Справа № 233/3347/18
Суддя: Мартиненко В. С.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

233 № 233/3347/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.

за участю секретаря судового засідання Ліман С.М.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача Меліхова О.В.,

представника третьої особи Задоєнко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області лейтенанта поліції Меліхова Олександра Вікторовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Головне управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2018 року до суду із вказаним позовом звернувся ОСОБА_1, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії НК № 933735 від 22 червня 2018 року, винесену поліцейським СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області лейтенантом поліції Меліховим Олександром Вікторовичем про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 933735 від 22 червня 2018 року, справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до вказаної постанови на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме: експлуатація легкового автомобіля, на одній осі якого встановлені шини з різним малюнком протектору, чим порушено п.п. «г» п. 31.4.5 ПДР України. Проте вказана постанова є протиправною оскільки поліцейський зупинив транспортний засіб без пояснення причин зупинки та не представився, не роз'яснив права та обов'язки водієві, не надав можливість скористатися допомогою адвоката та не склав акт огляду транспортного засобу, постанова не містить переліку доказів, на підставі яких прийняте відповідне рішення. Крім того, поліцейський не взяв до уваги пояснення позивача про те, що в дорозі було пошкоджено колесо і він змушений був замінити його на запасне колесо для того, щоб добратися до місця ремонту, тобто найближчого шиномантажу, та що пробите колесо знаходиться у багажному відділенні автомобіля.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2018 року залучено Головне управління Національної поліції в Донецькій області, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач Меліхов О.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що ним було дотриманні вимоги, передбачені КУпАП.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, Головного управління Національної поліції в Донецькій області в судовому засіданні зазначив, що поліцейським були дотриманні вимоги, передбачені КУпАП.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази надані на їх підтвердження, суд дійшов до висновку про необхідність відмовити у задоволені позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Судом встановлено, що 22 червня 2018 року о 10-25 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_2 у м. Костянтинівка. На вказаному транспортному засобі були встановлені шини різних моделей з різними малюнками протектора на одній осі. В зв'язку з чим поліцейським на місці було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 933735 на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Вказані обставини визнаються сторонами.

Спірним є питання наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Згідно з п. 2.3 Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, а також стежити за технічним станом транспортного засобу у дорозі.

Відповідно до підпункту "г" пункту 31.4.5 Правил Дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема коли на одну вісь транспортного засобу встановлено шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів.

Згідно з ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 31.5 Правил Дорожнього руху України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Згідно з п. п. «в» п. 9.9 Правил Дорожнього руху України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена, зокрема на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонено цими Правилами.

В судовому засіданні позивач пояснив, що вказаний транспортний засіб він взяв у свого знайомого тимчасово. Коли перевіряв транспортний засіб перед експлуатацією не помітив те, що на запасному колесі мається інший малюнок протектору. Перебуваючи на стоянці перед Костянтинівською міською радою побачив, що праве колесо пошкоджено. Коли він замінював колесо, побачив, що шина іншої моделі з різними малюнками протектора. Позивач мав намір із вказаним колесом доїхати до найближчого сервісного центру, увімкнувши аварійний сигнал, проте виїжджаючи зі стоянки його зупинили працівники поліції, причину зупинки не пояснили. Оглянули транспортний засіб та виявили вказане порушення. Під час складання спірної постанови позивач зателефонував власнику транспортного засобу, який повідомив, що вказане колесо у ремонті.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вони з чоловіком приїхали на автомобілі до Костянтинівської міської ради, де перебували певний час. Коли вони вийшли, побачили, що ліве колесо пошкоджено. В зв'язку з цим позивач замінив колесо та вони поїхали додому. Про те, що шини різні дізналася лише від поліцейського. Чоловік зателефонував адвокату. Поліцейські поводилися грубо, заважали чоловіку розмовляти з адвокатом по телефону.

З наведеного випливає, що ОСОБА_1, виявивши вказане технічне порушення продовжив експлуатувати транспортний засіб в звичайному режимі, а не рухався до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів, а саме із увімкненою аварійною світловою сигналізацією, що підтверджується показаннями свідка.

