Справа № 805/2406/18-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

17 липня 2018 р. Справа №805/2406/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича ознайомившись з позовною заявою Державної служби геології та надр України до Приватного акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №4861 від 21.01.2009

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державна служба геології та надр України, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №4861 від 21.01.2009 року.

Ухвалою від 10 квітня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 23 квітня 2018 року.

Ухвалою від 23 квітня 2018 року справу відкладено на 15 травня 2018 року.

15 травня 2018 року представник відповідача надав через канцелярію суду відзив та клопотання про застосування наслідків пропущення строку звернення до суду. В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що строк позовної давності має обчислюватись після спливу граничного терміну подання звітності за 2014- 2015 року (з 21 січня 2015 року та з 21 січня 2016 року відповідно).

Ухвалою від 15 травня 2018 року справу відкладено на 06 червня 2018 року.

Ухвалою від 06 червня 2018 року справу відкладено на 11 червня 2018 року.

Ухвалою від 11 червня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03 липня 2018 року.

03 липня 2018 року у зв’язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, розгляд справи не відбувся. Наступне судове засідання призначено на 17 липня 2018 року.

Розглянувши подане представником відповідача клопотання, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Частина перша статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Згідно частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що ПРАТ «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» надано спеціальний дозвіл на користування надрами №4861 від 21.01.2009 року невід’ємною частиною якого є Угода про умови користування надрами від 21.01.2009 року.

Відповідно до Угоди, надрокористувач зобов'язаний у встановленому порядку подавати до Державного науково-виробничого підприємства «Державний інформаційний геологічний фонд України» щорічні звіти відповідно до форми державної статистичної звітності, як підтвердження експлуатації корисних копалин.

Державне науково-виробниче підприємство «Державний інформаційний геологічний фонд України» (далі - ДНВП «Геоінформ України») листом №02/302-0972 від 07.04.2015 надано перелік надрокористувачів Донецької та Луганської областей інформація щодо руху запасів за формою ф. 5-гр за 2014 рік до ДНВП «Геоінформ України» не надходила.

Листом ДНВП «Геоінформ України» №02/302-1493 від 26.04.2016 надано перелік надрокористувачів інформація щодо руху запасів за формою ф. 5-гр за 2015 рік до ДНВП «Геоінформ України» не надходила.

За результатами опрацювання вищевказаних листів позивачем встановлено, що відповідач в порушення вимог Угоди про умови користування надрами та ст. 24 Кодексу України про надра не подано до ДНВП «Геоінформ України» щорічні звіти відповідної форми статистичної звітності, як підтвердження експлуатації корисних копалин, за 2014 та 2015 роки.

З урахуванням наведеного, Державною службою геології та надр України винесено наказ від 19.04.2017 №179 щодо зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, яким встановлено термін для усунення порушень законодавства про надра з боку відповідача – 30 календарних днів.

Позивач вказує на те, що згідно розпорядження Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014 (зі змінами від 02.12.2015), населений пункт в якому зареєстрований відповідач віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

У зв'язку з тим, що УДППЗ «Укрпошта» не здійснюються поштові відправлення до населених пунктів Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Державною службою геології та надр України подано оголошення до офіційного вісника «Урядовий кур'єр» (№101 від 09.06.2015) щодо зупинення спеціальних дозволів на користування надрами та надання 30 календарних днів для усунення порушень, у зв'язку з невиконанням щорічного звітування перед ДНВП «Геоінформ України» щодо руху запасів за 2014 рік.

Окрім цього, наказом Держгеонадр України № 257 від 16.08.2016, встановлено відповідачу додатковий (10 календарних днів) термін для усунення вищенаведених порушень.

Наказом Держгеонадр України № 1 від 10.01.2017, повторно встановлено відповідачу додатковий (до 01.03.2017) термін для усунення порушень у сфері надрокористування.

Позивачем вказано, що по спливу часу, жодної відповіді від відповідача не надходило, тому враховуючи, що відповідач порушив законодавство в сфері надрокористування та не усунув порушення, наявні всі підстави для анулювання Дозволу, згідно статті 26 Кодексу України про надра та пункту 23 Порядку №615.

Тому, Держгеонадрами України подано оголошення до офіційного вісника

«Урядовий кур'єр» (№988 від 16.05.2017) з проханням надати до Держгеонадр України у 15 денний строк, з моменту опублікування оголошення, власну позицію (згоду/не згоду) на припинення права користування надрами, шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами у зв'язку з порушення вимог передбачених спеціальним дозволом.

