Справа № 759/4463/17
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 759/4463/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Губської О.А.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області - головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель в м. Києве Управління контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року, суддя Шум Л.М., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області - головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель в м. Києве Управління контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_2 про скасування постанови, визнання неправомірними дій інспектора щодо складання постанови та протоколу про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі,-

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області - головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель в м. Києве Управління контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_2 в якому просив з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.140) скасувати постанову від 15.03.2017 року про накладення адміністративного стягнення за ст. 53 КУпАП на ОСОБА_3, про визнання неправомірними дії державного інспектора щодо складання постанови та протоколу про адміністративне правопорушення від 10.03.2017 року за ст. 53 КУпАП. Провадження у справі закрити відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247, п.3 ч.1 ст. 293 КУпАП.

Відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 17 травня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року відповідач державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області - головний спеціаліст відділу контролю за використанням та охороною земель в м. Києве Управління контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_2подав апеляційну скаргу в якій просить рішення Святошинського районного суду м. Києва скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 березня 2017 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель в м. Києві Управління з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення №358/0001п/02/2017 відносно ОСОБА_3, який працює директором КВ «Пуща-Водиця» Державного управління справами, відповідно до якого встановлено, що 12 січня 2017 року виїздом на місце встановлено, що земельна ділянка, на якій розташований будинок АДРЕСА_1 огорожена парканом та охороняється. Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комплексної земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи від 17.10.2016 року №23059/15-41, огорожена навколо будинку АДРЕСА_1 земельна ділянка має площу 1,0457га, яка є складовою земельної ділянки площею 99,3 га, що відповідно до державного акту серія НОМЕР_2 (цільове призначення - експлуатація та обслуговування будівель і споруд комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами) належить на праві постійного користування КВ «Пуща Водиця» за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1).

Земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 відноситься до земель державної власності рекреаційного призначення, що також підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у м. Києві.

Відповідно до п.4 та 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» НОМЕР_4 від 06.09.2012 року, у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук; з дня набрання чинності цим законом землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

Згідно з абзацом е) п.4 ст. 84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать земельні ділянки, що використовуються для забезпечення діяльності Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів державної влади, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук.

Відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 12.09.2008 року №1241 КВ «Пуща Водиця» Державного управління справами надано дозвіл на реконструкцію добудовою будинку АДРЕСА_1.

На підставі проектної документації, затвердженої наказом КВ «Пуща Водиця» від 23.10.2009 року та погодженим Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища КМДА від 02.09.2009 року№15-8654 з відповідними змінами, КВ «Пуща Водиця» Державного управління справами видано дозвіл від 28.10.2009 року №1703-Об/Т на виконання будівельних робіт із будівництва індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1.

В подальшому на підставі акта готовності об»єкта до експлуатації від 27.08.2010 року Інкспекцією ДАБК у м. Києві КВ «Пуща-Водиця» видано Сертифікат відповідності НОМЕР_3 на будівництво індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 1068 кв.м.

Згідно акту прийому-передачі від 29.11.2010 року КВ «Пуща-Водиця» (замовник) в особі директора ОСОБА_3 та фізичної особи ОСОБА_4 від 02.11.2009 року про реконструкцію будинку АДРЕСА_1 по розподілу між собою в об»єктах відповідно до умов договору, а саме КВ «Пуща Водиця» (замовник) отримав капітально відремонтований будинок АДРЕСА_1, а ОСОБА_4 (інвестор) отримав побудований індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до наказу Головного управління житлового забезпечення КМДА від 30.11.2010 року №1612-с/ЖБ гр. ОСОБА_4 видано Свідоцтво про право власності від 01.12.2010 року на житловий АДРЕСА_1 загальною площею 1068 кв.м.

Вищезазначеними діями посадових осіб КВ «Пуща Водиця» Державного управління справами, КМДА, Інспекції державного архітектурно-будівельнлого контролю в м. Києві, Головного управління житлового забезпечення КМДА створено умови для нецільового використання житловим будинком на землях рекреаційного призначення, чим порушено ст. 51,52, п. а) ст. 96 та п. г) ст. 211 ЗК України.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна від 19.12.2016 року №76262330 власником житлового будинку АДРЕСА_1 є гр. ОСОБА_5.

Зазначені обставини свідчать про порушення ст. 51,52, п.а) ст. 96 та п. г) ст. 211 ЗК України та ст. 53 КпАП України.

Правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, що підтверджується Методикою визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву без спеціального дозволу, затвердженого постановою КМ України від 25.07.2007 року №963.

Відповідно до протоколу, правопорушник у письмовій формі надав пояснення з приводу правопорушення.

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 15 березня 2017 року №358/000ІПо/02/2017, прийнятою державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель в м. Києві Управління з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_2, визнано ОСОБА_3 виним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 323 грн , а саме за вчинення наступних дій.

