Справа № 569/8211/18
Суддя: Харечко С. П.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/8211/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечко С.П.,

при секретарі Левчук Д.О.,

з участю позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рядового поліції УПП в Полтавській області ОСОБА_3, інспектора роти №4батальйону УПП в Полтавській області ОСОБА_4, Поліцейського УПП м.Бориспіль сержанта ОСОБА_5, інспектора роти №1 батальйону УПП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справах про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Рядового поліції УПП в Полтавській області ОСОБА_3, інспектора роти №4батальйону УПП в Полтавській області ОСОБА_4, Поліцейського УПП м.Бориспіль сержанта ОСОБА_5, інспектора роти №1 батальйону УПП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справах про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 26 лютого по 05 березня 2018 року, він керував транспортним засобом DAF FT CF 84410 номерний знак НОМЕР_1, напівпричіп ВК2055ХТ по маршруту Рівне-Кременчуг-Рівненський район с. Нова Любомирка перевозив вантаж.

По даному маршруту відносно нього відповідачами були винесені постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності: 28.02.2018 року рядовим поліції УПП в Полтавській області ОСОБА_3; 03.04.2018 року інспектором роти №4батальйону УПП в Полтавській області ОСОБА_4, 04.04.2018 року поліцейського УПП м.Бориспіль сержантом ОСОБА_5 за порушення п.22.5 ПДР України, та накладено адміністративне стягнення за ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу 510 гривень.

З прийнятими постановами позивач не згідний виходячи з наступного. Працівники поліції не мали правових підстав для зупинки транспортного засобу, оскільки не було факту невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю та відповідного повідомлення про це працівників відповідних підрозділів МВС. На час зупинки працівниками поліції у позивача були наявні усі документи відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів за проїзд автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, а саме квитанція про внесення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин, яка предявлялась працівникам патрульної поліції. Також зазначає, що спірними питанням є притягнення його повторно до відповідальності. Звертає увагу суду, що заміри габаритів вантажу працівниками поліції зроблені з порушенням вимог закону, оскільки такі замірі мають здійснювати працівники Укртрансбезпеки. Отже, у працівників патрульної поліції не було правових підстав для складання оскаржуваних постанов про накладення адміністративного стягнення.

Також просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанов у звязку з тим, що він перебував у службовому відрядженні.

В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовільнити з підстав викладених у позові.

Відповідачі та їх представники в судове засідання не зявились про розгляд справи, були повідомлені належним чином, надали суду відзиви.

Відповідач №1 у відзиві на позовну заяву зазначає, що керувався вимогами закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому з наведених підстав у відзиві просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Відповідач №2 подав до суду відзив, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог. Покликається, що він діяв при виявленні порушення ПДР та розгляду справи у відповідності вимог закону, а скасування постанови призведе до уникнення правопорушника від відповідальності.

Представник за довіреністю Відповідача №4 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у позові відмовити за безпідставністю. З наведених обставин у позові, звертає увагу суду, що інспектор поліції під час виявлення порушення ПДР позивачем, а надалі під час розгляду справи не порушив та не допускав грубих порушень закону, які були б беззаперечною підставою для скасування винесеної постанови. Обставини на які посилається відповідач не відповідають дійсності, а сам позов поданий позивачем з метою уникнути адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху позивачем.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, про відмову в задоволені позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 лютого 2018 року рядовим поліції УПП в Полтавській області ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №647833, згідно якої ОСОБА_1, 28 лютого 2018 року о 20 год. 40 хв. на автодорозі М03 Київ-Харьків 208 км., керуючи транспортним засобом DAF FT CF 84410 номерний знак НОМЕР_1, напівпричіп ВК2055ХТ, перевозив вантаж, який перевищує габаритні параметри ширина 2.6м., а саме 2.94м без узгодженого з органами національної поліції, чим порушив п.22.5ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ст. 132-1 КУпАП, за яке до нього застосоване стягнення у розмірі 510 гривень.

03.03.2018 року інспектором роти №4 батальйону УПП в Полтавській області ОСОБА_4 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №523076, згідно якої ОСОБА_1, 03 березня 2018 року о 21 год. 40 хв. на автодорозі Київ-Харьків-Довжанський 228 км., керуючи транспортним засобом DAF FT CF 84410 номерний знак НОМЕР_1, напівпричіп ВК2055ХТ, перевозив обладнання загальною шириною 3м., без відповідного дозволу Національної поліції, чим порушив п.22.5ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ст. 132-1 КУпАП, за яке до нього застосоване стягнення у розмірі 510 гривень.

04.03.2018 року поліцейським УПП в м. Бориспіль сержантом ОСОБА_5 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №514471, згідно якої ОСОБА_1, 04 березня 2018 року о 09 год. 15 хв. на автодорозі Київ-Харьків 73 км., керуючи транспортним засобом DAF FT CF 84410 номерний знак НОМЕР_1, напівпричіп ВК2055ХТ, перевозив габаритний вантаж, ширина якого перевищує допустимі норми,а саме 3.м.15 см., без дозволу Національної поліції, чим порушив п.32.1ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ст. 132-1 КУпАП, за яке до нього застосоване стягнення у розмірі 510 гривень.

04.03.2018 року інспектором роти №1 батальйону УПП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №079970, згідно якої ОСОБА_1, 04 березня 2018 року о 12 год. 50 хв. на автодорозі Київ-Чоп 73 км., керуючи транспортним засобом DAF FT CF 84410 номерний знак НОМЕР_1, напівпричіп ВК2055ХТ, перевозив металеву конструкцію, шириною 3.1 м не маючи дозволу на перевезення великогабаритних вантажів, чим скоїв правопорушення передбачене ст. 132-1 КУпАП, за яке до нього застосоване стягнення у розмірі 510 гривень.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Пунктом 2.1 "Г" Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил.

Статтею 132? Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, а саме: накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначені Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853) ( далі - Інструкція № 1395).

Пунктом 4 Інструкції № 1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи та виносять постанови про такі адміністративні правопорушення: у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121 1, 121 2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до п.16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (далі - Правила №30), згідно з п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1993 р. № 1094.

За приписами пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Частиною 3 ст.48 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

В судовому засіданні позивач та представник позивача на обґрунтування позовних вимог покликалися на копію квитанції № 27 від 09 січня 2018 року, в якій вказано платника ОСОБА_7, та призначення платежу «Плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин», яким було здійснено оплату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин. Та вказали, що позивачу відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 не потрібно було дозволу Національної поліції на перевезення вантажу.

Однак, з оглянутої в судовому засіданні копії квитанції № 27 від 09 січня 2018 року не зрозуміло, на проїзд якого транспортного засобу здійснювалася оплата, яким маршрутом дозволено рух транспортного засобу, який вантаж перевозить позивач та терміни проїзду. Також, слід звернути увагу на дату здійснення операції про оплату - 09 січня 2018 року, а постанови про порушення ПДР винесені в період з 28.02.2018 року по 04.03.2018 року.

Отже, стороною позивача не спростовано та не підтверджено документально відповідно до вимог передбачених Пунктом 2.1 "Г" Правил дорожнього руху габаритів чи параметрів вантажу-обладнання, що надавало б дозвіл позивачу здійснювати превезення транспортом по дорожніх об'єктах великогабаритного вантажу за оплату, без окремого дозволу поліції.

Факт перевезення ОСОБА_1 великогабаритного вантажу підтверджується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з нагрудного відеореестратора інспектора патрульної поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Тож, обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Судовим розглядом встановлено, що позивач не заперечував факту перевезення великогабаритного вантажу.

Також позивач вважає неправомірним повторне притягнення його до адміністративної відповідальності за одне і теж правопорушення.

Однак, судом під час розгляду справи встановлено позивач на місці кожної зупинки працівниками поліції отримував постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 132-1 КУпАП про що свідчить його підпис на постанові, та не усунув правопорушення і продовжував рух по маршруту не маючи на це відповідного дозволу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що оскаржувані постанови прийняті на підставі та у межах повноважень працівників поліції, у спосіб визначений законодавством України.

Суд приходить до висновку про поважність причини пропуску строку на оскарження постанов, оскільки позивачем до матеріалів справи долучені Наказ ФОП ОСОБА_8 про прийняття на роботу позивача ОСОБА_1 з 19.02.2018 року, Наказ №1/20/02/18 від 20.02.2018 року про відрядження на 30 днів та Наказ №1/23/03/18 від 23.03.2018 року про відрядження на 32 дні (а.с. 13-15).

Керуючись ст. ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Рядового поліції УПП в Полтавській області ОСОБА_3, інспектора роти №4батальйону УПП в Полтавській області ОСОБА_4, Поліцейського УПП м.Бориспіль сержанта ОСОБА_5, інспектора роти №1 батальйону УПП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справах про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Житомирський апеляційний адміністративний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, адреса проживання:33018, м. Рівне, вул.Відінська, б. 48, кв. 18.

Відповідач Рядовий поліції УПП в Полтавській області ОСОБА_3, місце знаходження: 36000, с.Розсошенці, вулиця Європейська, 164, Полтавська область.

Відповідач - інспектор роти №4 батальйону УПП в Полтавській області ОСОБА_4, місце знаходження: 36000, с.Розсошенці, вулиця Європейська, 164, Полтавська область.

Відповідач - Поліцейський УПП м.Бориспіль сержант ОСОБА_5, місце знаходження: 08300, м.Бориспіль, вул. Кошового, буд.4, Київська область.

Відповідач - інспектор роти №1 батальйону УПП в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6, місце знаходження: 10002, м.Житомир, вул.Покровська, 92, Житомирська область.

Повний текст рішення виготовлено 20.07.2018 року.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_9