Справа № 404/6409/17(2-а/404/68/18)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2018 рокусправа № 404/6409/17(2-а/404/68/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , секретар судового засідання - Лащенко Р.В., за участю позивача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2018 року (головуючий суддя у 1 інстанції - Іванова Н.Ю., рішення ухвалено в м. Кропивницькому у залі судового засідання Кіровського районного суду м. Кіровограда 13 лютого 2018 року, повний текст рішення виготовлено 22 лютого 2018 року) у справі №404/6409/17(2-а/404/68/18) за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - відповідач), в якому просив, з урахуванням заяви про уточнення позовних, визнати протиправними дії та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 29.09.2017 року щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років; зобов'язати відповідача зарахувати позивачу до вислуги років для призначення пенсії час навчання в Кіровоградському інституті сільськогосподарського машинобудування та призначити пенсію з 01.09.2017 року, виходячи з вислуги в календарному обчисленні 24 роки 08 місяців 11 днів, а в пільговому обчисленні - 25 років 02 місяці 15 днів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при обрахунку розміру вислуги років на момент звільнення відповідачем порушено вимоги частини 2 статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», оскільки не враховано часу навчання в цивільному вищому навчальному закладі, а саме в Кіровоградському інституті сільськогосподарського машинобудування.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2018 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 29.09.2017 року щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії за вислугою років. Зобов'зано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_2 до вислуги років для призначення пенсії час навчання в Кіровоградському інституті сільськогосподарського машинобудування та призначити йому пенсію з 01.09.2017 року, виходячи з вислуги в календарному обчисленні 24 роки 08 місяців 11 днів, а в пільговому обчисленні 25 років 02 місяці 15 днів. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше. Згідно з ст. 17 зазначеного Закону, до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби. При цьому зазначає, що листом Міністерства соціальної політики України від 15.05.2017 року №10049/0/2-17-21 роз'яснено порядок зарахування до вислуги років для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» часу навчання у цивільних вищих навчальних закладах. Так зазначено, що до вислуги років для призначення пенсії за нормами зазначеного закону, зараховується час навчання незалежно від освітньо-кваліфікаційного рівня навчального закладу, але обов'язковою умовою для цього є присвоєння офіцерського (спеціального) звання після закінчення такого закладу. Період навчання позивача у Кіровоградському інституті сільськогосподарського машинобудування не може бути зарахований до вислуги років для призначення пенсії, оскільки після закінчення зазначеного навчального закладу позивачу не було присвоєно офіцерського (спеціального) звання, яке є обов'язковою умовою. У зв'язку з чим відсутні правові підстави для зарахування вищевказаного періоду до вислуги років.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. В обґрунтування відзиву зазначає, що обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило за послужним списком особової справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом. Питання обчислення вислуги років на пенсію належить до компетенції уповноважених органів міністерств та відомств, у яких на день звільнення проходили службу військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу, в даному випадку Управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області. Оскільки, Управлінням було сформовано та подано відносно позивача документи до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області на призначення пенсійного забезпечення, тому вважає, що вищезазначені документи є доказами, які підтверджують правильність обрахування вислуги років. Посилання відповідача на лист Міністерства соціальної політики України від 15.05.2017 року №10049/0/2-17-21 є протиправним, оскільки він має лише роз'яснювальний, інформативний характер і не може містити нові правові норми, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату час та місце судового засідання повідомлені належним чином, в апеляційній скарзі клопотав про розгляд справи без його участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_2, головного інспектора Кропивницького міськрайонного відділу Управління ДСНС України у Кіровоградській області, відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу звільнено із служби цивільного захисту у відставку (із зняттям з військового обліку) за п. 176 п.п. 3 (за станом здоров'я), що підтверджується витягом з наказу Управління ДСНС України у Кіровоградській області № 372 від 31.08.2017 року (а.с. 6).

