Справа № 815/1666/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/1666/18

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.
Час і місце ухвалення: 14:09 м. Одеса

Дата складання повного тексту: 10.05.2018

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук'янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2018 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом до Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про:

- визнання протиправним та скасування рішення від 03 січня 2018 року №1 про відмову в призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п."а" ст. 13, ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п."а" ст. 13, ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, з дня звернення до пенсійоного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме з 17 серпня 2017 року, зарахувавши у пільговий трудовий стаж ОСОБА_3 роботу за період: з 20 червня 1983 року по 11 серпня 1983 року, з 16 червня 1984 року по 20 липня 1984 року, з 09 лютого 1985 року по 31 березня 1985 року, з 16 серпня 1985 року по 08 жовтня 1985 року, з 10 листопада 1985 року по 13 січня 1986 року, з 17 березня 1986 року по 01 лютого 1991 року.

18 квітня 2018 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про стягнення з Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на користь позивача витрат на професійну правову допомогу. В обґрунтування якого зазначалося, що 13 лютого 2018 року між позивачем та ФОП ОСОБА_4 було укладено договір про надання правової допомоги. На виконання даного договору позивач сплатив представнику гонорар у розмірі 9 000 грн., що є співмірним обсягу наданих послуг, пов'язаних із судовим розглядом даної адміністративної справи.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено в повному обсязі та призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на 04 травня 2018 року.

24 квітня 2018 року до суду першої інстанції надійшло заперечення проти клопотання про стягнення витрат на правову допомогу, в якому відповідач зазначив, що подані до клопотання докумети не пітведжують та не обгрунтовують розмір витрат на правову допомогу, а тому просив суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу згідно наданих підтверджуючих документів.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 травня 2018 року стягнуто з Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Державного бюджету України судовий збір за подання адміністративного позову до Одеського окружного адміністративного суду у розмірі 704,80 грн.

Стягнуто з Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

У задоволенні клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу в іншій частині відмовлено.

Не погодившись з додатковим рішенням суду Чорноморське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області подало апеляційну скаргу в якій зазначається, що розмір витрат на правову допомогу у розмірі 2 000 грн. не підтверджений та необґрунтований.

У зв'язку з чим в скарзі ставиться питання про скасування додаткового рішення суду першої інстанції та прийняття нового, яким в задоволенні клопотання про стягнення витрат на правову допомогу відмовити в повному обсязі.

У відзові позивача на апеляційну скаргу вказується, що подана апеляційна скарга є необґрунтованою, вимоги, викладені в ній, не відповідають чинному законодавству. А, тому, апеляційна скара задоволеню не підлягає. Разом з тим позивач просить змінити додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 травня 2018 року в частині розміру витрат на професійну правову допомогу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст. 39 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 ст. 132 КАС Украни встановлено, що витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.7 ст. 139 КАС України).

Відповідно до ч.9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов'язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 13 лютого 2018 року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 було укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до п.4.1, 4.2 Договору вартість послуг Юриста склала 9 000 грн. Клієнт зобов'язувався на протязі трьох днів з моменту підписання договору, сплатити передоплату за наданні послуги в розмірі 900 грн., що становить 10 % від загальної суми вартості послуг, а остання частина гонорару підлягає сплаті на протязі 3-х днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг.

На виконання умов договору позивач 16 квітня 2018 року сплатив ОСОБА_4 повну суму гонорару, що підтверджується копією квитанції №1, а 18 квітня 2018 року сторони підписали акт прийому-передачі наданої правової допомоги.

Згідно акту прийому-передачі ОСОБА_3 були надало наступні правові послуги:

- ознайомлення з проблемою клієнта та переліком документів, на яких базується спірне питання, стосовно відмови відповідача в призначені позивачу пенсії на пільгових умовах;

- надання усних консультацій з питань захисту соціальних прав громадян, права на звернення до суду для оскарження рішення суб'єкта владних повноважень;

- визначення правової позиції стосовно спірного питання на підставі чинного законодавства та судової практики;

- складення позовної заяви та інших процесуальних документів під час розгляду справи в порядку адміністративного судочинства;

- представництво інтересів клієнта в Одеському окружному адміністративному суді, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, з питань призначення пенсії ОСОБА_3 на пільгових умовах.

Вирішуючи питання щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн. суд першої інстанції вважав, що дана справа відноситься до справ незначної складності, щодо яких на момент звернення позивача до суду сформовано сталу практику їх розгляду. Отже, даний спір не потребував значних затрат часу, а підготовка цієї справи до розгляду у суді не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи. Крім того наданий суду договір від 13 лютого 2018 року носить загальний характер і не передбачає представництво інтересів позивача по конкретній справі; суду не надано детального почасового опису робіт (наданих послуг), виконаних представником позивача, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не надано належних доказів фактичного понесення витрат,

Стягуючи з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Державного бюджету України 704,80 грн. суд першої інстанції виходив з того, що зазначений розмір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму 2018 року для працездатних осіб, який позивач повинен був сплатити при подачі даного адміністративного позову. Оскільки ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року сплату судового збору було відстрочено на підставі положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір" і позов ОСОБА_3 було задоволено в повному обсязі, суд першої інстанції вважав за необхідне суму судового збору за подання адміністративного позову стягнути з відповідача.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, 139 КАС України.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.7 ст. 134 КАС України, обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач у свому заперечені проти клопотання про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 9 000 грн. від 19 квітня 2018 року № 4505/09 просив суд першої інстанції зменшити розмір витрат.

Таким чином, відповідач фактично погодився відшкодувати позивачу витрати на правовому допомогу.

Отже, вимоги апеляційної скарги про відсутність підстав для відшкодування вират, мотивировка якої повність співпадає з мотивіровкою вищезгаданого заперечення, є неаргументовані.

Оскільки відповідачем не доведено неспівмірності витрат на на оплату правничої допомоги адвоката то колегія суддів вважає додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 травня 2018 року законним і обґрунтованим.

Судова колегія вважає необхідним зазначити, що у даному апеляційному провадженні не наділена повноваженнями рорзглядати вимоги позивача про зміну додаткового рішення суду, що викладені у відзові на апеляційну скаргу, оскільки таки вимоги можуть були заявлені тільки в апеляційній скарзі. Позивач додаткове рішення суду не оскаржував, що свідчить, про те, що він згоден з вирішенням судом першої інстанції спірного питання.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 308, п.1 ч.1 ст.311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області залишити без задоволення, а додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 липня 2018 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Лук'янчук О.В. Ступакова І.Г.