Справа № 820/4885/18
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Волошин Д.А.

17 липня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/4885/18

Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Рєзнікової С.С.

суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

розглянувши письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2018, прийняту за адресою вул. Мар'їнська, 18-Б-3, м. Харків, 61004, повний текст складено 26.06.18 по справі № 820/4885/18

за позовом Головного управління ДФС у Харківській області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна, зупинення видаткових операцій,

ВСТАНОВИВ:

22.06.2018р. позивач, Головне управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою в порядку ст. 283 КАС України, в якій просив суд:

- підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;

- зупинити видаткові операції платника податків, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, на рахунках платника податків, відкритих у банківських установах.

В обґрунтування заяви позивачем зазначено про наявність підстав, передбачених ст. 94 Податкового кодексу України та статті 283 КАС України для підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна відповідача та зупинення видаткових операцій відповідача на його рахунках, відкритих в банківських установах у зв'язку з відмовою від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2018р. провадження по справі закрито.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції.

12.07.2018р. на адресу суду апеляційної інстанції від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке колегія суддів вважає таким, що не підлягає задоволенню, крім того, у вказаному клопотанні представник просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, 12.06.2018 посадовими особами Головного управління ДФС у Харківській області, згідно з пп. 80.2.3 п. 80 ст. 80 Податкового кодексу України, на підставі направлень на проведення перевірки від 07.06.2018 № 5377, № 5376, № 5300, № 5301 та наказу на проведення перевірки від 07.06.2018 № 4089, з метою здійснення контролю за дотриманням суб'єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, проведення перевірок дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, оформлення трудових відносин з працівниками, було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 місце здійснення господарської діяльності ФО-П ОСОБА_1 для проведення фактичної перевірки.

Уповноваженою особою відповідача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 02.01.18 відмовлено перевіряючим в допуску до проведення перевірки, про що ними було складено відповідний акт від 12.06.2018 № 4382/20-40-14-10/НОМЕР_1.

12.06.2018 посадовими особами Головного управління ДФС у Харківській області, згідно з пп. 80.2.3 п. 80 ст. 80 Податкового кодексу України, на підставі направлень на проведення перевірки від 07.06.2018 № 5302, № 5303, № 5377, № 5376 та наказу на проведення перевірки від 07.06.2018 № 4089, з метою здійснення контролю за дотриманням суб'єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, проведення перевірок дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, оформлення трудових відносин з працівниками, було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 місце здійснення господарської діяльності ФО-П ОСОБА_1 для проведення фактичної перевірки.

Уповноваженою особою відповідача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 02.01.18 відмовлено перевіряючим в допуску до проведення перевірки, про що ними було складено відповідний акт від 12.06.2018 № 4383/20-40-14-10/НОМЕР_1.

Підставою для недопуску перевіряючих в порядку абз. 5 п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України, на думку відповідача, слугувала невідповідність наказу від 07.06.2018 №4089 вимогам абз. 3 п. 81.1., цієї ж статті, про що до акту недопуску було додано відповідні пояснення з зауваженнями.

У зв'язку з відмовою від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, заступником начальника ГУ ДФС у Харківській області о 12 год. 35 хв. було складено та підписано рішення від 22.06.2018 № 6456/ФОП/20-40-14-10-19 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що фактично, в даному випадку, має місце заперечення платником податку законності підстав для призначення перевірки, тобто, спір про право, а тому, враховуючи факт відкриття провадження по заяві в порядку ст. 283 КАС України, заявлені контролюючим органом вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного провадження, яким є провадження за заявами контролюючого органу, що зумовлює підстави для закриття провадження.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 та 2 ч. 1 ст. 283 КАС України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо: зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків; підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинна містити: 1) найменування адміністративного суду; 2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв'язку заявника; 3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв'язку, якщо такий відомий, щодо сторони, до якої застосовуються заходи, визначені частиною першою цієї статті; 4) підстави звернення із заявою, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; 5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються; 6) підпис уповноваженої особи суб'єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою.

