Справа № 511/657/18
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2018 р.м.ОдесаСправа № 511/657/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Панчук А.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Бойка А.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції на постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 квітня 2018 року (м. Роздільна, дата складання повного тексту рішення - 26.04.2018 року) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта Ільїна Олега Ігоровича, 3-ї особи Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

21.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області із адміністративним позовом до інспектора УПП в м. Бориспіль ДПП старшого лейтенанта Ільїна О.І. та 3-ї особи УПП у м. Борисполі ДПП, в якому просив суд скасувати постанову БР №034482 від 08.03.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна постанова інспектора є неправомірною, оскільки була прийнята з порушенням процесуальних норм законодавства та до того ж, як зазначає позивач, вказане у цій постанові правопорушення він взагалі не скоював.

Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 квітня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову БР №034482 від 08.03.2018 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. відносно ОСОБА_1

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представник Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції 18.06.2018 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права та просив скасувати постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.04.2018 року та прийняти нову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Згідно приписів ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю - доповідача, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

08.03.2018 року відносно водія ОСОБА_1 винесено постанову БР №034482 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.1 КУпАП, з тих підстав, що він, 08.03.2018 року о 22-45 год., керуючи транспортним засобом «DAF 95XF380№, д.н. НОМЕР_1, з напівпричепом «SCHMITZ», д.н.з. НОМЕР_2, на 74 км автодороги Київ - Харків був зупинений інспектором поліції у зв'язку з тим, що на автомобілі не горіли лампи задніх габаритних ліхтарів, чим порушив вимоги п.31.6 «б» ПДР України.

Даною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративний штраф у розмірі 340 грн.

Не погоджуюсь з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності вимог та, відповідно, з неправомірності дій та спірного рішення відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.222 КУпАП наділяє працівників патрульної служби повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, в тому числі і у сфері дорожнього руху, до яких відноситься ч.1 ст.121 КУпАП.

Як слідує зі змісту вимог ч.ч.2-4 ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених ч.ч.1,2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу

Згідно із приписами ч.ч.1,3,6,9,10 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Також, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Як вбачається з приписів ч.1 ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно із п.4 «Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі» (затв. наказом МВС від 7.11.2015р. №1395), у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання протоколу.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як передбачено п.31.6 «б» ПДР України, забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Згідно із положеннями ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, показаннями свідків, показаннями технічних приладів чи засобів, фото- і кіно-зйомки, відеозапису, які використовувалися при нагляданні за виконанням правил норм і стандартів, що стосуються забезпечення дорожнього руху.

Так, як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи, позивач - водій ОСОБА_1, 08.03.2018 року приблизно о 22:40 год. керував транспортним засобом DAF 95XF380, номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом SCHMITZ, номерний знак НОМЕР_2, але на 74 км автодороги Київ - Харків був зупинений інспектором УПП в м. Бориспіль ДПП ст.лейтенантом Ільїним О.І., який, у зв'язку із відсутністю освітлення задніх габаритних вогнів, звинуватив його у порушенні вимог ч.1 ст.121 КУпАП та на місці зупинки виніс постанову серії БР №034482 про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

На підтвердження факту скоєння позивачем вказаного адміністративного правопорушення та правомірності постанови від 08.03.2018р. відповідач надав до суду відеозапис з нагрудної відеокамери.

Проте, з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції .mov та письмових пояснень позивача видно, що водій (т.б. позивач), перед виїздом на вказаному автомобілі з напівпричепом ретельно оглянув свій транспортний засіб та не виявив жодних технічних недоліків.

До того ж, як вбачається з вказаного відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, перевіривши лампи задніх габаритів ліхтарів на місці зупинки, останні були справні та горіли, т.б. колегія суддів приходить до аналогічного висновку про те, що, в даному випадку, у відповідача були відсутні належні підстави для зупинки ОСОБА_1 та притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, необхідно також зазначити, що факт несправності чи не ввімкнення ламп задніх габаритів ліхтарів, а також, відповідно, самого правопорушення у зв'язку з вказаним не відображається на відеозаписі .mov.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, судова колегія вважає, що суд 1-ї інстанції правильно встановив обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про протиправність та недоведеність винесеної відповідачем постанови серії БР №034482, яка, дійсно підлягає скасуванню.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.272,286,308,311,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення, а Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 16.07.2018р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: А.В. Бойко

В.О. Скрипченко