Справа № 821/1234/18
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/1234/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Кальченко-Булановій М.С.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивачів - ОСОБА_2,

представника відповідача - Шилова М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач-1), ОСОБА_4 (далі - позивач-2) звернулися з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (далі - відповідач), в якому просять визнати протиправною відмову відповідача щодо надання позивачам дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства земельних ділянок в розмірі, що не перевищує земельну ділянку (пай) за рахунок земель раніше наданих в оренду засновнику фермерського господарства ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 21,1341 га, у тому числі 21,1341 га - пасовища (кадастровий номер НОМЕР_3) згідно договору оренди землі від 15.12.2016 р., зареєстрованого 25.12.2016 р.; зобов'язати відповідача надати позивачам дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства земельних ділянок в розмірі, що не перевищує земельну ділянку (пай) за рахунок земель раніше наданих в оренду засновнику фермерського господарства ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 21,1341 га, у тому числі 21,1341 га - пасовища (кадастровий номер НОМЕР_3) згідно договору оренди землі від 15.12.2016 р., зареєстрованого 25.12.2016 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначають, що звернулися до відповідача із заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства, земельних ділянок у розмірі, що не перевищують земельну частку (пай), за рахунок земель раніше наданих в оренду засновнику фермерського господарства ОСОБА_1 для ведення особистого фермерського господарства та отримали відмову відповідача у наданні такого дозволу, оформлену листом від 08.09.2017 р. Вказану відмову оскаржили до суду. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 07.11.2017 р. визнано протиправною відмову відповідача у наданні позивачам дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства, земельних ділянок, що не перевищує земельну частку (пай), за рахунок земель, наданих в оренду для ведення особистого фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 21,1341 га, у тому числі: 21,1341 га - пасовища (кадастровий номер НОМЕР_3), згідно договору оренди землі від 15.12.2016 р., зареєстрованого 25.12.2016 р., та зобов'язано відповідача надати позивачам дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність вказаних земельних ділянок. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 р. постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 07.11.2017 р. скасовано та ухвалено нову постанову, якою визнано протиправною відмову відповідача у наданні позивачам дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства, земельних ділянок, що не перевищує земельну частку (пай), за рахунок земель, наданих в оренду для ведення особистого фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 21,1341 га, у тому числі: 21,1341 га - пасовища (кадастровий номер НОМЕР_3), згідно договору оренди землі від 15.12.2016 р., зареєстрованого 25.12.2016 р., та зобов'язано відповідача повторно розглянути заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_4 від 09.08.2017 р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства. Однак на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 р. відповідач листами від 08.06.2018 р. №№ 31-21-0.302-3162/2-18, 31-21-0.302-3159/2-18 знову відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Позивачі вважають протиправними такі відмови, оскільки вказані у листах підстави не передбачені ст.118 ЗК України.

Ухвалою від 27.06.2018 р. у справі відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання на 18.07.2018 р. о 09:00 год.

В установлений судом строк відповідачем відзиву на позовну заяву не надано.

В судовому засіданні позивач та представник позивачів підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши на те, що на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 р. відповідачем повторно розглянуто заяви позивачів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок. За результатами розгляду заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відмовлено у наданні дозволу, оскільки земельна ділянка (кадастровий номер НОМЕР_3) перебуває у користуванні ОСОБА_1 згідно договору оренди землі від 15.12.2016 р., строк дії якого до 2023 року. Припинення договірних відносин та передача у власність земельної ділянки відобразиться на доходах до місцевого бюджету. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.12.2016 р. між Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) на підставі протоколу земельних торгів від 15.12.2016 р. № 75/12/16, укладено договір оренди землі, предметом якого є надання орендарю в строкове (на 7 років) платне користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 21,1341 га для ведення фермерського господарства, що розташована за межами населених пунктів на території Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області, кадастровий № НОМЕР_3.

19.12.2016 р. відповідно до акту приймання-передачі об'єкта оренди ОСОБА_1 прийняв у користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 21,1341 га.

Відповідно до статуту Фермерського господарства "ВЛ-Фермер" (нова редакція), затвердженого рішенням засновника господарства від 26.06.2017 р. № 2 та зареєстрованого 18.07.2017 р. державним реєстратором Управління Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області, до складу господарства входять: голова ФГ - ОСОБА_1 та член ФГ - ОСОБА_4 Фермерське господарство користується на підставі договору оренди землі від 15.12.2016 р., зареєстрованому 25.12.2016 р., земельною ділянкою площею 21,1341 га.

08.09.2017 р. Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області листом № Л-9799/0-3436/6-17 надало відповідь ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про розгляд їх заяв стосовно надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства, розташованих на території Великоолександрівської селищної ради. За результатами розгляду заяв відповідач відмовив позивачам у наданні запитуваних дозволів мотивуючи тим, що на даний час має право передавати у власність громадянам в межах норм безоплатної приватизації не більше 25 відсотків від площі земельних ділянок, право оренди на які було продано на території Херсонської області за попередній квартал та повідомив, що зазначена ділянка не ввійшла до переліку ділянок, виділених для безоплатної приватизації.