В наказі також зазначено, що вислуга років позивача на службі станом на 31.08.2017 року для призначення пенсії в календарному обчисленні становить 24 роки 08 місяців 11 днів, для призначення пенсії в пільговому обчисленні - 25 років 02 місяці 15 днів.

Згідно з архівною довідкою від 15.02.2006 року №43-58/12-295, позивач навчався в Кіровоградському інституті сільськогосподарського машинобудування - денна форма навчання. Зарахований студентом 1 курсу факультету автоматизації, електрифікації та програмування спеціальність «Електрофікація і автоматизація сільського господарства» наказом №118-ПК-С від 02.08.1989 року. Відрахований з інституту наказом №73-012-С від 30.06.1994 року, в зв'язку із закінченням навчання (а.с. 7).

Вищевказане також підтверджується трудовою книжкою серії БТ-ІІ №2964987 (а.с. 10), в якій, також містяться записи про наступне: в період з 14.11.1994 року по 30.11.1995 року позивач проходив службу в Збройних Силах України; з 05.07.1996 року по 31.08.2017 року проходив службу в підрозділах державної пожежної охорони МВС, МНС та ДСНС України.

Управлінням державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області документи ОСОБА_2 для призначення йому пенсії за вислугу років згідно з п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 29.09.2017 року №4584/34 позивачу відмовлено в призначені пенсії за вислугу років, документи позивача повернуті без виконання (а.с. 9). Рішення вмотивоване тим, що після закінчення позивачем навчання у Кіровоградському інституті сільськогосподарського машинобудування, йому не присвоювалося офіцерське (спеціальне) звання, а отже, відсутні підстави для зарахування періоду з 01.09.1989 року по 30.06.1994 року до вислуги років.

Позивач вважає таке рішення пенсійного органу незаконним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення.

Питання обчислення вислуги років при призначенні пенсії особам, звільненим з військової служби, регулюється Законом України від 09.04.1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262) та постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 року №393 (далі Постанова №393).

Відповідно до частини 2 статті 17 зазначеного Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Аналогічний порядок обчислення вислуги років особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-XII, встановлено і в пункті 2 Постанови №393.

Пунктом 2 Постанови №393 встановлено, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Цивільної оборони України та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

У наведеному вище тексті норми права розділові знаки і сполучник «також» у сполученні з «а» вказують, що обставини, викладені після сполучника, мають таке саме значення, як і викладені до зазначеного сполучника. Тобто додатково до вислуги років при призначенні пенсії зараховується час навчання у цивільних вищих навчальних закладах і в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання. Виходячи з синтаксичної структури речення додатково до вказаної вислуги може бути зарахований час навчання в навчальних закладах, зазначених у статті 17 вказаного вище Закону, якщо після їх закінчення присвоюється офіцерське (спеціальне) звання.

Таким чином, до вислуги років особам, звільненим з військової служби, при призначенні пенсій на умовах Закону №2262-XII додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік за шість місяців.

Тобто цивільні вищі навчальні заклади зазначені окремо від «Інших навчальних закладів» і встановлено для них відсутність будь-яких умов для зарахування, а саме вимоги щодо присвоєння офіцерського (спеціального) звання.

Отже, законодавством передбачено два випадки зарахування часу навчання до вислуги років для призначення пенсії: 1) у цивільних вищих навчальних закладах (незалежно від форми такого навчання); 2) у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання.

За загальним правилом військове звання може бути присвоєно лише при вступі на військову службу або при призначені на відповідну посаду, яка відповідно до законодавства передбачає присвоєння спеціального звання.

Після закінчення вищого навчального закладу присвоєння військового звання можливе лише у разі наявності військової кафедри у вищому цивільному навчальному закладі або закінчення вищих навчальних закладів по підготовці працівників органів внутрішніх справ, військових навчальних закладів, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України які по факту не є цивільними вищими навчальними закладами у розумінні статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 2 Постанови №393.

