Справа № 493/192/18
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2018 р. м. Одеса Справа № 493/192/18

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Бодашко Л. І.
Час і місце ухвалення: м. Балта
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

при секретарі Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області на рішення Балтського районного суду Одеської області від 28 березня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області Попова Володимира Григоровича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області Попова Володимира Григоровича, в якому просила визнати незаконною та скасувати винесену відносно неї заступником начальника Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області Попова Володимира Григоровича постанову № 174 серії АА № 165538 від 29.01.2018 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 165-1 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 510 грн.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 28 березня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області Попова Володимира Григоровича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задоволено.

Скасовано постанову № 174 серії АА № 165538 від 29.01.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 165-1 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 510 грн., винесену заступником начальника Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області Попова Володимира Григоровича.

Закрито справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 165-1 ч. 1 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції Головне управління Державної фіскальної служби України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що посилання на факт вірусного ураження центрального серверу автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронної звітності» ДФС України в період подання позивачем звітності є хибним, оскільки потужна хакерська атака відбулася 27.06.2017 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення № 174 від 29 січня 2018 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

Як вбачається з вказаної постанови, позивач, яка працює помічником начальника центру з фінансово- економічної роботи начальника служби військової частини НОМЕР_1 , притягнуто до відповідальності за фактом несвоєчасного подання «Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації застрахованих осіб, та суми перерахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» до фіскальних органів за червень 2016 року, строк подання до 20 липня 2016 року, фактично подано 1 серпня 2016 року, чим порушено п.4 ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VІ.

Позивач стверджує, що її неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, з приводу чого вона змушена звернутися до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Спірні відносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VІ від 08.07.2010 року (далі Закон №2464), Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно з частиною другою статті 2 Закону № 2464-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до положень пункту 4 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" 4) подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю;

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону № 2464, зокрема, частиною восьмою зазначеної статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно ст. 26 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464) посадові особи платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, фізичні особи-підприємці та особи, які провадять незалежну професійну діяльність, згідно із статтею 165-1 КУпАП несуть адміністративну відповідальність за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску.

Відповідно до ч. 1, ст. 165-1 КУпАП порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» і «;Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від тридцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 січня 2018 року відповідачем ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 165-1 ч. 1 КУпАП, а саме за несвоєчасне подання «Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації застрахованих осіб, та суми перерахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» до фіскальних органів за червень 2016 року, строк подання до 20 липня 2016 року, фактично подано 1 серпня 2016 року, у вигляді штрафу у сумі 510 грн.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, в матеріалах справи міститься квитанція № 2 від 14.07.2016 року, з якої вбачається, що звіт ОСОБА_1 було подано 14 липня 2016 року, документ доставлено до Котовської ОДПІ ГУ ДФС (Балтське відділення), однак пакет не прийнято через код помилки 09 та зазначено про наявність помилок.

Після надходження квитанції з помилками позивач зверталася до спеціалістів ЦОПІ Балтського відділення Подільської ОДПІ ГУ ДФС, але останні пояснили про несправність, внаслідок збою програмного забезпечення та вказали, що як тільки несправність буде усунено, то звіт буде прийнято про що і надійде квитанція.

Разом з цим, 19 липня 2016 року позивач повторно відправила той самий звіт, на що їй 20 липня 2016 року надійшла квитанція № 1 від 20.07.2016 року, в якій було зазначено, що документ з даним номером в базі вже існує.

При цьому, згідно квитанції № 2 звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації застрахованих осіб, та суми перерахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за червень 2016 року, який був поданий 14 липня 2016 року прийнято 01.08.2016 року та відсутні зауваження щодо помилок.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивачем своєчасно було подано звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за червень 2016 року, однак неприйняття звіту відбулось з незалежних від позивача обставин.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вина позивача в несвоєчасній сплаті єдиного внеску не доведена, а відтак в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 165-1 КУпАП.

Враховуючи наведене, колегія суддів не встановила неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Отже, всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 272, 286, 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Балтського районного суду Одеської області від 28 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч .3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає

Повний текст постанови складено та підписано 17 липня 2018 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова