Справа № 608/875/18
Суддя: Квятковська Л. Й.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року Справа № 608/875/18

Номер провадження2-а/608/26/2018

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого судді Квятковської Л. Й.

з участю секретаря Маришевої Г.М.,

позивача ОСОБА_1Г.О.,

розглянувши в місті Чорткові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП ОСОБА_2, ОСОБА_3 патрульної служби в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними щодо складення протоколу та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів поліцейського роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП ОСОБА_2, ОСОБА_3 патрульної служби в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними щодо складення протоколу та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якому вказав, що 06 травня 2018 року відносно нього винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за те, що 06 травня 2018 року, він, керуючи автомобілем марки Пежо в м. Тернополі по вул. Микулинецькій, проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора -жовтий. Вважає дану постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_4 дорожнього руху він не порушував. Перехрестя він проїхав відповідно до п. 8.7.3 ПДР України, тобто на миготливий зелений сигнал світлофора, що дозволяє рух та інформує про те, що незабаром буде увімкнено сигнал, який забороняє рух. Проїзд перехрестя він завершив на жовтий сигнал світлофора. Інспектору ВП ГУНП він пояснив, що ОСОБА_4 дорожнього руху він не порушував, оскільки проїхав перехрестя на миготливий зелений сигнал світлофора, що дозволяє рух, однак працівник ГУНП на його пояснення не зважав, а виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення. В уточненнях до позовної заяви просить визнати неправомірними дії поліцейського роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП ОСОБА_2 та скасувати постанову серії ВР № 064264 від 06 травня 2018 року про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП про накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень в дохід держави відносно ОСОБА_1, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити.

Відповідач поліцейський роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій просила, проводити судовий розгляд без її участі, позовні вимоги не визнає, у задоволенні позову просить відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не зявився, від них надійшов відзив на позов, з якого вбачається, що вважають позовні вимоги ОСОБА_1 Кадім Гадмілах безпідставними та необґрунтованими, просить відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. У відзиві на позов, зокрема вказується, що відповідно до оскаржуваної постанови, позивач 06 травня 2018 року близько 21 год. 30 хв. в м. Тернопіль по вул. Микулинецька, керуючи транспортним засобом, здійснив рух на поєднання забороненого червоного та жовтого сигналів світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 (є) ОСОБА_4 дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП. Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який долучається до матеріалів справи, факт правопорушення позивачем зафіксовано. Крім того, після зупинки його транспортного засобу, позивач стверджував, що проїжджав перехрестя на жовтий сигнал світлофора, всупереч даним з відео автореєстратора, де чітко зафіксовано факт правопорушення, здійсненого позивачем, а саме як позивач на своєму автомобілі проїжджає на поєднання червоного та жовтого сигналів світлофора. Просять відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову; справу слухати у відсутності представника управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що 06 травня 2018 року перебувала в автомобілі позивача, коли в м. Тернополі їх зупинили працівники поліції, вказавши, що вони переїхали перехрестя за заборонний сигнал світлофора. ОСОБА_1Г.О. ОСОБА_4 дорожнього руху не порушував, він проїжджав перехрестя на зелений сигнал світлофора.

Вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких мотивів.

06 травня 2018 року поліцейський роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_2 винесла постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 064264, в якій вказується, що 06 травня 2018 року о 21 год. 30 хв. в м. Тернополі по вулиці Микулинецькій водій ОСОБА_1 Кадім, керуючи автомобілем марки Пежо, проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора жовтий, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. У резолютивній частині постанови вказується, що застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення штраф у розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 Кодексу про адміністративні правопорушення України постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи: зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною 2 ст. 283 КУпАП, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (ч. 3 ст. 283 КУпАП).

Оскільки між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу оскарження вищезазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки спір між сторонами має ознаки публічного, то вирішення такого спору проводиться за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог ст. 2 вищезазначеного Кодексу завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Водночас суд зазначає, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюється нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, стаття 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 цього Кодексу орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів суд не має підстав для висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та обєктивного зясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

До такого висновку суд дійшов з врахуванням наведених нижче обставин.

З відеозапису, долученого відповідачем ОСОБА_3 патрульної поліції в Тернопільській області до матеріалів справи, вбачається, що перехрестя ОСОБА_1 проїхав на миготливе зелене світло світлофора. 06 травня 2018 року ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Пежо» в м. Тернополі по вулиці Микулинецькій. Перехрестя він проїхав відповідно до п. 8.7.3 ПДР України, тобто на миготливий зелений сигнал світлофора, що дозволяє рух та інформує про те, що незабаром буде увімкнено сигнал, який забороняє рух. Проїзд перехрестя він завершив на жовтий сигнал світлофора. Інспектору ВП ГУНП він пояснив, що правила дорожнього руху він не порушував, оскільки проїхав перехрестя на миготливий зелений сигнал світлофора, що дозволяє рух, однак працівник ГУНП на його пояснення не зважав, а виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 зазначеного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини субєкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача субєкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність накладення ним адміністративного стягнення, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами факту порушення позивачем вимог ОСОБА_4 дорожнього руху України, про що відповідачем зазначено в оскаржуваній постанові.

Відповідачем всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, факт порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надано. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є не доведеним.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів спростування позовних вимог позивача, а тому позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, законними, тому суд дійшов до висновку про їх задоволення.

Згідно ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В звязку з цим постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 064264 від 06 травня 2018 року відносно позивача є незаконною і вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 122, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії поліцейського роти №1 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції в Тернопільській області ДПП ОСОБА_2 щодо винесення 06 травня 2018 року постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №064264 та скасувати постанову серії ВР № 064264 від 06.05.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього штрафу в розмірі 425,00 гривень, а справу провадженням закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Дата складення повного судового рішення - 19 липня 2018 року.

Суддя: Л. Й. Квятковська