Справа № 359/1087/18
Суддя: Журавський В. В.
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №359/1087/18
Провадження №2-а/359/102/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

09 липня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира роти № 1 батальйону УПП в м.Бориспіль старшого лейтенанта поліції Барсуля Віталія Вікторовича, Управління патрульної служби в м.Борисполі, третя особа: ПрАТ «АТАСС-Бориспіль» про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки до дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №018028 від 02 лютого 2018 року, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.133-1 КУпАП. Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 05 лютого 2018 року він отримав постанову Управління патрульної поліції в м. Бориспіль серії БР №018028 від 02 лютого 2017 року, винесену відносно нього. Зі змісту даної постанови вбачається, що 24 грудня 2017 року о 16 годині 07 хвилин в Київській області, м. Бориспіль по вул. Глибоцька, 1, ОСОБА_1, будучи водієм автобусу, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом №316 «Бориспіль-Київ», відхилився від визначеного маршруту руху автобуса, а саме здійснив зупинку по вул. Глибоцька, 1, чим порушив вимоги Закону України «Про автомобільний транспорт», ч.4 ст.147 розділ VІ «Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», п.п.1.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.133-1 КУпАП. Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки правил дорожнього руху не порушував, після висадки пасажирів о 15 годині 30 хвилин, він здійснив стоянку на спеціально відведеному для цього місці, позначеному дорожнім знаком 5.38 дод.1 ПДР, по вул. Глибоцька, 1 в м. Борисполі та прослідував до магазину «Фора». Позивач вказує, що 24 грудня 2017 року о 16 годині 07 хвилин він не перебував на маршруті №316 та не здійснював перевезення пасажирів. У зв'язку з цим, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи ПрАТ «АТАСС-Бориспіль» (а.с.41).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав викладені в позовній заяві обставини та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача Батечко Р.С. надала до суду відзив на позовну заяву, яким просила відмовити у задоволенні пред'явленого позову. В обґрунтування своїх заперечень проти позову вказала на те, що згідно вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» водій автобуса зобов'язаний дотримуватися визначеного маршруту та розкладу руху автобуса. При цьому, на маршруті руху автобуса мають бути передбачені місця для їх зупинки, а у разі відсутності - місця розташування автопавільйонів, на яких розміщується інформація, що містить найменування зупинки, початкового та кінцевого пунктів маршрутів і час відправлення автобусів. З огляду на невиконання вказаних вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» водієм автобуса ОСОБА_1 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.133-1 КУпАП. Тому командир роти №1 батальйону УПП в м. Бориспіль старший лейтенант поліції Барсуля В.В. при винесенні оскаржуваної постанови від 02 лютого 2017 року діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Представник третьої особи Корніяка М.О. підтримав позовні вимоги та не заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові та електронні докази, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 лютого 2018 року командир роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Департаменту патрульної поліції Барсуль В.В. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №018028, якою наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 гривні за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.133-1 КУпАП (а.с.35).

Зі змісту даної постанови вбачається, що 24 грудня 2017 року о 16 годині 07 хвилин в Київській області, м. Бориспіль по вул. Глибоцька, 1, ОСОБА_1, будучи водієм автобусу, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом №316 «Бориспіль-Київ» відхилився від визначеного маршруту руху автобуса, а саме: здійснив зупинку по вул. Глибоцька, 1, чим порушив вимоги Закону України «Про автомобільний транспорт», ч.4 п.147 розділу VI «Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» та п.1.5 ПДР України.

Відповідно до положення ч.3 ст.133-1 КУпАП відхилення від визначеного маршруту руху автобуса або маршрутного таксомотора, незаїзд на автостанцію (автовокзал), якщо такий заїзд передбачений розкладом руху автобуса або маршрутного таксомотора, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім цього, відповідно до ст.40 Закону України «Про автомобільний транспорт» водій автобуса при перевезенні пасажирів автомобільним транспортом зобов'язаний дотримуватися визначеного маршруту та розкладу руху автобуса, а також водію автобуса забороняється змінювати маршрут та розклад руху автобуса.

За змістом пп.4 п.147 розділу VI Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №176 від 18 лютого 1997 року, водій автобуса зобов'язаний дотримуватися визначеного маршруту та розкладу руху автобуса.

Згідно з п.1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У відповідності до ч.1 ст.8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням п.8 ч.1 ст.23 цього Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

На підставі ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст.133-1 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами, закріпленими ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Всупереч цьому, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.133-1 КУпАП, за яке його притягнуто до відповідальності.

Так, з пояснень позивача, наданих у судовому засіданні, встановлено, що дійсно 24 грудня 2017 року о 16 годині 07 хвилин ОСОБА_1, будучи водієм автобуса марки «ЗАЗ I-VAN», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ПрАТ «АТАСС-Бориспіль», він здійснив зупинку в м. Бориспіль по вул. Глибоцька, 1. Позивач звернув увагу на те, що зупинку ним було здійснено на спеціально оснащеній стоянці, позначеній дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» додатку 1 ПДР України. Крім цього, вказану зупинку було здійснено після висадки пасажирів на кінцевій зупинці (в салоні автобуса були відсутні пасажири) та до наступного рейсу у ОСОБА_1 залишався час, який позивач вирішив використати з метою пообідати для чого залишивши автобус на стоянці, направився до магазину «Фора», після чого до нього підійшли працівники патрульної поліції.

24 грудня 2017 року командиром роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Бориспіль старшим лейтенантом поліції Барсуль В.В. за вказаною подією відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №018025, за ч.1 ст.133-1 КУпАП (а.с.46).

Вказану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №018025 рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2018 року було скасовано (а.с.45).

Проте, в межах строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП, командиром роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Бориспіль старшим лейтенантом поліції Барсуль В.В. повторно складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 Проте, з іншою кваліфікацією дій ОСОБА_1, а саме за ч.3 ст.133-1 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з положенням ч.1 ст.99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам'яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

З дослідженого у судовому засіданні відеофайлу з відео з нагрудної камери патрульного, вбачається, що водій автобуса ОСОБА_1 здійснив зупинку в м. Бориспіль по вул. Глибоцька, 1, коли до нього підійшли патрульні поліцейські.

Всупереч цьому, представником відповідача не доведено правомірність дій командиром роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Бориспіль старшим лейтенантом поліції Барсуль В.В. та не надано обґрунтованих доводів прийняття оскаржуваної постанови відповідно до норм КУпАП.

За змістом ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» паспорт маршруту - документ, що містить схему маршруту, розклад руху, таблицю вартості проїзду, графіки режимів праці та відпочинку водіїв тощо.

Проте, в матеріалах адміністративної справи відсутній відповідний паспорт маршруту №316 сполученням «Бориспіль-Київ», який би дав змогу перевірити ту обставину, що місце зупинки водія ОСОБА_1, а саме за адресою: м. Бориспіль, вул. Глибоцька, 1, є відхиленням від схеми маршруту та не відповідає тому, місцю відпочинку водія, який передбачений даним паспортом.

Відповідно до положення ч.4-5 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Враховуючи те, що представником відповідача не заявлялось клопотання про витребування доказів, а саме зазначеного паспорту маршруту, тому суд вважає, що існують достатні підстави для вирішення публічно-правового спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

З огляду на викладені обставини в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що оскільки ОСОБА_1 на час винесення оскаржуваної постанови не здійснював пасажирське перевезення на автобусному маршруті №316 приміського сполучення «Бориспіль-Київ», а відтак не міг здійснити відхилення від встановленого маршруту. Вказана обставина у повній мірі підтверджується відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліції, на якому зафіксовано відсутність пасажирів у салоні автобуса.

Саме тому застосоване до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу не відповідає вимогам чинного законодавства. У зв'язку з цим, позовні вимоги є обґрунтованими, а пред'явлений позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись пп.4 п.147 розділу VI Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №176 від 18 лютого 1997 року, ст.40 Закону України «Про автомобільний транспорт», ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», ч.1 ст.8, п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» ч.3 ст.133-1, ч.1 ст.222, ст.251 ст.252, ст.280 КУпАП, ч.1, ч.2 ч.4-5 ст.77, ч.1 ст.99, ст.ст.241, 243 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії БР №018028 від 02.02.2018 року про накладення на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 3 ст. 133-1 КУпАП, винесену командиром роти № 1 батальйону УПП в м. Бориспіль старшим лейтенантом поліції Барсуль Віталієм Вікторовичем - скасувати.

Рішення суду може бути оскаржено через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з моменту її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 11 липня 2018 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський