненарахування та невиплату додаткового грошового забезпечення у вигляді надбавки за службу в умовах режимних обмежень, надбавки за службу у нічний час, грошового забезпечення (компенсації) за службу у дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час згідно книги нарядів та графіків чергувань за період з 01.12.2013року по 06.11.2015року, зобов'язання нарахувати та виплату таку заборгованість, стягнення заборгованості з індексації такого додаткового грошового забезпечення;

- Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправну бездіяльність щодо ненарахування та невиплату додаткового грошового забезпечення у вигляді надбавки за службу в умовах режимних обмежень, надбавки за службу у нічний час, грошового забезпечення (компенсації) за службу у дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час згідно книги нарядів та графіків чергувань за період з 07.11.2015року по 31.08.2016року, зобов'язання нарахувати та виплату таку заборгованість, стягнення заборгованості з індексації такого додаткового грошового забезпечення;

- Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії та Головного управління Національної поліції в Житомирській області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги із врахуванням нарахованих коштів, надати довідку про такі додаткові види грошового забезпечення та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення.

Позивач зазначає, що відповідно до наказу УМВС України в Житомирській області №1 дск від 11.01.2013року та наказу ГУНП в Житомирській області №26 дск від 17.12.2015року під час проходження служби отримав право на надбавку до посадового окладу за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15 відсотків. За вказані в позові відповідні періоди Відповідачами, на думку Позивача, така надбавка протиправно не нараховувалася і не виплачувалася. Крім того, за вказані періоди Позивач згідно книги нарядів та графіків чергувань мав право на надбавку за службу у нічний час, грошове забезпечення (компенсації) за службу у дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час. Такі надбавки до грошового забезпечення та компенсації Відповідачами за вказані періоди також протиправно не нараховувалися та не виплачувалися.

На звернення Позивача уповноваженими особами Відповідачів підтверджено наявність права на доступ до державної таємниці за відповідні періоди, але протиправно така надбавка не була виплачена. Позивач вважає, що такі надбавки та компенсації протиправно не були включені до одноразової грошової допомоги та до його грошового атестату щодо загального розміру грошового забезпечення.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.05.2018року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі і її призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07.06.2018року закрито підготовче провадження і справу призначено до розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не прибув, 22.05.2018року направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник Відповідача-1, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії, в судовому засіданні проти позову заперечив і пояснив, що Позивач в зазначений період з 01.12.2013року по 06.11.2015року дійсно проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді першого заступника начальника Баранівського РВ УМВС України в Житомирській області. Підтвердив, що Позивач мав доступ до державної таємниці, але не працював з документами, що становлять державну таємницю, а тому не мав право на отримання відповідної надбавки.

Представник Відповідача-1 також зазначив про відсутність підстав для нарахування та виплати Позивачу компенсації за службу у нічний час, у дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час. В Баранівському РВ УМВС України в Житомирській області, де проходив службу Позивач, відсутні жодні місячні табелі щодо обліку такого часу, що в свою чергу, виключало можливість нараховувати і виплачувати таку компенсацію відповідним працівникам, в тому числі Позивачу. На думку представника Відповідача-1, Позивач як перший заступник керівника зобов'язаний був за наявності таких підстав забезпечити ведення таких табелів.

Як пояснив представник Відповідача-1, враховуючи, що вказані кошти правомірно не нараховувалися і не виплачувалися Позивачу, вони (кошти) не підлягали включенню до атестату Позивача при його переведенні до Національної поліції, не підлягали врахуванню при нарахуванні індексації. Позивач не мав права на нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні, а Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії не зобов'язане було нараховувати таку допомогу та направляти відповідний грошовий атестат Позивача до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України, так як Позивач з вказаної посади був переведений на службу в органи національної поліції, а не звільнявся у зв'язку із виходом на пенсію.