Згідно з ч. 4-6 ст. 283 КАС України, суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо: 1) заявлено вимогу, не передбачену частиною першою цієї статті; 2) із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право. Відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку. Ухвалу про відмову в прийнятті заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 24 годин з моменту її постановлення.

Спір про право, в розумінні 283 КАС України має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у зазначеній статті.

Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання.

У свою чергу, незгода платника податків із рішеннями податкових органів щодо застосування спеціальних заходів, визначених у статті 283 КАС України, може підтверджуватися не лише зверненням із відповідним адміністративним позовом.

Суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень платника податків, стосовно якого внесено подання.

Досліджуючи позицію відповідача в контексті недопуску перевіряючих, колегія суддів зазначає, що у даних правовідносинах має місце ланцюг подій, які пов'язані між собою та випливають один з одного: наказ № 4089 - недопуск фахівців відповідача до перевірки за незгоди з наказом - рішення про застосування умовного адміністративного арешту - звернення позивача з заявою в порядку статті 283 КАС України.

Станом на час розгляду вказаної заяви судом першої інстанції та перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку відповідачем наказ № 4089 у судовому порядку не оскаржено, доказів протилежного суду не надано, проте, має місце заперечення платником податку законності підстав для призначення перевірки, тобто заперечення факту існування правовідносин, які стали передумовою для застосування спеціальних заходів.

Так, відповідно до пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для її проведення, визначених Податковим кодексом України, та за умови пред'явлення, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені ПК України, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Відповідно до абз. 5 пп. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України, пред'явлення документів, зазначених в абз. 2, 3, 4 пп. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Як свідчать матеріали справи, в наказі № 4089 від 07.06.2018, міститься вказівка про проведення фактичної перевірки з метою здійснення контролю за дотриманням суб'єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, проведення перевірок дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, оформлення трудових відносин з працівниками та водночас підставою для її проведення визначено пп. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, за яким, відповідно до вимог п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися за наявності хоча б однієї з таких підстав: зокрема, письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування. Проте з письмових пояснень представника відповідача встановлено, що в наказі не міститься посилання на безпосередню підставу для призначення та проведення фактичної перевірки, а саме: не зазначено, яке ж звернення покупця (споживача) стало підставою для видачі наказу (номер реєстрації вхідної документації та стислий виклад змісту обставин, які свідчать про необхідність перевірки саме в порядку пп. 80.2.3. п. 80.2. ст. 80 Податкового кодексу України), проте висловлено обставини, з приводу перевірки яких призначається фактична перевірка в порядку пп. 80.2.5., та пп. 80.2.7. п. 80.2. ст. 80 Податкового кодексу України, а саме щодо виробництва та обігу підакцизних товарів та оформлення трудових відносин з працівниками, проте, без жодних посилань на відповідні пункти ПК України та наявності відповідної інформації, яка була отримана контролюючим органом у встановленому законом порядку.

Відповідач висловлював незгоду з наказом № 4089 від 07.06.2018 за наявності невідповідності між обраною суб'єктом владних повноважень юридичною підставою для прийняття наказу (п. 80.2.3 ст. 80 Податкового кодексу України) та визначеним у тексті спірного наказу предметом перевірки, оскільки пп. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України не має жодного відношення ані до оформлення трудових відносин з працівниками, ані до виробництва та обігу підакцизних товарів, позаяк призначення фактичних перевірок з цих питань передбачено іншими пунктами ст. 80 Податкового кодексу України, на які контролюючий орган при виданні наказу не посилався.

Отже, в спірних правовідносинах має місце заперечення платником податку законності підстав для призначення перевірки, тобто, спір про право, а тому, враховуючи факт відкриття провадження по заяві в порядку ст. 283 КАС України, заявлені контролюючим органом вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного провадження, яким є провадження за заявами контролюючого органу, що зумовлює підстави для закриття провадження.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції від 26.06.2018р. відповідає вимогам ст. 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2018 по справі № 820/4885/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.С. Резнікова
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц В.В. Старостін
Повний текст постанови складено 17.07.2018.