Так, відповідно до Положення про військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України та Міністра оборони України від 20 червня 2003 року №400/192, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.10.2003 року за №978/8299, військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів (далі - військові навчальні підрозділи) є структурними підрозділами цих вищих навчальних закладів. До них відносяться військові інститути, військові коледжі, факультети та кафедри військової підготовки вищих навчальних закладів. Військова підготовка студентів вищих навчальних закладів за програмою офіцерів запасу організовується відповідно до статті 11 Закону України «Про загальний військовий обов'язок і військову службу» та Положення про військову підготовку студентів вищих навчальних закладів за програмою офіцерів запасу. Студентам, які пройшли повний курс військової підготовки за програмою офіцерів запасу, прийняли Військову присягу, склали встановлені екзамени і атестовані до офіцерського складу, після закінчення вищого навчального закладу наказом Міністра оборони присвоюється відповідне первинне офіцерське звання офіцера запасу.

В даному випадку, законодавцем визначено саме строк призначення на відповідну посаду після закінчення вищого навчального заходу у межах п'яти років, а не обмежено строк навчання в межах п'яти років, який зараховується до вислуги років у розрахунку один рік за шість місяців.

Відповідно до п. 2 ст. 11 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» військову підготовку за програмою підготовки офіцерів запасу на добровільних засадах проходять студенти вищих навчальних закладів ІІІ або ІV рівня акредитації з денною формою навчання, придатні до військової служби за станом здоров'я та морально-діловими якостями.

Тобто присвоєння спеціального звання після закінчення вищого навчального закладу відбувалось виключно для студентів які пройшли військову підготовку за програмою підготовки офіцерів запасу та були зараховані до вищих навчальних закладів за денною формою навчання.

Студенти які закінчили вищий навчальний заклад та здобували освіту за заочною формою навчання не мали права та не могли бути зараховані на військову кафедру при вищому навчальному закладі, а отже їм не могло бути присвоєно спеціальне звання після закінчення вищого навчального закладу. Таким чином, законодавець передбачив узагальнення здобуття вищої освіти кандидатам на посади в органах внутрішніх справ без будь яких умов щодо присвоєння спеціального звання (включно з заочною формою здобуття вищої освіти).

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

Таким чином, відповідно до наведених вище норм, якщо навчання (незалежно від його форми) у цивільному вищому навчальному закладі до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду дає право на присвоєння офіцерського (спеціального) звання, то половина строку цього навчання додатково зараховується до вислуги років.

Оскільки за результатами навчання позивача у Кіровоградському інституті сільськогосподарського машинобудування - денна форма навчання, з 01.09.1989 року по 30.06.1994 року і здобуття вищої освіти, за результатами якої позивач отримав диплом за спеціальністю «Електрофікація і автоматизація сільського господарства», дозволило в подальшому позивачу бути призначеним на посаду, яка відносилась до категорії посад, що заміщувались рядовим і начальницьким складом з присвоєнням спеціального звання «лейтенант внутрішньої служби» з 31.07.1998 року, суд приходить до висновку про те, що отримана позивачем освіта дозволила йому зайняти посаду в підрозділі ДПО УМВС, час перебування на якій зараховано до вислуги років для призначення пенсії. Отже, оскільки позивачу було присвоєно перше офіцерське звання «лейтенант внутрішньої служби» менше, ніж за п'ять років після закінчення вищого навчального закладу, то період його навчання до прийняття на службу в 1996 році має бути зараховано до вислуги років в половинному розмірі, а саме: 2 роки 06 місяців.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині: визнання неправомірної відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 29.09.2017 року та зобов'язання відповідача зарахувати позивачу до вислуги років для призначення пенсії час навчання в Кіровоградському інституті сільськогосподарського машинобудування і призначити останньому пенсію з 01.09.2017 року, виходячи з вислуги в календарному обчисленні 24 роки 08 місяців 11 днів, а в пільговому обчисленні - 25 років 02 місяці 15 днів.

Статтею 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод в Україні.