Та зазначено, що на момент подання адміністративного позову до Держгеонадр від відповідача ніяких листів чи інформації про усунення порушень не надходило.

Позивач звернув увагу суду, що відповідач знаходиться на тимчасово непідконтрольній Україні території та оскільки не має змоги здійснити відправлення, з метою недопущення порушення права позивача, Державною службою геології та надр України здійснено повідомлення у офіційному виданні «Урядовий кур’єр». Та оскільки дана інформація була опублікована 15.12.2017 року, то строку позовної давності відраховується після спливу 15 днів з дня опублікування, а саме з 29.03.2018 року, тому строк позовної давності позивачем не порушено.

Згідно з п.2 ч.8 ст.4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» визначено, що дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру у разі здійснення суб'єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

Згідно частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду суб’єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб’єкту владних повноважень право на пред’явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб’єкта владних повноважень.

Як встановлено судом з матеріалів справи та наявних в ній доказів, позивач зареєстрований за юридичною адресою: 85721, Донецька область, селище міського типу Володимирівка, Волноваський район, вулиця Заводська, будинок №1. За цією адресою ПрАТ «ВАВК» здійснює свою господарську діяльність.

Отже, відповідач дійсно зареєстрований та здійснює господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції, у смт. Володимирівка Воноваського району Донецької області проте, це не окупована територія та відповідно відповідач знаходиться на контрольованій органами державної влади території.

Тому, твердження позивача, що населений пункт, в якому зареєстрований відповідач, віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, є помилковим та таким, що спростовується безпосередньо розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р та від 02.12.2015 №1275-р.

Таким чином, суд зауважує, що з відповідачем здійснюється поштове листування у звичайному режимі.

При цьому, опублікування позивачем оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" №237 від 15.12.2017 року про необхідність надання згоди або незгоди відповідачем на припинення права користування надрами, свідчить лише про реалізації позивачем своїх обов’язків щодо геологічного контролю і час спливу 15-денного терміну подання власної позиції (згоду/незгоду) надрокористувача з моменту такого оголошення не може пов'язуватись з початком перебігу строку звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про безпідставність доводів позивача в частині обрахування строків звернення із позовом до суду після закінчення 15-денного строку з моменту надіслання вказаного оголошення від 15.12.2017 року.

Тоді як, право звернення до суду з позовом про анулювання спеціального дозволу на користування надрами №4861 від 21.01.2009 року у позивача виникло після спливу 30 календарних днів з моменту відправлення відповідачу наказу Державної служби геології та надр України від 19.04.2017 №179 про зупинення дії спеціального дозволу та встановлення терміну усунення порушення. Тому і строк звернення до суду має обчислюватись з цього періоду.

Позивачем вищевказаний наказ від 19.04.2017 №179, незважаючи на можливість направлення його поштовим відправленням на адресу відповідача, розміщено у газеті "Урядовий кур'єр" №88 від 16 травня 2017 року.

Та навіть за таких умов, позивач звернувся до суду з пропуском строку, оскільки 30 денний календарний термін визначений у наказі, на усунення порушень, сплинув 15 червня 2017 року, а до суду позивач звернувся лише у квітні 2018 року, не навівши поважних причин для поновлення строку звернення до суду.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не наведено будь-яких об'єктивних чи суб'єктивних обставин які позбавили його можливості звернутися до суду у визначені законом строк з відповідним позовом, якщо останній вважав, що з боку відповідача наявні порушення законодавство про надра.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" суд підкреслив особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (Беєлер проти Італії, Онер'їлдіз проти Туреччини, Megadat.com S.r.l. проти Молдови, Москаль проти Польщі).

Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії" від 20.05.2010, "Тошкуце та інші проти Румунії" від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси ("Онер'їлдіз проти Туреччини" та "Беєлер проти Італії"). Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків ("Лелас проти Хорватії").

Отже, законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Приписи частин третьої та четвертої статті 123 КАС України визначають, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №4861 від 21.01.2009 підлягають залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду –задовольнити.

Позовну заяву Державної служби геології та надр України до Приватного акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №4861 від 21.01.2009 - залишити без розгляду.

Роз’яснити позивачу право на повторне звернення із позовом до адміністративного суду в загальному порядку після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п’ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Кониченко О.М.