В судовому засіданні представник Відповідача-2, Головного управління Національної поліції в Житомирській області, проти позову заперечив і пояснив, що в період з 07.11.2015року по 31.08.2016року Позивач дійсно проходив службу та був звільнений з посади старшого слідчого Баранівського відділення Новоград-Волинського відділу поліції в Житомирській області. Підтвердив, що Позивач мав доступ до державної таємниці, але не працював з документами, що становлять державну таємницю, а тому не мав право на отримання відповідної надбавки. Пояснив, що служба поліцейських у вихідні, світкові та неробочі дні є лише підставою для надання відповідного часу для відпочинку в порядку компенсації, а не для певних нарахувань до грошового забезпечення.

На думку представника Відповідача-2, нарахування доплати за службу в нічний час здійснюється виключно за наявності довідки обліку несення поліцейськими служби в такий нічний час. Відсутність таких довідок свідчить про відсутність несення Позивачем служби в такий час.

Як пояснив представник Відповідача-2, враховуючи, що вказані кошти правомірно не нараховувалися і не виплачувалися Позивачу, вони (кошти) не підлягали включенню до атестату Позивача при його звільненні, не підлягали врахуванню при нарахуванні індексації. Позивач не мав права на включення таких коштів до одноразової грошової допомоги при звільненні та до відповідного грошового атестату. Грошовий атестат Позивача до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України був направлений, про що свідчить нарахування та виплата Позивачу пенсії.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників Відповідачів, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено та визнається сторонами, що Позивач в зазначений період з 01.12.2013року по 06.11.2015року проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді першого заступника начальника Баранівського РВ УМВС України в Житомирській області.

Сторонами визнається, що вказана посада Позивача потребувала оформлення доступу до державної таємниці і Позивач отримав такий доступ за формою №2 відповідно до наказу УМВС України в Житомирській області від 11.01.2013р. № 1о/с ДСК.

В судовому засіданні встановлено та визнається сторонами, що Позивач в зазначений період з 07.11.2015року по 31.08.2016року проходив службу на посаді старшого слідчого Баранівського відділення Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Сторонами визнається, що вказана посада Позивача потребувала оформлення доступу до державної таємниці і Позивач отримав такий доступ за формою №2 відповідно до наказу ГУНП в Житомирській області від 17.12.2015р. № 26о/с ДСК.

В розумінні вимог ч.1 ст.78 КАС України вказані обставини, що визнаються сторонами не підлягають доказуванню, так як суд не має обґрунтованих сумнівів щодо їх достовірності.

Суть спору між сторонами в цій частині зведена виключно до наявності чи відсутності підстав для нарахування та виплаті Позивачу за вказані періоди щомісячної надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у відповідному розмірі до посадового окладу.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо виду, розміру і порядку надання компенсації особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та національної поліції у зв'язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці регулюються правовими нормами Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв'язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 р. N414 (надалі - Положення N414), Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 р. N499 (надалі - Інструкція N499) та Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року N 260 (надалі - Порядок N260), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Безспірно, відповідно до вимог Положення N414, Інструкції N499 та Порядку N260 надбавка за роботу з таємними документами є складовою грошового забезпечення (компенсації) особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та національної поліції.

Разом з тим, в п.1 Положення N414 прямо зазначено, що таку доплату (компенсацію) мають лише особи, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (далі - особи, які працюють в умовах режимних обмежень).

Відповідно до вимог п.5 Положення N414 такими особами, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов'язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.

В розумінні вимог пп.2.9.5 п.2.9 Інструкції N 499 надбавку за службу в умовах режимних обмежень мають особи рядового чи начальницького складу органів внутрішніх справ, які постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю.

Аналогічно, правовими нормами п.7 розділу ІІ Порядку N260 передбачено, що поліцейським, які проходять службу в умовах режимних обмежень та за своїми функціональними обов'язками постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці (далі - поліцейські, які проходять службу в умовах режимних обмежень), установлюється надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації.

Всупереч вказаним вимогам Позивач не надав суду жодних доказів своєї постійної роботи протягом спірних періодів відповідно на посаді першого заступника начальника Баранівського РВ УМВС України в Житомирській області та старшого слідчого Баранівського відділення Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області з відомостями (документами), що становлять державну таємницю, постійного використання таких документів в роботі, тощо.

Представники Відповідачів, в судовому засіданні зазначили про відсутність будь-якої роботи Позивача протягом спірних періодів на вказаних посадах із такими документами.

Суд вважає обґрунтованими також доводи представників Відповідачів, що відповідно до Методичних рекомендацій про порядок і умови встановлення, виплати, зміни розміру, скасування надбавки за роботу в умовах режимних обмежень працівникам в системі МВС України від 04.02.2008року, що навіть незначний обсяг робіт (опрацювання впродовж кварталу 2-3 матеріалів, що містять державну таємницю та сам факт ознайомлення з такими документами) не є підставою для виплати такої надбавки.

Суд вважає, що Позивач помилково ототожнив сам факт допуску до роботи в умовах режимних обмежень із постійною роботою з відомостями (документами), що становлять відповідну державну таємницю. Відсутність фактів такої постійної роботи Позивача з відомостями (документами), що становлять державну таємницю, виключає право Позивача та таку надбавку до грошового забезпечення.

Така ж правова позиція викладена в постанові ВАС України від 06.03.2013 р. у справі № К-1081/09.

Таким чином, позовні вимоги Позивача в цій частині не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, не відповідають обставинам справи, а тому задоволенню не підлягають.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов компенсації за службу в понаднормовий час, у дні щотижневого відпочинку та святкові дні особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, регулюються правовими нормами Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року N 565-XII (надалі - Закон N 565-XII) та Інструкції N 499, що були чинні на день виникнення таких відносин.

Безспірно, за приписами статті 22 Закону N 565-XII для працівників міліції встановлювався 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках особи рядового і начальницького складу несуть службу понад встановлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в надурочний і нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до вимог законодавства.

В судовому засіданні досліджено надані Позивачем графіки чергувань особового складу Баранівського РВ УМВС України в Житомирській області за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень, вересень, жовтень та листопад 2015року. Такі графіки чергувань за інші спірні періоди суду не надані.

В ході дослідження таких графіків встановлено, що Позивач включався до особового складу працівників Баранівського РВ УМВС України в Житомирській області для чергувань в окремі дні вказаних місяців 2015року. Відповідно до вказаних графіків вихідними днями, в які Позивач був включений до особового складу для чергувань вихідними також були лише окремі дні. Разом з тим, вказані графіки не містять жодної інформації про залучення Позивача до виконання певних посадових обов'язків та щодо обліку робочого часу, протягом якого Позивач чи інші працівники були залучені до їх виконання (а.с.18-51т.1).

В судовому засіданні досліджено надані Позивачем "Розстановки нарядів" по Баранівському РВ УМВС України в Житомирській області за окремі дні з 01.12.2013року по 26.10.2015року (а.с.52-168т.1).

Судом встановлено, що відповідно до записів в "Розстановках нарядів" Позивач зазначений як особа "відповідальна від керівництва". Разом з тим, вказані "Розстановки нарядів" не містять жодної інформації про залучення Позивача до виконання певних посадових обов'язків та щодо обліку робочого часу, протягом якого Позивач чи інші працівники були залучені до їх виконання.

Суд зазначає, що приписами п.3.7.2 Інструкції N 499 для визначення суми доплати за службу в понаднормовий час, у дні щотижневого відпочинку та святкові дні передбачена відповідна методика, відповідно до якої годинна ставка обчислюється шляхом поділу місячного посадового окладу та окладу за спеціальним званням на кількість годин робочого часу в поточному місяці, від якої і обчислювалась доплата у розмірі 35 %.

Відповідно до п. 3.7.5 Інструкції N 499, такий облік робочого часу здійснюється шляхом ведення щомісячного табеля з обов'язковою відміткою в ньому кількості відпрацьованих годин, так як компенсацію за службу в понаднормовий час за своєю суттю є фактичною погодинною оплатою відпрацьованого понаднормового робочого часу.

Більш того, про необхідність такого погодинного обліку понаднормового робочого часу зазначено в Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.10.2012 N 940. В п.6.17 цієї Інструкції прямо передбачено, що членам слідчо-оперативних груп, які фактично перебували на службі менше 16 годин, надається 12 годин відпочинку, до 20 годин - 32 години відпочинку, понад 20 годин - 48 годин відпочинку.

В розумінні вимог п.3.7.3 Інструкції N 499 служба осіб рядового і начальницького складу у дні щотижневого відпочинку та святкові дні може компенсуватися за їхньою згодою шляхом надання їм іншого дня відпочинку або в грошовій формі. Жодних доказів наявності звернень Позивача протягом спірного періоду щодо визначення (надання згоди) на той чи інший вид компенсації за можливу службу у дні щотижневого відпочинку та святкові дні суду не надано.

Судом встановлено, що табелі обліку робочого часу працівників Баранівського райвідділу міліції, в тому числі Позивача, не велися та до ГУ УМВС України в Житомирській області не надходили, а тому немає жодних доказів про те, що Позивач протягом спірного періоду перебував на службі понаднормово.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи Позивача щодо його служби протягом спірного періоду в Баранівському РВ УМВС України в Житомирській області в понаднормовий час, у дні щотижневого відпочинку та святкові дні, а тому позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов компенсації за службу в понаднормовий час, у дні щотижневого відпочинку та святкові дні особам рядового і начальницького складу органів національної поліції, регулюються правовими нормами Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року N580-VIII (надалі - Закон N580-VIII) та Порядку N260, що були чинні на день виникнення таких відносин.

Безспірно, приписами статті 91 Закону N580-VIII визначається особливий характер та спеціальні умови служби в поліції і установлюється п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями. Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції, а вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх поліцейських, крім залучених до виконання службових обов'язків.

Спеціальні умови для певних категорій поліцейських зумовлені саме службою у святкові та вихідні дні, службою позмінно, службою з нерівномірним графіком та службою в нічний час. Саме такі категорії поліцейських автоматично отримують відповідну надбавку за такий особливий характер служби.

Правовими нормами ч.5 ст.91 Закону N580-VIII та п.20 Порядку N260 прямо зазначено, що за виконання службових обов'язків понад установлений службовий час, у вихідні, святкові та неробочі дні грошове забезпечення поліцейським додатково не виплачується. Поліцейським, які виконували службові обов'язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку в порядку компенсації надається протягом двох наступних місяців.

Більш того, всупереч вимогам ч.1ст.77 КАС України не надав суду жодних доказів та обґрунтувань своїх доводів щодо служби на посаді старшого слідчого Баранівського відділення Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області понад установлений службовий час, у вихідні, святкові та неробочі дні, або щодо віднесення вказаної посади Позивача до певної категорії поліцейських, зумовленої особливими умовами служби, передбаченими ст.91 Закону N580-VIII.

Таким чином позовні вимоги Позивача в частині визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання ГУНП в Житомирській області нарахувати та виплатити Позивачу надбавку за службу понад установлений службовий час, у вихідні, святкові та неробочі дні не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Безспірно, відповідно до вимог ст.1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3 липня 1991 року N 1282-XII грошове забезпечення поліцейських підлягає індексації.

Суть спору між сторонами в даній справі в цій частині позовних вимог зведена виключно до наявності чи відсутності підстав для індексації додаткового грошового забезпечення Позивач у вигляді надбавки за службу в умовах режимних обмежень, надбавки за службу у нічний час, грошового забезпечення (компенсації) за службу у дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час за спірні періоди.

Судом не встановлено підстав для задоволенні позовних вимог щодо нарахування та виплату Позивачу такого спірного додаткового грошового забезпечення, що виключає можливість індексації такого додаткового грошового забезпечення та задоволення позову в цій частині до обох Відповідачів.

Безспірно, відповідно до статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" Позивач, як особа що має право на пенсію за цим Законом та звільняється зі служби, має права на одноразову грошову допомогу в порядку та розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, правові норми цього Закону не передбачають нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в УМВС України в Житомирській області у зв'язку із переводом до органів національної поліції.

Таким чином, позовні вимоги Позивача в частині зобов'язання УМВС України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії здійснити перерахунок та виплату такої одноразової грошової допомоги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягають.