Крім того, з показань свідка вбачається, що ОСОБА_1 отримував консультацію адвоката по телефону.

В судовому засіданні були переглянуті відеозаписи, здійснені на місці події. Із вказаних відеозаписів вбачається, що на місці події між позивачем та його дружиною з однієї сторони та з поліцейським, який був у патрулі з Меліховим О.В. виникла конфліктна ситуація. В ході ж бесіди водія з поліцейським Меліховим О.В. позивач надав своє водійське посвідчення, а поліцейський Меліхов О.В. йому представився, показав посвідчення та роз'яснив йому його права та обов'язки, позивач при цьому розмовляв з адвокатом по телефону. З приводу виявленого порушення правил дорожнього руху позивач пояснив поліцейському, що він змушений був змінити пошкоджене колесо, яке в ремонті.

Коли позивач з'ясував, щодо якого саме порушення правил дорожнього руху складається постанова він повідомив відповідача про те, що погоджується з тим, що ним вчинено порушення правил дорожнього руху, а саме: експлуатація транспортного засобу, на одній осі якого встановлено шини різних моделей з різними малюнками протектора.

Згідно з вимогами статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачених частинами 1, 2 , 3, 5 і 6 статті 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 затверджено «Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно з п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, в тому числі частиною шостою статті 121 КУпАП.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З наведеного випливає, що відповідач правомірно не склав протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП.

Щодо посилань позивача на недотримання відповідачем вимог Наказу МВС України № 534 від 13.10.2008 рок «Про затвердження Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації», то слід зазначити, що згідно з п. 1 вказаного Наказу цей Порядок визначає процедуру проведення працівниками Державтоінспекції (далі - ДАІ) перевірок технічного стану колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) під час їх експлуатації в період між державними технічними оглядами. Статтею 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов'язковому технічному контролю не підлягають, зокрема легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.

При прийнятті оскаржуваної постанови відповідач керувався Законом України "Про Національну поліцію" та КУпАП, тобто правопорушення було виявлено і зафіксовано на поліцейський відеореєстратор, що згідно з ст. 251 КУпАП є допустимим доказом, в зв`язку з чим справу розглянуто та винесено постанову.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення складена відповідачем - інспектором СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області лейтенантом поліції Меліховим Олександром Вікторовичем у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Разом з тим, відповідно до принципу змагальності, закріпленого у ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а отже сторона має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Позивач не надав належних доказів на спростування встановленого порушення, передбаченого п.п. «г» п. 31.4.5 ПДР України. За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З приводу порушення працівниками поліції правил етичної поведінки слід зазначити наступне.

Наказом Міністерства внутрішніх справ №1179 від 09.11.2016 року були затвердженні Правила етичної поведінки поліцейських. Відповідно до п. 1 розділу І ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов'язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Відповідно до п.п. 1, 3 розділу V вказаних Правил керівник органу (підрозділу) поліції зобов'язаний запобігати проявам неетичної поведінки своїх підлеглих поліцейських шляхом організації роботи з розвитку професійної етики, у тому числі через проведення навчань, інформаційно-роз'яснювальної роботи, а також повинен об'єктивно оцінювати виконання службових обов'язків підлеглими, а в разі порушення норм законодавства України або недотримання вимог цих Правил - ініціювати притягнення їх до відповідальності згідно із законодавством України.

Отже, з приводу порушення працівниками поліції правил етичної поведінки поліцейських, позивачу необхідно повідомити про це керівника відповідного підрозділу поліції з метою подальшого вживання ним заходів до таких поліцейських щодо притягнення їх до відповідальності.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати необхідно віднести за рахунок держави, оскільки у задоволенні позову відмовлено, а позивач звільнений від його сплати.

Керуючись статтями 242 - 246, 255, 268-272, 286, 295, п.п. 15.5 розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до інспектора СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області лейтенанта поліції Меліхова Олександра Вікторовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Головне управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1. Відповідач: лейтенант поліції Меліхов Олександр Вікторович, місцезнаходження: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Злагоди, буд. 2, третя особа: Головне управління національної поліції України в Донецькій області, місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова, буд. 86, ЄРДПОУ 40109058.

Суддя