Справа № 820/4123/18
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018 р. № 820/4123/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шляхової О.М.,

при секретареві судового засідання - Молчанової О.М.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Маслоша С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним рішення, стягнення компенсації за відрядження, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Національної поліції в Харківській області про відмову у відшкодуванні ОСОБА_3 суми витрат, понесених під час стажування (відрядження);

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за витратами під час стажування (відрядження) в період з 30.08.2017 року по 24.11.2017 року в розмірі 50040 грн.

- відповідно до ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України постанову суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області грошової компенсації за витратами під час відрядження в межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 28.08.2017 № 1194 «Про направлення на стажування працівників ГУНП в Харківській області» майора поліції ОСОБА_3, старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області було направлено для проходження стажування до ГУНП в Луганській області. 23 листопада 2017 року під час несення служби на вказаному блокпості позивач отримав травму, в результаті якої з 24.11.2017 року він був вимушений відбути до Харківської області за місцем проживання на лікування. В період з 24.11.2017 року по 06.04.2018 року позивач перебував на тривалому лікуванні в медичних закладах міста Харкова та Харківської області із діагнозом: наслідки перенесеної закритої черепно-мозкової травми (23.11.2017 року), струсу головного мозку з лікворно - гіпертензій ним, астено - невротичним синдромами.

Після закінчення лікування та виходу на роботу 27.04.2018 року позивач подав до Головного управління Національної поліції в Харківській області рапорт із вимогою відшкодувати йому понесені за час фактичного перебування на стажуванні в Луганській області витрати на проживання, а також добові витрати в межах сум, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 № 98 "Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів". Листом від 15.05.2018 року № 1415/119/04/29-2018 відповідач надав відповідь на зазначений рапорт, в якому повідомив позивача про відсутність підстав для проведення розрахунку та відшкодування витрат, які були понесені останнім під час проходження стажування.

Позивач вважає таку відмову позивача неправомірною, та просить суд відшкодувати ОСОБА_3 суми витрат, понесених під час стажування (відрядження).

Ухвалою суду від 30.05.2018 року відкрито провадження по справі. Копія ухвали разом із позовною заявою відправлена на адресу відповідача.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем надано відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що 28.08.2017 наказом начальника ГУНП в Харківській області №1194 «Про направлення на стажування працівників ГУНП в Харківській області» майора поліції ОСОБА_3 направлено для проходження стажування з 30 серпня до 30 грудня 2017 року до ГУНП в Луганській області, а саме до м. Сєверодонецьк вулиця Партизанська, 16. Зазначає, що ОСОБА_3 перебував на стажуванні в Лисичанському відділі поліції ГУНП в Луганській області до 24.11.2017р., так як самовільно залишив межі гарнізону та вибув до м. Харків. За порушення службової дисципліни ОСОБА_3 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Зазначає, що наказ ГУНП в Харківській області від 28.08.2017 № 1194 не є наказом про відрядження, в ньому не передбачено здійснення виплати добових та за найм житла поліцейським, направленим на стажування. В наказі відсутні вказівки управлінню фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку про здійснення авансування витрат ОСОБА_3 чи іншим працівникам поліції. Наказ ГУНП в Харківській області від 28.08.2017 № 1194 був доведений до поліцейських, яких направлено на стажування, і позивач ще з часу ознайомлення з наказом достовірно знав, що наказ не передбачає оплату витрат за проживання за час перебування на стажуванні.

Відповідч також не погоджується із вимогами позивача про відшкодування йому добови витрат у сумі 5160 грн. та 49880 грн. за найм житла.

Частиною першою статті 811 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму житла укладається у письмовій формі, однак копію договору найму житла позивач не надавав. Тому вважає, що підстав для виплати грошових коштів за найм житла немає, так як ОСОБА_3 не надав достовірних даних про здійснення оплати найму житла.

Позивачем надана відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується із доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов. Зазначає, зокрема, що відповідач у своєму відзиві на позов зазначає, що ні позивачу, ні будь-якому з поліцейських, які направлялись на стажування ГУНП в Харківській області взагалі не видавало жодних посвідчень про відрядження. Посилаючись на п. 5 розділу І Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 року № 59, зазначає, що указані в цьому абзаці обмеження щодо відшкодування витрат на відрядження: за найм житлового приміщення, на побутові послуги, транспортні та інші витрати запроваджуються наказом (розпорядженням) керівника підприємства. Відтак, на виконання вищезазначеного доручення Голови НПУ керівники головних управлінь НП в областях повинні були запровадити обмеження витрат за найм житла під час відрядження шляхом видання відповідного наказу (розпорядження). Доказів на підтвердження прийняття керівником ГУНП в Харківській області відповідного наказу чи розпорядження відповідачем до матеріалів справи не надано.

Представником відповідача через канцелярію суду 18.07.2018 року надані заперечення на відповідь на відзив, в яких, зокрема, зазначає, що абзацом 2 пункту 2 Постанови КМ України від 2 лютого 2011 р. № 98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів» передбачено, що витрати на найм житлового приміщення під час відрядження відшкодовуються за наявності оригіналів підтвердних документів (підтвердні документи). Письмового договору про найм житла та оригіналу квитанції до прибуткового касового ордера позивач не надав в зв'язку з відсутністю договору та втрати оригіналу квитанції. Твердження представника позивача про те, що наявність рахунку та квитанції до прибуткового касового ордеру є дотриманням письмової форми правочини вважаю таким, що суперечить вимогам законодавства. Також зазначив, що ОСОБА_3 не направлявся на навчання до навчального закладу Національної поліції, а перебував на стажуванні в ГУНП в Луганській області.

Згідно розділу 9 Положення № 1625 направлення на стажування до органів поліції не передбачає видачу документа про відрядження та коштів на відрядження.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи заявленого позову, з підстав, висланих у ньому та у відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував. Вважає, що позов необгрунтований, права позивача не порушено, правових підстав для виплати грошової компенсації за витратами під час стажування немає, просив у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.08.2002 року по 06.11.2015 року, в Національній поліції України (Головному управлінні Національної поліції в Харківській області) з 07.11.2015 року, на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області з 14.07.2017 року по теперішній час.

Відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 28.08.2017 № 1194 «Про направлення на стажування працівників ГУНП в Харківській області» майора поліції ОСОБА_3, старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області було направлено для проходження стажування з 30 серпня до 30 грудня 2017 року до ГУНП в Луганській області, а саме до м. Сєверодонецьк вулиця Партизанська, 16 (а.с. 13).

Так, на виконання вимог даного наказу ОСОБА_3 з 30.08.2017 року був відряджений до Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області, де проходив стажування на посаді дільничного офіцера поліції.

Згідно з наказом ГУНП в Луганській області від 16.11.2017 року № 4354 ОСОБА_3 з 17.11.2017 року заступив для несення служби та виконання завдань на блокпосту БП-06-Л «Демине-Олександрівка».

23 листопада 2017 року під час несення служби на вказаному блокпості позивач отримав травму в результаті якої з 24.11.2017 року він був вимушений відбути до Харківської області за місцем проживання на лікування.

Так, в період з 24.11.2017 року по 06.04.2018 року позивач перебував на тривалому лікуванні в медичних закладах міста Харкова та Харківської області із діагнозом: наслідки перенесеної закритої черепно-мозкової травми (23.11.2017 року), струсу головного мозку з лікворно - гіпертензій ним, астено - невротичним синдромами. Вегетативно - судинні пароксизми. Гіпертонічна ангіопатія сітківки обох очей. Сінкопальні стани. Епісиндром травматичного ґенезу. Забій м'яких тканин голови. (а.с. 28-36).

Позивач ніс витрати на лікування за власний рахунок.

Після закінчення лікування та виходу на роботу 27.04.2018 року позивач подав до Головного управління Національної поліції в Харківській області рапорт із вимогою відшкодувати йому понесені за час фактичного перебування на стажуванні в Луганській області витрати на проживання, а також добові витрати в межах сум, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 № 98 "Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів".

До рапорту в якості додатків позивачем були долучені: звіт про використання коштів; копія витягу із наказу ГУНП в Харківській області № 1194 від 28.08.2017 року «Про направлення на стажування працівників ГУНП в Харківській області»; направлення на стажування, облікова картка зброї та використання боєприпасів; рахунок на проживання №952 від 24.11.2018 року; квитанція до прибуткового касового ордера № 952 від 24.11.2018 року; витяг із ЄДРПОУ; витяг із реєстру платників єдиного податку (а.с. 20- 25).

Листом від 15.05.2018 року № 1415/119/04/29-2018 відповідач надав відповідь на зазначений рапорт, в якому повідомив позивача про відсутність підстав для проведення розрахунку та відшкодування витрат, які були понесені останнім під час проходження стажування.

Позивач вважає таку відмову позивача неправомірною, що зумовило його звернутись із означеним позовом до суду.

Судовим розглядом встановлено, що Департаментом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України та Департаментом кадрового забезпечення НП України підготовлено та подано Голові Національної поліції України доповідну записку в якій запропоновано з метою набуття працівниками поліції досвіду виконання завдань і обов'язків певної професійної підготовки, а також закріплення на практиці професійних знань, умінь та навичок, здобутих у результаті теоретичної підготовки направляти на стажування особовий склад до підрозділів ГУНП в Донецькій та Луганській областях. Також, запропоновано виплачувати особам, направленим для проходження стажування до Головних управлінь Національної поліції в Донецькій та Луганській областях, з метою посилення їх соціального захисту, грошове забезпечення з урахуванням додаткового преміювання у розмірах до 2000 грн. понад установлені рекомендовані граничні розміри грошового забезпечення за відповідними посадами.

Головою Національної поліції України погоджено запропоновані заходи, викладені у доповідній записці, та зобов'язано начальників ГУНП в областях (в тому числі і ГУНП в Харківській області) забезпечити виконання запропонованих заходів.

ГУНП в Харківській області є територіальним органом Національної поліції України.

ГУНП в Харківській області є бюджетною організацією і здійснює всі виплати згідно з фінансуванням, отриманим з Національної поліції України.

В листі Голови Національної поліції України від 22 серпня 2017 року № 29618 не передбачено, що стажування осіб у ГУНП в Луганській та Донецькій областях є відрядженням. Також, не передбачено компенсувати направленим особам витрати на найм житла та добові витрати. А навпаки передбачено, як вид додаткового грошового забезпечення, з метою посиленого соціального захисту, додаткове преміювання, щомісяця у сумі 2000 грн.

Судом з'ясовано, що наказ начальника ГУНП в Харківській області від 28.08.2017 № 1194 «Про направлення на стажування працівників ГУНП в Харківській області» виданий на підставі та на виконання доручення Голови Національної поліції України.

Таким чином, наказ ГУНП в Харківській області від 28.08.2017 № 1194 не є наказом про відрядження, отже, в ньому не було передбачено здійснення виплати добових та за найм житла поліцейським, направленим на стажування. В наказі відсутні вказівки управлінню фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку про здійснення авансування витрат ОСОБА_3 чи іншим працівникам поліції.

В подальшому, наказ ГУНП в Харківській області від 28.08.2017 № 1194 був доведений до поліцейських, яких направлено на стажування, і позивач ще з часу ознайомлення з наказом достовірно знав, що наказ не передбачає оплату витрат за проживання за час перебування на стажуванні. Позивачу та іншим поліцейським направленим на стажування не видавились посвідчення про відрядження з талоном посвідчення про відрядження та карткою автоматизованої інформаційної системи «Відрядження» (видача вказаних документів, особам, які направляються у відрядження, передбачена пунктом 1 розділу 3 Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом МВС України від 02.08.2017 № 672 (далі - Інструкція), виїзд без вказаних документів у відрядження не дозволяється. Тому вказаний наказ не є наказом про відрядження.

Пунктом 5 розділу 3 Інструкції передбачено, що орган (підрозділ) поліції, що відряджає поліцейського, зобов'язаний ознайомити його з кошторисом витрат на відрядження, а також забезпечити його коштами для здійснення витрат на відрядження за умови наявності кошторисних призначень на відповідні цілі, оригіналів документів, які є підставою для відрядження, та відсутності заборгованості за раніше виданими авансами. Аванс відрядженому поліцейському може видаватися готівкою або перераховуватися в безготівковій формі на картковий рахунок для використання із застосуванням платіжних карток.

За таких обставин, ГУНП в Харківській області не ознайомлювало позивача з кошторисом витрат на відрядження та не видавало аванс, так як наказ ГУНП в Харківській області від 28.08.2017 № 1194 не є наказом про відрядження.

Пунктом 4 розділу 3 Інструкції передбачено, що поліцейський, який виїжджає у службове відрядження, зобов'язаний у підрозділі документального забезпечення органу (підрозділу) поліції отримати посвідчення про відрядження, заповнити всі його реквізити, після чого подати талон посвідчення про відрядження до бухгалтерської служби органу (підрозділу) поліції для отримання авансу. Вказаних дій ОСОБА_3 не здійснив, посвідчення про відрядження не отримував, до УФЗБО ГУНП в Харківській області для отримання авансу не подавав, так як достовірно знав, що наказ про направлення на стажування не є наказом про відрядження та не передбачає добових витрат та витрат за найм житла.

Пунктом 8 розділу 3 Інструкції передбачено, що усі витрати на службове відрядження відшкодовуються лише за наявності оригіналів документів, що засвідчують вартість цих витрат.

Пунктом 10 розділу 3 Інструкції передбачено, що фактичний час перебування в службовому відрядженні визначається за наявними відмітками в посвідченні про відрядження, засвідченими підписами керівників та печаткою органів (підрозділів) поліції, куди відряджений поліцейський, а також за місцем проходження служби. Відмітки в посвідченні про відрядження засвідчуються печаткою. У разі відсутності відміток про вибуття з місця постійної служби, прибуття у відрядження та повернення з відрядження добові витрати не відшкодовуються.

Посвідчення про відрядження позивач не отримував (пункт 4 розділу З Інструкції).

Пунктом 12 розділу 3 Інструкції передбачено, що виплата добових поліцейським не здійснюється за дні, коли вони забезпечуються харчуванням за рахунок держави.

Як встановлено під час розгляду справи, позивач за час стажування систематично наказами ГУНП в Луганській області направлявся для несення тижневих бойових чергувань на блокпосту, під час яких забезпечувався вогнепальною зброєю, засобами індивідуального захисту та їжею, тобто харчувався за рахунок держави.

Отже, позивачу ще з 30.08.2017 року достовірно було відомо, що його перебування на стажуванні не передбачало відшкодування добових та витрат за найм житла. ОСОБА_3, згідно довідки УФЗБО ГУНП в Харківській області за перебування на стажуванні додатково отримано 8000 грн. (по 2000 грн. щомісяця: вересень, жовтень, листопад, грудень). Виплата додаткового преміювання особам, направленим на стажування, здійснювалась на підставі наказів ГУНП в Харківській області, а саме: від 26.09.2017р. №1350; від 31.10.2017 № 1485; від 30.11.2017 № 1659; від 22.12.2017 р. №1772.

Судом встановлено, що позивач 27.04.2018 року звернувся до ГУНП в Харківській області з рапортом, в якому просив виплатити йому добові та витрати за найм житла під час проходження стажування у період з 30.08.2017 по 24.11.2017.

Судом встановлено, що 15.05.2018 року позивачу направлено лист відповідь №1415/199/04/29- 2018 в якому зазначено, що правових підстав для проведення розрахунку та відшкодування витрат, понесених позивачем під час проходження стажування немає.

Така відповідь ґрунтується на тому, що наказ про відрядження позивача не видавався, позивач у відрядження не направлявся, позивачу документи про відрядження не видавались, виплати, особам які направляються на стажування, не передбачені Національною поліцією України.

Суд зазначає, що пунктом 1 розділу 2 Інструкції передбачено, що при направленні поліцейського у службове відрядження видається наказ, підписаний керівником органу поліції або особою, яка виконує його обов'язки, його першим заступником або заступниками відповідно до розподілу функціональних обов'язків. У наказі зазначаються пункт призначення, найменування органу поліції, у тому числі його територіального (відокремленого) підрозділу (управління, відділу, відділення), куди відряджено працівника, строк та мета відрядження.

Наказу про відрядження ОСОБА_3 в ГУНП в Харківській області не має. В ГУНП в Харківській області є наказ від 28.08.2017 № 1194 про направлення на стажування, в ньому відсутні вказівки про виплату витрат на відрядження та мета відрядження. Отже, позивач не отримував посвідчення про відрядження, відмітки про відбуття у відрядження, перебування у відрядженні та прибуття у відрядження не проставляв.

Судовим розглядом встановлено, що позивача було повідомлено листом про відсутність правових підстав для відшкодування витрат. Лист-відповідь на рапорт позивача не є відмовою про виплату витрат зроблених позивачем у відряджені. Зазначений лист підготовлений на підставі наказу ГУНП в Харківській області від 28.08.2017 № 1194 «Про направлення на стажування працівників ГУНП в * Харківській області», який не передбачає відшкодування поліцейським, направленим на стажування, витрат здійснених під час стажування. Таким чином, відповідь на рапорт позивача не могла бути іншою, вона не є актом організаційно-розпорядчого характеру ГУНП в Харківській області, а викладена на підставі наказу від 28.08.2017 № 1194, вказівки Голови Національної поліції України, щодо виконання заходів викладених у доповідній записці від 22.08.2017 № 29618, та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність Національної поліції України.

Стосовно суми витрат, які були понесені позивачем суд зазначає наступне:

Позивач просить відшкодувати йому добові витрати у сумі 5160 грн. та 49880 грн. за найм житла.

Судом встановлено, що позивач за час стажування систематично наказами ГУНП в Луганській області направлявся для несення тижневих бойових чергувань на блокпосту, під час яких забезпечувався вогнепальною зброєю, засобами індивідуального захисту та їжею, тобто харчувався за рахунок держави. Накази про залучення до служби позивача знаходяться у ГУНП в Луганській області. Таким чином, ОСОБА_3 певний час харчувався за рахунок держави, а тому добові витрати у сумі 60 грн. йому за час несення служби на блокпосту відшкодуванню не підлягають.

Відповідачем повідомлено, що Національною поліцією України 15.05.2017 розіслано по територіальних органах ГУНП в областях доручення № 4994/01/29-2017 «Про обмеження коштів на відрядження», в якому запроваджено обмеження витрат на найм житлових приміщень у межах України та передбачено витрати за найм житла у сумі 300 грн. за добу.

Отже, Національною поліцією України встановлено граничний розмір витрат за найм житла, тому правових підстав для відшкодування витрат, понесених позивачем у сумі 49880 грн. (із розрахунку одна доба 580 грн.), у відповідача не має.

Судом встановлено, що позивач надав до УФЗБО ГУНП в Харківській області рахунок № 952 від 24.11.2017 та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 952 від 24.11.2017. У вказаних документах зазначено, що грошові кошти прийнято від ОСОБА_3 Також, у рапорті ОСОБА_3 від 27.04.2017 (а.с. 19) зазначено, що документи про найм житла видані ФОП «ОСОБА_4» було втрачено при пересиланні. З даного приводу позивач звернувся до підприємця, щоб той повторно вислав документи. Лише 27.04.2018 року ОСОБА_3 отримав документи про його проживання, а саме: квитанцію до прибуткового касового ордера № 952 складену 24.11.2017.

Суд зазначає, що згідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148, у пункті 25 розділу 3 визначено, що про приймання готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається квитанція, що є відривною частиною прибуткового касового ордеру. В абзаці 3 пункту 32 вказаного Положення визначено, що приймання та видача готівки за касовими ордерами проводиться в день їх складання.

Таким чином, квитанція є частиною документа прибуткового касового ордеру, тому втрата квитанції при переселенні також унеможливлює надання ФОП «ОСОБА_4» повторно її в оригіналі, а за таких обставин - ставить під сумнів достовірність даного документа і, як додаткова підстава, унеможливлює виплату грошових коштів позивачу.

Крім того, частиною першою статті 811 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму житла укладається у письмовій формі, однак копію договору найму житла позивач не надавав.

Суд зазначає, що розділом 5 Положення №1625 передбачений порядок організації

направлення працівників поліції на навчання до навчальних закладів Національної поліції. Так в абзаці 5 пункту 2 розділу 5 Положення № 1625 визначено, що працівник поліції, який направляється на навчання до навчального закладу Національної поліції повинен мати при собі документ про відрядження та кошти на відрядження. З даною нормою і кореспондується абзац 10 пункту 3 розділу 1 Інструкції (навчання працівників органів (підрозділів) поліції).

Між тим, судом встановлено, що ОСОБА_3 не направлявся на навчання до навчального закладу Національної поліції, а перебував на стажуванні в ГУНП в Луганській області.

Згідно розділу 9 Положення № 1625 направлення на стажування до органів поліції не передбачає видачу документа про відрядження та коштів на відрядження.

Таким чином, доводи позивача та його представника про те, що позивач перебував у відряджені у зв'язку із навчанням також є необгрунтованими та такими, що не відповідають нормам законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з аналізу приписів абз.1 ч.2 ст. 77 КАС України випливає, що обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, відповідачем надані докази на підтвердження обґрунтованості та правомірності прийнятого ним рішення, що оскаржується.

Проте, позивач на підтвердження заявлених позовних вимог доказів, які б спростовували доводи відповідача, до матеріалів справи не надані.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у відповідача відсутні правові підстави для компенсації позивачу витрат, здійснених під час стажування.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст. 139 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 205, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, м. Харків, 61070) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, 5, м. Харків, 61002) про визнання протиправним рішення, стягнення компенсації за відрядження - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, як передбачено п.15 Перехідних положень КАС України; після початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи - безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23 липня 2018 року.

Суддя Шляхова О.М.