Справа № 214/2494/18
Суддя: Ткаченко А. В.
Дата ухвалення: 2018-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/2494/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 липня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Ткаченка А.В.,

за участю: секретаря - Фастовець Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу №214/2494/18 за позовом ОСОБА_1 до рядового поліції Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Косяка Антона Григоровича про оскарження постанови посадової особи Національної поліції про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до рядового поліції Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Косяка Антона Григоровича про оскарження постанови посадової особи Національної поліції про накладення адміністративного стягнення

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відносно неї суб'єктом владних повноважень - рядовим поліції УПП в місті Кривому Розі ДПП Косяком А.Г. складена постанова від 01.04.2018 року про застосування до неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. відразу за два правопорушення - ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 01.04.2018 року об 11-40 годині по вул. Волгоградській у м. Кривому Розі Дніпропетровської області керуючи транспортним засобом Форд Фієста д.н. НОМЕР_4. обладнаним засобами пасивної безпеки. Вона не була пристебнута ременем безпеки та здійснила зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від прилеглої території, чим порушила пп. «в» п. 2.3 та п.п. «и» п. 15.9 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 0.10.2001р. № 1306 із змінами і доповненнями (далі ПДР). Таким чином в оскаржуваній постанові встановлена обставина, яка не передбачена п.п. «в» п. 2.3 ПДР.

Позивач зазначає, що вона не порушувала п.п. «в» п. 2.3 ПДР і в період поїздки по вул. Волгоградській у м. Кривому Розі Дніпропетровської області з 11-20 год. до 11-40 год. користувалась засобами пасивної безпеки (підголівниками, ременями безпеки), що встановлені в т/з Форд Фієста д.н. НОМЕР_1.

Крім того, позивач зазначає, що вона також не порушувала пп «и» п. 15,9 ПДР, не здійснювала зупинку ближче 10 метрів від виїзду з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду по вул. Волгоградській. Вважає, що обставини заначені в оскаржуваній постанові є надуманими і не відповідають дійсності, є засобами «накрутки» собі позитивних показників щодо складання протоколів та постанов про адміністративне правопорушення.

Також, ОСОБА_1 зазначає, що їй не було надано можливості ознайомитись з протоколом і викласти в ньому заперечення, тому просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що під час патрулювання 01.04.2018 року у м. Кривому Розі, Саксаганському районі, вул. Волгоградська, був помічений транспортний засіб, FORD FIESTA, д.н.з НОМЕР_2 водій якого, ОСОБА_1, керуючи зазначеним автомобілем, який обладнаний засобами пасивної безпеки була не пристебнута ременем безпеки та здійснила зупинку т/з ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушила п. п. 15.9 (и), 2.3 (в) ПДР України.

Після того, як ним був зупинений вищезазначений транспортний засіб, відповідач підійшов до автомобіля позивача та згідно з п.З ст.18 ЗУ "Про Національну поліцію" представився, після чого згідно з п.1.1 та п.2 ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію". Потім попросив пред'явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб. Зачитав позивачу його права зазначені у ч.1 ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, що зафіксоване на (відео на 03 хв. 40 сек.). Переконавшись, що вимоги ст. 278 КУпАП виконані, перейшов до розгляду адміністративної справи стосовно позивача.

Під час розгляду справи від позивача ніяких клопотань не надходило. Ним були проведені заміри відстані (що зафіксовано на відео з 13 хв. 30 сек.). Доказом скоєння правопорушення є відеозапис на якому зафіксовано як автомобіль позивача здійснив зупинку ближче 10 м від виїзду з прилеглої території.

Після з'ясування усіх фактичних даних інспектор встановив наявність двох адміністративних правопорушень, перше: порушення правил користування ременями безпеки, за що передбачено відповідальність ч. 5 ст. 121 КУпАП; друге: порушення правил зупинки, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст.36 КУпАП накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, а саме: якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

За результатами розгляду адміністративної справи та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, відповідачем було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 225 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ВР № 154045 від 64 0^-2018 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 № 1395 та КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 було роз'яснено її права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП. В зв'язку з тим , що позивач на місці розгляду справи ставити підпис за отримання копії постанови відмовилась, то спірна постанова була надіслана рекомендованими листом на адресу вказану позивачем під час винесення постанови.

25 травня 2018 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, з якої вбачається, що остання оознайомившись з доводами та аргументами, викладеними у відзиві відповідача, заперечує проти них та вважає їх необґрунтованими, безпідставними, такими, що не відповідають обставинам справи. Зазначене мотивується наступним.

Щодо доводу відповідача, що на нього покладені повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення від імені органів Національної поліції.

У своєму відзиві Відповідач заявляє, що відповідно до наведених ним у відзиві правових норм він, як посадова особа Національної поліції, має повноваження щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306 із змінами і доповненнями (далі - ПДР), які реалізуються крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху.

За змістом ч.1 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідач, всупереч вимогам ч.2 ст. 77 КАС України не надав суду доказу того, що він особисто має спеціальне звання та на нього покладені повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення від імені органів Національної поліції.

Щодо доводу відповідача, що позивач керуючи транспортним засобом як водій не була пристебнута ременем безпеки чим порушила вимоги п.п. «в» п. 2.3 ПДР.

Відповідач у своєму відзиві посилається на ту обставину, що під час патрулювання 01.04.2018р. у м. Кривому Розі, Саксаганському районі, вул. Волгоградська ним був помічений транспортний засіб Форд Фієста д.н. НОМЕР_2, водій якого, позивач, керуючи зазначеним автомобілем, який обладнаний засобами пасивної безпеки, начебто не була пристебнута ременем безпеки.

Як доказ існування тієї обставини, що вона, саме під час руху автомобіля як водій не користувалась ременем безпеки, до свого відзиву відповідач додав ДВД диску з записом факту правопорушення та розгляду справи з бодікамери АЕ00239.

Насправді, вона не порушувала п.п «в» п. 2.3 ГІДР і в період поїздки по вул. Волгоградській у м. Кривому Розі Дніпропетровської області з 11-20 до 11-40 користувалась засобами пасивної безпеки (підголівниками, ременями безпеки), що встановлені в транспортному засобі Форд Фієста д.н. НОМЕР_2 під час керування ним. Але, після вимушеної, на вимогу поліцейського Яценка Григорія Васильовича, зупинки, вона відстібнула ремінь безпеки для зручності діставання документів в салоні автомобіля.

З відеофайлу з назвою наданому суду відповідачем у якості електронного доказу, у проміжку часу 0:23 хв. по 01:01 хв. не вбачається, що позивач, саме під час руху автомобіля як водій не користувалась ременем безпеки.

Зазначене підтверджується відсутністю посилання Відповідача на покази свідків та тим, що з 01:01 хв. зазначеного відеофайлу вбачається, що Позивач припинила користуватись ременем безпеки під час зупинки автомобіля, що не суперечить вимогам ПДР, оскільки ПДР не забороняють відстебнути ремінь безпеки під час зупинки або стоянки автомобіля для зручності водія.

Таким чином, зазначений відеофайл, наданий Відповідачем, не є належним, допустимим і достатнім доказом порушення Позивачем вимог пп. «в» п. 2.3 ПДР, оскільки з нього чітко видно, що Відповідач перебуваючи за кермом поліцейського автомобіля не міг бачити чи користувалась Позивач, як водій, під час руху автомобіля ременем безпеки чи ні, оскільки під час події була сонячна погода і віддзеркалення на боковому склі автомобіля світлого неба й сонця заважало Позивачу, який керував поліцейським автомобілем, достеменно визначити це.

Щодо доводу відповідача, що позивач керуючи транспортним засобом умисно або з необережності порушила вимоги п.п .«и» п. 15.9 ПДР.

Відповідно до п.п. «и» п. 15.9 ПДР зупинка забороняється ближче 10 м. від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Крім того, відповідач, у своєму відзиві, стверджує, що є правильним те, що в оскаржуваній постанові зазначено, що 01.04.2018р. об 11-40 по вул. Волгоградській у м. Кривому Розі Дніпропетровської області керуючи транспортним засобом Форд Фієста д.н. НОМЕР_2, обладнаним засобами пасивної безпеки, позивач здійснив зупинку транспортного засобу «ближче 10 метрів від прилеглої території» (не від виїзду з прилеглої території, а саме від прилеглої території) чим порушив п.п. «и» п. 15.9 ПДР.

З відеофайлу з назвою .mov, наданому суду відповідачем у якості електронного доказу, у проміжку часу 0:23 хв. по 01:01 хв. вбачається те, що поліцейський Яценко Григорій Васильович, перебуваючи в поліцейському автомобілі, діючи відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», де зазначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зупиняв транспортний засіб під управлінням Позивача і чітко вказував правою рукою де саме має зупинитись Позивач чітко показуючи на місце зупинки.

Тому, вона, як законослухняний громадянин, керуючись ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію», де зазначено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави; законні вимоги поліцейського є обов'язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами; втручання в діяльність поліцейського, перешкоджання виконанню ним відповідних повноважень, невиконання законних вимог поліцейського, будь-які інші протиправні дії стосовно поліцейського мають наслідком відповідальність відповідно до закону, виконав законну вимогу поліцейського - вимушено зупинив транспортний засіб у вказаному ним місці не заважаючи проїзду інших транспортних засобів.

Також зазначає, що їй в той момент здалось, що у поліцейського Яценка Григорія Васильовича, який сидів на передньому пасажирському сидінні у поліцейській машині та вказував на місце зупинки, в руках щось було схоже на вогнепальну зброю, і він міг скористатись своїм правом у виняткових випадках застосовувати вогнепальну зброю для зупинки транспортного засобу шляхом його пошкодження, якщо водій своїми діями створює загрозу життю чи здоров'ю людей та/або поліцейського (п.7 ч.4 ст. 46 Закону України «Про Національну поліцію»).

Отже, її зупинка була вимушеною і не відповідала її волі, а відповідала волі поліцейського Яценка Григорія Васильовича.

Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач Косяк А.І. до зали судового засідання не з'явився, надав суду заперечення на відповідь на відзив. З зазначених заперечень вбачається, що відповідач заперечує проти обставин викладених в відповіді на відзив, та просить суд відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Суд, матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за таких підстав.

Відповідно до постанови серії ВР № 154045 01.04.2018 року об 11-40 годині по вул. Волгоградській у м. Кривому Розі Дніпропетровської області керуючи транспортним засобом Форд Фієста д.н.з НОМЕР_4. обладнаним засобами пасивної безпеки, водій ОСОБА_1 не була пристебнута ременем безпеки та здійснила зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від прилеглої території, чим порушила пп. «в» п. 2.3 та п.п. «и» п. 15.9 ПДР, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121, та ч. 1 ст. 122 КУпАП. (а.с.11)

Крім того, з відеозапису долученого до відзиву відповідачем, вбачається, що водій керуючи т/зФорд Фієста д.н.з НОМЕР_1 зупинилась в крайній лівій смузі для руху за дорожнім знаком 5.62. Водій ОСОБА_1, перебуваючи на передньому сидінні водія в салоні автомобіля, з увімкненим двигуном була не пристебнута ременем безпеки. Остання, на вимогу поліцейського, який знаходився з правої сторони в службовому авто, здійснила зупинку транспортного засобу з порушенням правил дорожнього руху а саме, п. 15.9«и» ПДР України. (а.с.32)

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про встановлення вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 121 КУпАП, оскільки останньою було допущено порушення правил дорожнього руху, а саме п. 2.3«в» та п. 15.9 «и» ПДР України.

Суд критично оцінює твердження позивача про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позиція позивача про те, що працівником патрульної поліції при складанні оскаржуваної постанови і протоколу відповідачем вчинено низку порушень: в порушення ст. 280 КУпАП не з'ясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не встановлено винність позивача у вчиненні порушення, відсутні будь-які письмові докази на підтвердження порушень нею ПДР крім того не було допитано жодного свідка, спростовується таким.

Як встановлено в судовому засіданні та не спростовано сторонами справи, 01.04.2018 року в 11 год. 40 хв. по вул. Волгоградській у м. Кривому Розі Дніпропетровської області керуючи транспортним засобом Форд Фієста д.н.з НОМЕР_4. обладнаним засобами пасивної безпеки, водій ОСОБА_1 не була пристебнута ременем безпеки та здійснила зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від прилеглої території, чим порушила пп. «в» п. 2.3 та п.п. «и» п. 15.9 ПДР, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121, та ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, даний факт правопорушення вбачається на 0:00:14 та на 0:00:48 хвилині відеозапису відтвореного з нагрудного відео реєстратора патрульного «», долученого до матеріалів справи.

Суд приймає до уваги пояснення відповідача, що під час винесенні постанови вона роз'яснила права позивачеві передбачені ст. 268 КУпАП, та ст. 63 Конституції України, однак остання не забажала скористатися усіма правами передбаченими законом.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо посилання позивача на відсутність схеми розташування транспортного засобу під час зупинки, слід зазначити, що протокол відносно позивача не складався, інспектором було винесено постанову відповідно до вимог ч.2 ст.258 КУпАП, згідно якої, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Нормами ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що «органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення в тому числі і за частинами першою, другою і третьою статті 122».

Відповідно до вимог ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті ст.258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Крім того, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП. Постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, в тому числі, передбачених ст.. ст.. 121, 122 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов'язок складати протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, клопотання про фіксацію адміністративного правопорушення у вигляді схеми від позивача не надходило.

На 0:13:38 хвилині вищезазначеного відеозапису, вбачається що інспектором було здійснено заміри від прилеглої території до місця зупинку транспортного засобу позивача.

Щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови за місцем вчинення, необхідно зазначити таке.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до статті 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

За таких обставин, доводи позивача, з посиланням на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, щодо незаконності розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення за місцем зупинки транспортного засобу є необґрунтованими.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача, що Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, приймалось до внесення змін у статтю 258 КУпАП.

Також, суд не може погодитись з доводами позивача про те, що постанова серії ЕАА № 298691 складена з порушенням вимог до її змісті, передбачених ч. 3 ст. 283 КУпАП, а саме, не містить інформацію, щодо технічного засобу, яким було здійснено відеозапис, оскільки процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Вищезазначене твердження узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 536/583/17.

Пояснення позивача, що у поліцейського Яценка Г.В., який сидів на передньому пасажирському сидінні у поліцейській машині та вказував на місце зупинки, в руках було щось схоже на вогнепальну зброю, якою він міг скористатись у виняткових випадках і застосувати зброю для зупинки транспортного засобу шляхом його пошкодженням є надуманими та не відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 2.3 (в) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутими ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Відповідно до п. 15.9 ( и) ПДР України зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Згідно приписів п 2.4 ПДР водій на вимогу працівника поліції України зобов'язаний зупинитися з дотриманням приписів правил дорожнього руху. Тобто, водій зобов'язаний зупинити авто, не порушуючи діючі ПДР, зупиняючи транспортний засіб, він повинен забезпечити безпеку проїзду собі та іншим учасникам, не перешкоджати їм, навіть якщо працівник поліції України незаконно вимагає зупинитися негайно на його вимогу. Тому доводи позивача, що вона виконувала вимоги поліцейського Яценко Г.В. та зупинила т/з в місце на яке вказав правою рукою останній, спростовується вищезазначеними нормами закону.

Відповідно до п. 8.9 ПДР України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки; б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; в) гучномовного пристрою; г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Однак, оскільки предметом даного спору є правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, та ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд не розглядає питання, щодо правомірності дій інспектора поліції під час зупинки транспортного засобу Форд Фієста д.н.з НОМЕР_4.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 5 ст.121 КУпАП передбачено, що порушення правил в тому числі порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил зупинки транспортних засобів, яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

У відповідності до ч. 1, ч.4 ст.73, ч.1 ст. 77 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом при дослідженні спірної постанови встановлена її відповідність вимогам статей 256, 283-285 КУпАП.

Факт скоєння правопорушення підтверджується відеозаписом наданого відповідачем (а.с. 32).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 не врахувала дорожню обстановку, порушила пп. «в» п. 2.3 та п.п. «и» п. 15.9 ПДР, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121, та ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121, та ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог останньої слід відмовити.

Крім того, суд вважає за необхідне повернути позивачу сплачений нею судовий збір, за звернення до суду з даною позовною заявою, як помилково сплачений.

На підставі викладеного і у відповідності зі ст. 2, 5, 15, 72-77, 79, 241-246, 250, 251 КАС України , ст.ст. 121, 122, 222, 251, 254, 255, 256, 280, 288 КУпАП, ЗУ «Про дорожній рух», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до рядового поліції Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Косяка Антона Григоровича про оскарження постанови посадової особи Національної поліції про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Повернути ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 704. 80 грн., згідно платіжного доручення № 231393603 від 19 квітня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 - зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3.

Відповідача: рядовий поліції Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Косяк Антон Григорович - місцезнаходження: АДРЕСА_2.

Суддя А.В. Ткаченко