В оскаржуваній постанові зазначено, що виїздом на місце встановлено, що земельна ділянка, на якій розташований будинок АДРЕСА_1 огорожена парканом та охороняється.

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комплексної земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи від 17.10.2016 ркоу №23059/15-41, огорожена навколо будинку АДРЕСА_1 земельна ділянка має площу 1,0457га, яка є складовою земельної ділянки площею 99,3 га, що відповідно до державного акту серія НОМЕР_2 (цільове призначення - експлуатація та обслуговування будівель і споруд комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами) належить на праві постійного користування КВ «Пуща Водиця» за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1).

Земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 відноситься до земель державної власності рекреаційного призначення, що також підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у м. Києві.

Відповідно до п.4 та 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» НОМЕР_4 від 06.09.2012 року, у державній власності залишаються розташвавні в межах населених пунктів земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук; з дня набрання чинності цим законом землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

Згідно з абзацом е) п.4 ст. 84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать земельні ділянки, що використовуються для забезпечення діяльності Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів державної влади, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук.

Відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 12.09.2008 року №1241 КВ «Пуща Водиця» Державного управління справами надано дозвіл на реконструкцію добудовою будинку АДРЕСА_1.

На підставі проектної документації, затвердженої наказом КВ «Пуща Водиця» від 23.10.2009 року та погодженим Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища КМДА від 02.09.2009 року№15-8654 з відповідними змінами, КВ «Пуща Водиця» Державного управління справами видано дозвіл від 28.10.2009 року №1703-Об/Т на виконання будівельних робіт із будівництва індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1.

В подальшому на підставі акта готовності об»єкта до експлуатації від 27.08. 2010 року інкспекцією ДАБК у м. Києві КВ «Пуща-Водиця» видано Сертифікат відповідності НОМЕР_3 на будівництво індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 1068 кв.м.

Згідно акту прийому-передачі від 29.11.2010 року КВ «Пуща-Водиця» (замовник) в особі директора ОСОБА_3 та фізичної особи ОСОБА_4 від 02.11.2009 року про реконструкцію будинку АДРЕСА_1 по розподілу між собою в об'єктах відповідно до умов договору, а саме КВ «Пуща Водиця» (замовник) отримав капітально відремонтований будинок АДРЕСА_1, а ОСОБА_4 (інвестор) отримав побудований індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до наказу Головного управління житлового забезпечення КМДА від 30.11.2010 року №1612-с/ЖБ гр. ОСОБА_4 видано Свідоцтво про право власності від 01.12.2010 року на житловий АДРЕСА_1 загальною площею 1068 кв.м.

Вищезазначеними діями посадових осіб КВ «Пуща Водиця» Державного управління справами, КМДА, Інспекції державного архітектурно-будівельнлого контролю в м. Києві, Головного управління житлового забезпечення КМДА створено умови для нецільового використання житловим будинком на землях рекреаційного призначення, чим порушено ст. 51,52, п. а) ст. 96 та п. г) ст. 211 ЗК України.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 19.12.2016 року №76262330 власником житлового будинку АДРЕСА_1 є гр. ОСОБА_5.

Аналогічні порушення були зазначені інспектором у акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки від 12 січня 2017 року №001/80.

Відповідно до ст. 53 КУпАП використання земель не за цільовим призначенням, невиконання природоохоронного режиму використання земель, розміщення, проектування, будівництво, введення в дію об'єктів, які негативно впливають на стан земель, неправильна експлуатація, знищення або пошкодження протиерозійних гідротехнічних споруд, захисних лісонасаджень тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п'яти до двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п'ятнадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 51 ЗК України ( у редакції станом на 30.10.2010 року) до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об'єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об'єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об'єктів стаціонарної рекреації.

Стаття 52 ЗК визначає, що землі рекреаційного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності (ч.1).

На землях рекреаційного призначення забороняється діяльність, що перешкоджає або може перешкоджати використанню їх за призначенням, а такожнегативно впливає або може вплинути на природний стан цих земель(ч.2).

Згідно з п. а) ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки.

Пунктом г) частини 1 статті 211 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення: розміщення, проектування, будівництво, введення в дію об'єктів, що негативно впливають на стан земель.

Вищезазначені норми закону відповідач вважає позивачем було порушено, а тому останній вчинив правопорушення передбачене ст. 53 КУпАП.

Заперечуючи свою вину у вчиненні зазначеного в постанові правопорушення, позивач у позовній заяві зазначив, що акт перевірки складено з явними порушеннями законодавства України, не зазначено тип перевірки, не має посилання на підстави для проведення перевірки, а тому така перевірка не може вважатись законною, а документи, складені за її наслідками є юридично нікчемними та такими, що не можуть вважатись доказами.

З актом перевірки позивача ознайомили через 2 місяці після закінчення перевірки і надано ксерокопію такого акту.

Після ознайомлення з актом у приміщенні Генеральної прокуратури, інспектором складено протокол про адміністративне правопорушення.

Проте такий протокол складено з порушенням вимог Інструкції з оформлення державними інспекторами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом мінагрополітики та продовольства №6 від 19.01.2017 року.

Так, у протоколі не конкретизовано місце і час вчинення адміністративного правопорушення, описова частина протоколу фактично переписана з акту перевірки, у висновку описової частини протоколу зазначено, що діями посадових осіб ВК «Пуща Водиця», КМДА, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в м Києві, Головного управління житлового забезпечення КМДА, якими надавалися погодження та дозволи - створено умови для нецільового використання землі власником будинку, тоді як особу, яка вчинила таке правопорушення у протоколі не персоніфіковано та не зазначено, чому саме ОСОБА_3 є виним у вчиненні данного правопорушення.

У протоколі міститься посилання на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», який прийнято 06.09.2012 року, тобто через 2 роки після подій, які стали підставою для перевірки.

Також позивач вказав, що при розгляді справи не досліджувались документи чи речові докази, розгляд фактично був формальним, не встановлено правовий режим земельної ділянки.

Постанова винесена з порушенням строків накладення адміністративного стягнення - через 2 місяці 3 дня з моменту виявлення правопорушення. Перевірка проведена та складено акт 12.01.2017 року, а постанова прийнята 15.03.2017 року.

Колегія суддів не може погодитись у повному обсязі з такими доводами позивача.

Відповідно до ст. 254 КпАП України про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою.

Державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області - головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель в м. Києве Управління контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_2, складаючи протокол та приймаючи оскаржувану постанову діяв у межах наданих йому повноважень, оскільки є тією особою, яка уповноважена складати протоколи та приймати постанови у справах про адміністративне правопорушення. Тому в його діях відсутні будь-які порушення вимог чинного законодавства України щодо складання протоколу.

Стаття 256 КпАП України визначає зміст протоколу про адміністративне правопорушення.

Зокрема, зазначена норма закону зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Із протоколу вбачається, що в ньому відсутня відмітка про роз»яснення позивачу його прав як це вимагає ст. 256 КУпАП.

Стаття 277 КАС України передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в 15-денний строк з дня одержання органом правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;опис обставин, установлених під час розгляду справи; з зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Отже, постанова повинна містити викладення суті вчиненого правопорушення особою, відносно якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що особа, яка приймала постанову, чітко не вказала яке саме правопорушення вчинено гр. ОСОБА_3, в чому полягає суть цього правопорушення.

У постанові зазначено, що діями посадових осід КВ «Пуща-Водиця», КМДА, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві, Головного управління житлового забезпечення КМДА створено умови для нецільового використання земельної ділянки, а саме використання земельної ділянки під індивідуальних житловий будинок.

Проте, у постанові не конкретизовано які саме протиправні дії було вчинено гр. ОСОБА_3 та не зазначено конкретно яке правопорушення вчинив саме він і в чому його суть.

Зазначені обставини свідчать про формальне прийняття посадовою особою, яка уповноважена приймати відповідні рішення про притягнення осіб до адміністративної відповідальності, постанови, без урахуванням всіх обставин справи, без чіткого зазначення в постанові в чому воно полягає з конкретним зазначенням, які саме протиправні дії вчинила зазначена особа.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про протиправність рішення суб'єкта владних повноважень, а саме постанови про накладення адміністративного стягнення від 15 березня 2017 року №358/0001По/02/2017 відносно ОСОБА_3 за ст. 53 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона прийнята з численними недоліками, які не дають можливості перевірити законність прийнятої інспектором постанови без усунення її недоліків щодо встановлення вини особи, стосовно якої прийнято постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною першою ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, винесена постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

При цьому, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вказані обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідачем не було з'ясовано та у матеріалах справи не вбачається з'ясування вказаних обставин.

Виходячи із повноважень, встановлених п. 2 частини першої ст. 293 КУпАП, колегія суддів приходить до висновку, що після вирішення судом питання про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності адміністративна справа підлягає новому розгляду уповноваженим органом.

Під час нового розгляду адміністративної справи, визначившись з ознаками адміністративного правопорушення (об'єкт, об'єктивна сторона, суб'єкт, суб'єктивна сторона), необхідно чітко викласти зміст адміністративного правопорушення, яке, як вважає відповідач, вчинив саме позивач, з урахуванням всіх норм КУпАП та прийняти законне і обґрунтоване рішення за наслідками розгляду справи.

Відповідно до частини третьої ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Згідно з частинами першою-третьою ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, враховуючи те, що у справі неповно з'ясовано всі обставини, що мають значення для справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 272, 286, 308, 310, 317, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області - головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель в м. Києве Управління контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 53 КУпАП, щодо ОСОБА_3 направити на новий розгляд до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області - головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель в м. Києве Управління контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_2 Головного управління держгеокадастру у Київській області ( м. Київ 03115, вул. Серпова 3/14).

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Губська О.А.

Повний текст виготовлено: 17 липня 2018 року.