Обставини щодо виплати Позивачу вказаної одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в органах національної поліції були предметом судового розгляду в адміністративній справі №806/95/17 за його ж позовом до ГУНП в Житомирській області. Як зазначено в постанові Житомирського адміністративного суду в даній справі від 17.01.2017року, таку одноразову грошову допомогу при звільненні Позивач отримав ще 17.10.2017року (а.с.47-49т.2).

Враховуючи, що відмова в задоволенні позовних вимог щодо нарахування та виплату Позивачу додаткового грошового забезпечення у вигляді надбавки за службу в умовах режимних обмежень, надбавки за службу у нічний час, грошового забезпечення (компенсації) за службу у дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час, не може призвести до збільшення розміру грошової допомоги при звільненні зі служби в органах національної поліції, а тому відсутні підстави для задоволення позову в частині зобов'язання ГУНП в Житомирській області провести перерахунок та виплату Позивачу такої одноразової грошової допомоги.

Спірні відносини щодо порядку заповнення та видачі грошового атестату особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та органів національної поліції регулюються відповідними правовими нормами Інструкції N499 та Порядку N260.

За приписами розділу IV. Грошові атестати Інструкції N499 та розділу IV. Грошові атестати Порядку N260 грошовий атестат до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України направляється виключно у випадку звільнення особи зі служби відповідно органів внутрішніх справ та органів національної поліції у зв'язку із виходом на пенсію.

Судом встановлено, що Позивач у зв'язку із виходом на пенсію був звільнений лише з органів національної поліції. При такому звільненні грошовий атестат та довідка відповідної форми для призначення пенсії ГУНП в Житомирській області до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області направлялися, що підтверджується також самим фактом призначення Позивачу відповідної пенсії (а.с.4т.1).

Відповідно до вимог Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. N 45, для проведення перерахунку розміру пенсії таким особам направляється лише довідка про розмір грошового забезпечення за відповідною формою. Видача та направлення до головних управлінь Пенсійного фонду України довідок про додаткові види грошового забезпечення цим Порядком не передбачено.

Зазначене свідчить, що позовні вимоги Позивача в частині зобов'язання УМВС України в Житомирській області та ГУНП в Житомирській області направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і не відповідають обставинам справи, а тому задоволенню також не підлягають.

Суд вважає безпідставними доводи Позивача щодо врахування при вирішенні спірних відносин правових норм Кодексу законів про працю України. Спірні відносини щодо порядку та підстав нарахування та виплату Позивачу додаткового грошового забезпечення у вигляді надбавки за службу в умовах режимних обмежень, надбавки за службу у нічний час, грошового забезпечення (компенсації) за службу у дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час врегульовані наведеними правовими нормами спеціального законодавства та не потребує застосуванню правових норм КЗпП України.

Вказане додаткове грошове забезпечення Позивачу не нараховувалося та не виплачувалося виключно по причині відсутності підстав, а не відсутності чи скорочення бюджетних асигнувань, а тому суд не враховує наведені Позивачем в позові постанови Верховного суду України та Конституційного суду України.

Безпідставними та помилковими є також доводи Позивача щодо необхідності врахування при вирішенні спірних відносин рішень ЄСПЛ у справі "Кечко проти України", "Міллер проти Австрії" та "Гайгузус проти Австрії".

Більш того, суд враховує, що Позивач протягом спірного періоду, перебуваючи на посаді першого заступника начальника Баранівського РВ УМВС України в Житомирській області, був носієм конкретних державницьких функцій, які покликані забезпечити у спірних відносинах не лише інтереси держави в особі конкретного правоохоронного органу, а безпосередньо інтереси всіх працівників цього райвідділу міліції. Зазначені обставини в розумінні рішення ЄСПЛ у справі "Вільхо Ескелінен та інші проти Фінляндії" виключають можливість стверджувати про наявність порушення права Позивача за п.1 статті 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, позовні вимоги Позивача стали наслідком помилкового та довільного трактування правових норм зазначених нормативно правових актів, не відповідають обставинам справи, а тому є безпідставними і не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Підстави, передбачені вимогами ст.ст.139-143 КАС України, щодо стягнення чи відшкодування судових витрат по даній справі, відсутні.

Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії, Головного управління Національної поліції в Житомирській області відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 18 липня 2018 року