Справа № 562/4436/17
Суддя: Кушнір О. Г.
Дата ухвалення: 2018-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 562/4436/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"20" липня 2018 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Парфенюк Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів Рівненської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області, уточненому заявою від 03 січня 2018 року в якому просить:

- визнати дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови у перерахунку та виплаті йому пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за три попередні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком протиправними;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної йому пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, починаючи з 30 жовтня 2017 року;

- стягнути з бюджетних асигнувань відповідача на його користь понесені витрати з оплати судового збору в розмірі 640 гривень.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що 02 листопада 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком. Проте при розрахунок пенсії позивачу проведений відповідачем без застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, що обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%. Такі дії позивач вважає протиправними й такими що порушують його законні права та інтереси.

У відзиву на позов відповідач просить у задоволені позову відмовити, мотивуючи тим, що вимоги позивача щодо здійснення перерахунку пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% є безпідставними, оскільки пенсія позивачу призначається не вперше, а тому підстав для застосування положень, які регулюють первинне призначення пенсій, в тому числі застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% - немає. З огляду на пенсійну реформу, при переведенні на інший вид пенсії застосовується показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Сторони у судове засідання не з'явилися, хоча по час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали та згідно поданих заяв просять справу розглянути без їх участі, що відповідно до ст.205 КАС України, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З'ясувавши обставини та дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Установлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 з 16 вересня 2010 року перебуває на обліку в Рівненському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Позивач набув право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року та 02 листопада 2017 року звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком.

02 листопада 2017 року відповідач призначив позивачу пенсію по віку, яку розрахував у відповідності до ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", як при переході з одного виду пенсії на інший. При цьому відповідачем зроблено наступний розрахунок пенсійної виплати позивачу: 5668,83 грн. (основний розмір пенсії) + 279,24 грн. (доплата за 26 років понаднормативного стажу) = 5948,07 грн.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, в частині здійснення розрахунку пенсії без застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, що обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Згідно зі статтею 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 року, пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

За правилами статті 19 цього Закону, пенсії за віком призначаються в розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії.

В силу вимог частини другої статті 53 цього Закону, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку (статті 64-67, 69), одержуваного перед припиненням роботи, яка дає право на пенсію за вислугу років (статті 54 і 55).

В свою чергу, за правилами статей 64-65 цього Закону, середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. У разі відсутності відомостей про заробітну плату (виплати, дохід) у системі персоніфікованого обліку подаються документи про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), видані в установленому законодавством порядку. У разі якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала менший період, ніж передбачено частиною першою цієї статті, середньомісячний заробіток визначається за фактичний період роботи шляхом ділення загальної суми заробітку за цей період на число місяців у ньому.

ОСОБА_1 16 вересня 2010 року була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Водночас, позивач має право на призначення йому пенсії по віку відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року.

Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії по віку врегульований нормами статті 44 цього Закону і передбачає подачу заяви про призначення (перерахунок) пенсії та необхідних документів до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Така заява може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

За вимогами статті 45 цього Закону, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Розмір пенсії за віком визначається за правилами статті 27 цього Закону. Частина перша цієї статті дає для визначення такої пенсії наступну формулу: П = Зп x Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

В свою чергу, згідно з частиною другою статті 40 цього розділу, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. (Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки); Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Крім того, 11.10.2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII від 03.10.2017 року, пунктом 19 розділу I якого внесено ряд змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року, зокрема, підпунктом 27 пункту 19 внесено зміни до розділу XV "Прикінцеві положення" Закону.

З урахуванням таких змін, пунктом 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Пунктом 4-4 цього розділу закріплено правило, за яким з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Як встановлено судом, позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії по віку 02 листопада 2017 року.

Відповідно до цього, відповідач був зобов'язаний призначити йому пенсію по віку, обрахувавши її розмір за правилами статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року, використовуючи для визначення заробітної плати формулу, зазначену у частині другій статті 40 цього Закону та показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки і застосовуючи величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, передбачену у пункті 4-4 розділу XV "Прикінцеві положення" цього Закону.

Ухилившись від такого обов'язку, відповідач зробив розрахунок пенсії позивача, який є нижчим від того, на який вона фактично мала право, чим порушив її права та охоронювані законом інтереси, які підлягають судовому захисту шляхом визнання відповідних дій протиправними та покладення на відповідача обов'язку перепризначити позивачу пенсію за віком, з дати його звернення у повній відповідності до вимог Закону.

Доводи відповідача про те, що оскільки позивач вже отримував пенсію та його звернення в листопаді 2017 року із заявою про призначення пенсії за віком розглядається як переведення з одного виду пенсії на інший, тобто в рамках частини третьої статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року і без поширення на такі правовідносини норми пункту 4-4 розділу XV "Прикінцеві положення" цього Закону, суд відхиляє як безпідставні та такі, що не ґрунтуються на правильному розумінні правових норм.

Так, за правилами статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 цього Закону, особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За правилами частини першої статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності;

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

В силу вимог частини другої цієї статті, пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Згідно з вимогами частини третьої цієї статті, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першійстатті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Буквальний зміст цих норм свідчить на користь того, що правила, які регулюють переведення з одного виду пенсії на інший поширюються виключно на ті три види пенсій, які призначаються за правилами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року, тобто пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

У тому ж випадку, коли особа одержує пенсію, призначену за нормами іншого законодавства, зокрема за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 року, то її звернення про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року, зроблене після настання віку, що дає їй на це право, не може розглядатися як переведення з одного виду пенсії на інший, позаяк мова не йде про різні види виплат в одній солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним судом України у постанові від 31.03.2015 року у справі № 21-612а14.

ОСОБА_1 02 листопада 2017 року за призначенням пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року звернувся вперше, а тому розцінювати його заяву, як прохання про переведення з одного виду пенсії у солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування на інший у тій же системі, у відповідача не було.

Більше того, навіть і при призначенні особі пенсії за віком шляхом переводу її з одного виду пенсії на інший, передумовою, зокрема, для застосування показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, є виключно бажання такої особи. Якщо ж відповідного бажання така особа не висловила, відповідний пенсійний орган на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, для обчислення пенсії у солідарній системі повинен використовувати порядок визначення заробітної плати (доходу), закріплений у розділі VI Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року.

Частиною 1 ст.2 КАС України значено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою цієї статті встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За результатом розгляду справи суд дійшов висновку, що охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача порушені діями відповідача і належним способом захисту прав та законних інтересів позивача буде покладення на відповідача обов'язку призначити (перепризначити) позивачу пенсію за віком, обрахувавши її розмір за правилами статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року, використовуючи для визначення заробітної плати формулу, зазначену у частині другій статті 40 цього Закону та показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки і застосовуючи величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, передбачену у пункті 4-4 розділу XV "Прикінцеві положення" цього Закону з дати звернення позивача.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то поданий позов підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень.

Керуючись ст.ст. 139, 241- 250, 293-295 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за три попередні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, протиправними.

Зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком у відповідності до вимог ст.ст.40,42 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», застосувавши показник заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за три роки, що передує року звернення за перерахунком пенсії. із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35 %, починаючи з 02 листопада 2017 року.

Стягнути з бюджетних асигнувань Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Кодексу адміністративного судочинства України (п.15.5 «Перехідних положень»).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: