Справа № 813/1252/18
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/1252/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Михайленко Б.С.,

представника позивача Аксютіна Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЛК Юкрейн Груп» до Державної фіскальної служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Агро-МХП» про скасування рішень, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛК Юкрейн Груп» (далі - ТзОВ «ЛК Юкрейн Груп», позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України, відповідач), в якому просить суд:

- скасувати рішення комісії ДФС України № 596599/34978102 від 16.02.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 34 від 30.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов'язати ДФС України зареєструвати податкову накладну № 34 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- скасувати рішення комісії ДФС України № 594820/34978102 від 14.02.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 35 від 30.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов'язати ДФС України зареєструвати податкову накладну № 35 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, рішень комісії ДФС України про відмову у реєстрації податкових накладних №34 та № 35 від 30.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих ТзОВ «ЛК Юкрейн Груп». Позивач вважає оскаржувані рішення відповідача необґрунтованими за своїм характером як нормативно, так і документально. В обґрунтування зазначеного покликається на те, що ДФС України не взято до уваги специфіку діяльності ТзОВ «ЛК Юкрейн Груп» та порушено порядок зупинення реєстрації податкових накладних, зокрема оскаржувані рішення не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Позивач стверджує, що відповідач не мав правових підстав для відмови у реєстрації податкових накладних №34 та № 35 від 30.11.2017, оскільки господарські операції, за результатами яких видано податкові накладні носять реальний характер, на момент здійснення таких господарських операцій ТзОВ «ЛК Юкрейн Груп» мало достатні технічні, людські та матеріальні ресурси, що підтверджуються долученими до матеріалів справи документами.

Ухвалою суду від 13.04.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю «Захід-Агро-МХП» (далі - ТзОВ «Захід-Агро-МХП», третя особа).

Ухвалою від 31.05.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на доводи позовної заяви.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. У поданому суду відзиві відповідач зазначив, що позовні вимоги не враховують всіх обставин справи та не базуються на нормах чинного законодавства.

Третя особа явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила.

25.04.2018 представник третьої особи надав суду письмові пояснення щодо позову, в яких зазначає, що ТзОВ «Захід-Агро-МХП» повністю підтримує позовні вимоги позивача та звертає увагу суду на порушення оскаржуваними рішеннями прав та законних інтересів ТзОВ «Захід-Агро-МХП». Покликається на те, що між ТзОВ «Захід-Агро-МХП» та ТзОВ «ЛК Юкрейн Груп» укладено договір № 4631-Г від 24.07.2015 про надання послуги (приймання, очистка, сушка, зберігання та відвантаження зернових та олійних культур). При цьому вказує на те, що доказами реальності господарських операцій є складські квитанції на зерно, що є визнанням державою факту надання послуг зернового складу. Представник третьої особи також зауважує, що позиція відповідача є суперечливою та неправомірною, оскільки протягом попередніх звітніх періодів позивач на виконання договору № 4631-Г від 24.07.2015 вже зареєстрував податкову накладну № 33 від 31.10.2017, а в реєстрації податкових накладних № 34 та № 35 від 30.11.2017 комісія ДФС України відмовила.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ТзОВ «ЛК Юкрейн Груп» укладено із контрагентом ТзОВ «Захід-Агро МХП» договір № 4631-Г від 24.07.2015 (а.с. 35-38) про надання послуг по прийманню, сушці, очистці, зберіганню та вивантаженню зернових та олійних культур.

Підтверженням надання даних послуг є складські квитанції на прийняте зерновим складом зерно:

- сою: серійний номер АЦ395937; АЦ395938; АЦ395939; АЦ395940; АЦ395944; АЦ395945; АЦ395948 (а.с. 62-68);

- кукурудзу: серійний номер АЦ395757; АЦ395756; АЦ395753; АЦ395752; АЦ395950 АЦ395949: АЦ395946; АЦ395943; АЦ395942; АЦ395941; АЦ395936; АЦ395935; АЦ395934; АЦ395933; АЦ395932; АЦ395931; АЦ395930; АЦ395929; АЦ395928; АЦ395927; АЦ395926; АЦ395925; АЦ395924; АЦ395922; АЦ395947; АЦ395921 (а.с. 69-94).

Відповідно до приписів п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) ТзОВ «ЛК Юкрейн Груп» було складено податкову накладну № 34 від 30.11.2017 (а.с. 16) та направлено 12.12.2017 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з інформацію, зазначеною у Квитанції №1, яка 12.12.2017 направлена ДФС України через «Автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України», податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено, та зазначено підстави зупинення, зокрема вказано, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 52.10.13-00.00. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу (а. с. 18).

13.02.2018 ТзОВ «ЛК Юкрейн Груп» направлено в електронному вигляді до ДФС:

- повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій ПН/РК від 13.02.2018 № 3, де було зазначено пояснення, що ТзОВ «ЛК Юкрейн Груп» надає послуги приймання, зберігання, очищення, сушіння, кукурудзи згідно договору про надання послуг (приймання, сушки, очистки, зберігання та відвантаження зернових та олійних культур) № 4631-Г від 24.07.2015 року, укладеного між підприємствами;

- 6 документів довільного формату із зазначеним переліком документів, що підтверджують реальність здійснення операцій, а саме: акт виконання робіт (надання послуг) № 3438 від 30.11.2017 року; договір про надання послуг (приймання, сушка, очистка, зберігання, відвантаження зернових та олійних культур) № 4631-Г від 24.07.2015 року; додаткова угода до договору про надання послуг від 11.09.2017; додаткова угода до договору про надання послуг від 26.05.2016 ; розрахунок зберігання кукурудзи від 30.11.2017; банківська виписка 10.01.2018.

На підтвердження подання вищезазначених документів ТзОВ "ЛК Юкрейн Груп" було отримано 6 квитанцій про те, що документи доставлені до ДФС України 13.02.2018 та збережені на центральному рівні.

Рішенням комісії ДФС № 596599/34978102 від 16.02.2018 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 34 від 30.11.2017.

Відповідно до п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України рішення комісії ДФС № 596599/34978102 від 16.02.2018 позивач оскаржив до Державної фіскальної служби України.

13.03.2018 ТзОВ "ЛК Юкрейн Груп" отримало Рішення комісії з питань розгляду скарг ДФС України № 25910/34978102 від 06.03.2018 про залишення скарги без задоволення та рішення комісії ДФС без змін.

У зв'язку з виконанням вищеописаного договору № 4631-Г від 24.07.2015 про надання послуги по прийманню, сушці, очистці, зберіганню та відвантаженню зернових та олійних культур, відповідно до приписів п.201.10. ст.201 ПК України ТзОВ «ЛК Юкрейн Груп» було складено податкову накладну № 35 від 30.11.2017 (а.с. 22) та направлено 12.12.2017 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з Квитанцією №1, яка 13.12.2017 направлена ДФС України через «Автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України», податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено, та зазначено підстави зупинення, зокрема вказано, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям Оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 52.10.13-00.00. Та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена 4 цього наказу.

08.02.2018 року TзOB «ЛК Юкрейн Груп» було направлено в електронному вигляді до ДФС:

- повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій ПК/РК від 08.02.2018 №1, де було зазначено пояснення, що ТзОВ «ЛК Юкрейн Груп» надає послуги приймання, зберігання, очищення, сушіння, відвантаження сої згідно договору про надання послуг (приймання, сушки, очистки, зберігання та відвантаження зернових та олійних культур № 4631-Г від 24.07.2015 року, укладеного між підприємствами;

- 8 документів довільного формату із зазначеним переліком документів, що підтверджують реальність здійснення операцій, а саме: акт виконання робіт (надання послуг) № 3439 від 30.11.2017; договір про надання послуг (приймання, сушка, очистка, зберігання та відвантаження зернових та олійних культур) № 4631-Г від 24.07.2015; додаткова угода до договору про надання послуг від 11.09.2017; додаткова угода до договору про надання послуг від 26.05.2016; розрахунок зберігання зерна від 30.11.2017; розрахунок сушки і очистки від 30.11.2017; банківська виписка 27.10.2017; банківська виписка 10.01.2018.

На підтвердження подання вищезазначених документів ТзОВ "ЛК Юкрейн Груп" було отримано 8 квитанцій від 09.02.2018 про те, що документи доставлені до ДФС України 08.02.2018 та збережені на центральному рівні.

Рішенням комісії ДФС № 594820/34978102 від 14.02.2018 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 35 від 30.11.2017.

Відповідно до п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України рішення комісії ДФС №594820/34978102 від 14.02.2018 позивач оскаржив до Державної фіскальної служби України.

12.03.2018 ТзОВ "ЛК Юкрейн Груп" отримало Рішення комісії з питань розгляду скарг ДФС України № 26060/34978102 від 07.03.2018 про залишення скарги без задоволення та рішення комісії ДФС без змін.

Не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, суд виходить з наступного.

ПК України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

У силу положення п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п.12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п. 192.1 ст.192 та п. 201.10 ст. 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до п. 201.1 ст. 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до п.п. 200-1.3 і 200-1.9 ст. 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до п.201.16 ст.201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених п.12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні норми містить пп. 201.16.1 п. 201.16 ст.201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п. 74.2 ст. 74 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 201.16.1. п. 201.16 ст. 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зі змісту Квитанцій № 1 по податкових накладних № 34 та № 35 від 30.11.2017 контролюючим органом сформовано один і той же ж висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених Наказом МФУ від 13.06.2017 року № 567.

Зокрема, у таких вказано, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 52.10.13-00.00, на підставі чого здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

З даного приводу суд зазначає, що контролюючим органом порушено норми пп. 201.16.1. п. 201.16 ст. 201 ПК України. Такий висновок суду базується на тому, що фіскальним органом у Квитанції №1 по ПН № 34 та Квитанції №1 по ПН №35 зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом №567. Натомість, пп. 201.16.1. п. 201.16 ст.201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Так, п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567 містить у собі визначення двох різних критеріїв. Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними пп. 215.3.1 та 215.3.2 п.215.3 ст. 215 розділу VI ПК України стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

З наведеного положення слідує, що фіскальний орган був зобов'язаний у Квитанціях №1 чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567.

Суд зазначає, що визначення фіскальним органом у Квитанції конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Наказі №567 «Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Вичерпний перелік документів).

Так, відповідно до п.1 Вичерпного переліку документів Наказу №567 вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Також, зі змісту Квитанції №1 по податковій накладній №34 та Квитанції №1 по податковій накладній №35 видно, що фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних відповідно до п. «в» пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено Наказом №567, та/або таблицю даних платника податків, яка передбачена п. 4 цього наказу.

Таким чином, у Квитанціях по податкових накладних № 34 та № 35 фіскальним органом, в порушення пп. 201.16.1 п.201.16 ст. 201 ПК України, не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (п. 6 Критеріїв містить визначення двох різних критеріїв), ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567 (п. 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

Щодо формулювання фіскальним органом у Квитанціях вимоги надання «та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу» (тобто Наказу №567), суд зазначає, що таке визначення також являється нечітким та незрозумілим, зокрема, для платника податків.

Так, Наказ №567 містить у собі п. 4 наступного змісту: «Державній фіскальній службі України: до 25 червня 2017 року здійснити аналіз ефективності застосування Критеріїв оцінки та у п'ятиденний строк надати пропозиції Міністерству фінансів України стосовно їх удосконалення; щокварталу до п'ятого числа першого місяця наступного кварталу надавати пропозиції Міністерству фінансів України для удосконалення Критеріїв оцінки».

Натомість, Критерії оцінки ступеня ризиків Наказу №567 містить п. 4 наступного змісту: «Інформація за встановленою формою подається платником податку в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами. ДФС постійно розміщує на офіційному веб-сайті відомості щодо засобів електронного зв'язку, якими може подаватися інформація за встановленою формою».

Поряд з цим, Вичерпний перелік документів Наказу №567 взагалі не містить пункту 4.

У відповідності до пп. 201.16.2 п. 201.16 ст.201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у пп. «в» пп. 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до пп.201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (пп. 201.16.3 п.201.16 ст.201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до пп.201.16.2 ПК України.

Так, судом встановлено, що у порядку визначеному пп.201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України, позивачем були надані копії документів та пояснення для направлення для Комісії ДФС України.

Такі документи направляються податковим органом за місцем обліку платника податків відповідно пп. 201.16.2 п. 201.16 статті 201 ПК України до Комісії ДФС України для прийняття Рішення щодо реєстрації податкових накладних.

Однак, комісія Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, незважаючи на надання відповідних документів та висновків, прийняла оскаржувані рішення, якими відмовила в реєстрації податкових накладних № 34 №35 від 30.11.2017.

При цьому в рішенні не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» №190 від 29.03.2017 (далі - Постанова №190) установлено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

-ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

-ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу ;

-надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Однак, всупереч наведеному, оскаржувані рішення не містять чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Тому, зважаючи на те, що платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарської операції за податковими накладними у реєстрації яких відмовлено, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення відповідача є необґрунтованими.

З аналізу долучених до матеріалів справи доказів, вбачається, що господарські операції, за результатами яких видані податкові накладні №34 та № 35 носять реальний характер, позивач на момент здійснення таких господарських операцій мав достатні технічні, людські та матеріальні ресурси. Позивачем долучено до матеріалів справи копії актів виконаних робіт № 3439 від 30.11.2017, № 3438 від 30.11.2017 ( т.I а.с. 33-34), копії складських квитанцій на прийняте зерновим складом зерно (т.I а.с. 62-94), копії банківських виписок (т.I а.с. 42, 46), копії товарно-транспортних накладних (т.II а. с. 5-250, т.III а.с. 1-250, т.IV а.с. 1-81).

Суд зауважує, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та ТзОВ «Захід-Агро МХП», та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови ТзОВ «ЛК Юкрейн Груп» у реєстрації податкових накладних №34 та № 35 від 30.11.2017.

Аналогічну правову позицію висловив і Вищий адміністративний суд України у постанові від 15.07.2015 (справа № К/800/62702/14) та в ухвалі від 16.03.2016 (справа № К/800/63884/14).

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення комісії ДФС України ДФС України № 596599/34978102 від 16.02.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 34 від 30.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних та рішення комісії ДФС України № 594820/34978102 від 14.02.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 35 від 30.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняті не у спосіб визначений законом, а отже, є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо вимоги позивача зобов'язати ДФС України зареєструвати податкові накладні № 34, №35 в Єдиному реєстрі податкових накладних суд зазначає наступне.

Згідно з приписами ч.ч. 3,4 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Пунктами 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010, визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

За таких обставин, суд вважає необхідним зобов'язати відповідача ДФС України зареєструвати податкові накладні №34 від 30.11.2017 та № 35 від 30.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У силу ч.4 ст.242 КАС України, судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (ст. 72 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, всупереч обов'язку доказування, закріпленому у ст.77 КАС України, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено тих обставин, що стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень.

Таким чином, за результатами системного аналізу приписів зазначеного законодавства у взаємозв'язку з обставинами даної справи, керуючись ст. 245 КАС України (повноваження суду при вирішенні справи), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Скасувати рішення комісії ДФС України № 596599/34978102 від 16.02.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 34 від 30.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 34 від 30.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Скасувати рішення комісії ДФС України № 594820/34978102 від 14.02.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 35 від 30.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №35 від 30.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЛК Юкрейн Груп» (79015, м.Львів, вул.Героїв УПА, 72, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м.Київ, Львівська пл., 8; ) суму сплаченого судового збору у розмірі 7 048 (сім тисяч сорок вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.07.2018.

Суддя В.М. Сакалош