Зарахування навчання у цивільних вищих навчальних закладах (інститутах, академіях, університетах) без обмежень щодо присвоєння офіцерського звання, до вислуги років особам офіцерського складу міністерства внутрішніх справ України, прямо передбачено вищенаведеними Законами, Постановами Кабінету міністрів України та керівними документами Міністерства внутрішніх справ України якими положення ст.17 Закону України №2262-ХІІ та пункту 2 Постанови КМУ від 17.07.1992 року №393 трактуються і застосовані Управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області вірно у відповідності до керівних документів.

Слід зазначити, що відповідні консультації надавалися Департаментом заробітної плати та умов праці Міністерства соціальної політики України, а саме: «Чи зараховується до вислуги років для призначення пенсії військовослужбовцям, особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, період навчання в цивільних вищих навчальних закладах?».

Відповідно до роз'яснень зазначеного Департаменту вбачається, що згідно з ст. 1 та 15 Закону України «Про вищу освіту» вищим навчальним закладом є освітній, освітньо-науковий заклад, який заснований і діє відповідно до законодавства про освіту, реалізує відповідно до наданої ліцензії освітньо-професійні програми вищої освіти за певними освітніми та освітньо-кваліфікаційними рівнями. Цим Законом (ст.43) вперше віднесено до вищого навчального закладу технікум. До 26 червня 1991 року (день набрання чинності цим Законом) ці навчальні заклади не мали статусу вищого навчального закладу. Ураховуючи викладене, час навчання в технікумі зараховується до вислуги років для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» незалежно від присвоєння офіцерського (спеціального) звання тільки після набрання чинності Законом України «Про освіту» та за умови отримання особою за час цього навчання вищої освіти, що має бути засвідчено документом (документами), передбаченими ст. 9 цього Закону.

Крім того, Управління контролю та розгляду звернень громадян Пенсійного Фонду України 11 листопада 2015 року (вже після прийняття Постанови Верховного суду України від 10 березня 2015 року по справі №21-411а14 - на яку посилається відповідач) надавало консультації з питання зарахування часу навчання до вислуги років та повідомляло про те, що час навчання в технікумі може бути зарахований до вислуги років для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» тільки за період після набрання чинності Законом та за умови отримання особою за час цього навчання вищої освіти, що має бути засвідчено документом (документами), які передбачені ст. 9 Закону.

Отже, є всі підстави вважати, що рішення, прийняте стосовно ОСОБА_2 не має під собою правового підґрунтя. Зазначені нормативно-правові акти були прийняті ще у 1992 році та є чинними і на теперішній час. Жодних змін до статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 за поданням Пенсійного фонду України в частині порядку зарахування до вислуги років навчання у цивільних вищих навчальних закладах з обов'язковою умовою присвоєння особі після їх закінчення офіцерського звання на даний момент внесено не було. Підстав для трактування норми права, яка чинна з 1992 року та весь цей час застосовувалась без обмежень права осіб рядового і начальницького складу на зарахування до вислуги років часу навчання у вищому навчальному закладі, інакше ніж наведено у Постанові КМУ - не має. А різниця у застосуванні цих нормативно-правових актів відносно певних громадян прямо порушують вимоги ст.19 та ст. 22 Конституції України.

Виходячи із положень Закону №1060-ХІІ «Про вищу освіту» (в редакції на час введення його в дію) позивач, отримавши у червні 1994 року диплом про вищу освіту, має право, на підставі ч. 2 ст. 17 Закону №2262-XII та п. 2 Постанови №393, на зарахування часу навчання в інституті до вислуги років для призначення пенсії.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 29.09.2017 року щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії за вислугою років є протиправним і в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки самі по собі дії відповідача не порушують право позивача відносно призначення пенсії за вислугою років, право позивача порушено рішенням про відмову відповідача щодо такого призначення.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2018 року у справі №404/6409/17(2-а/404/68/18) за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 17 липня 2018 року, в повному обсязі постанова складена 23 липня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

В.А.Шальєва