Не погоджуючись з таким рішенням Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області позивачі звернулися до суду з позовом.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду у справі № 821/1412/17 позов ОСОБА_1, ОСОБА_4 задоволено: визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у наданні ОСОБА_1 та ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства, земельних ділянок, що не перевищує земельну частку (пай), за рахунок земель, наданих в оренду для ведення особистого фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 21,1341 га, у тому числі: 21,1341 га - пасовища (кадастровий номер НОМЕР_3), згідно договору оренди землі від 15.12.2016 р., зареєстрованого 25.12.2016 р.; зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області надати ОСОБА_1 та ОСОБА_4 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства "ВЛ-Фермер", земельних ділянок, що не перевищує земельну частку (пай), за рахунок земель, наданих в оренду для ведення особистого фермерського господарства загальною площею 21,1341 га, у тому числі: 21,1341 га - пасовища (кадастровий номер НОМЕР_3), згідно договору оренди землі від 15.12.2016 р., зареєстрованого 25.12.2016 р.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 р. постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 07.11.2017 р. скасовано, ухвалено нову постанову, якою визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у наданні ОСОБА_1 та ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства, земельних ділянок, що не перевищує земельну частку (пай), за рахунок земель, наданих в оренду для ведення особистого фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 21,1341 га, у тому числі: 21,1341 га - пасовища (кадастровий номер НОМЕР_3), згідно договору оренди землі від 15.12.2016 р., зареєстрованого 25.12.2016 р.; зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1, ОСОБА_4 від 09.08.2017 р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, для ведення фермерського господарства.

На виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянуті заяви позивачів щодо надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства, розташованих на території Вилекоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області та листами від 08.06.2018 р. № 31-21-0.302-3159/2-18, № 31-21-0.302-3162/2-18 відмовлено у задоволені заяв.

Підставою для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 вказано те, що строк договору оренди закінчується в 2023 році, а час для реалізації норм ст.32 ЗК України не перевищує одного року, а підставою для відмови ОСОБА_4 - земельна ділянка (кадастровий номер 650955100:04:033:0002) згідно договору оренди землі перебуває у користуванні ОСОБА_1, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для передачі безоплатно у приватну власність земельної частки (паю).

Вважаючи такі відмови протиправними, позивачі звернулися до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Згідно ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Стаття 7 Закону України "Про фермерське господарство" від 19.06.2003 р. № 973-IV визначає, що надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Приписами п.а) ч.3 ст.22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до ч.1 ст.32 ЗК України громадянам України - членам фермерського господарства передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Дія частини першої цієї статті не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай) (ч.2 ст.32 ЗК України).

Згідно п.а) ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної в таких розмірах: для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району.

Частиною 2 статті 13 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено, що членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Земельні ділянки, на яких розташовані житлові будинки, господарські будівлі та споруди фермерського господарства, передаються безоплатно у приватну власність у рахунок земельної частки (паю).

З аналізу даних правових норм слідує, що члени фермерського господарства мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю), однак за умови, якщо такого права вони не використали раніше.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є засновником ФГ "ВЛ-Фермер", а ОСОБА_4 - членом ФГ "ВЛ-Фермер", що підтверджується Статутом, затвердженим рішенням засновника № 2 від 26.06.2017 р. та зареєстрованого 18.07.2017 р. державним реєстратором Управління Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області.

ФГ "ВЛ-Фермер" користується на підставі договору оренди землі від 15.12.2016 р., зареєстрованому 25.12.2016 р., земельною ділянкою площею 21,1341 га.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, як члени фермерського господарства, мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок як із земель державної або комунальної власності, так і із земель, які раніше були передані їм у користування.

Документальних доказів використання позивачами раніше такого права відповідач до суду не надав.

Позивачі звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявами щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок у розмірі, що не перевищує земельну частку (пай), із земель, наданих в оренду ОСОБА_1 згідно договору оренди від 15.12.2016 р., тобто із земель, які перебувають у користуванні ФГ "ВЛ-Фермер", членами якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Згідно ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському госпдарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином ч.7 ст.118 ЗК України визначає вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Виходячи з аналізу вказаних законодавчих положень у системному їх зв'язку, суд приходить до висновку, що перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Між тим, як вбачається з листів Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 08.06.2018 р. №№ 31-21-0.302-3162/2-18, 31-21-0.302-3159/18, фактичною відмовою у наданні ОСОБА_1 та ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства вказано наявність діючого договору оренди земельної ділянки, який укладено із ОСОБА_1 15.12.2016 р., зареєстрованого 25.12.2016 р., строк дії якого до 2023 року.

Тобто відповідачем відмовлено позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з підстав, які не передбачені ч.7 ст.118 ЗК України.

Крім того, відмова з таких мотивів прямо суперечить ч.2 ст.13 Закону України "Про фермерська господарство", ч.1 ст.32 ЗК України, якими передбачено право членів фермерського господарства на одержання безоплатно у приватну власність земельної ділянки із раніше наданих їм у користування земельних ділянок, а тому є протиправною.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_4 в частині визнання протиправною відмови відповідача у наданні позивачам дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства, земельних ділянок в розмірі, що не перевищує земельну частку (пай), за рахунок земель раніше наданих в оренду засновнику фермерського господарства ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 21,1341 га, у тому числі: 21,1341 га - пасовища (кадастровий номер НОМЕР_3), згідно договору оренди землі від 15.12.2016 р., зареєстрованого 25.12.2016 р., підлягають задоволенню.

В той же час, слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктами 2 та 4 частини 2 статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Тобто, у разі встановлення судом протиправної бездіяльності суб'єкта владних повноважень, законодавець передбачив обов'язок суду примусити суб'єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Суд, встановивши протиправність оскаржуваного рішення відповідача, яка виразилась у прийнятті необґрунтованого рішення, враховуючи положення вищезазначених норм має зобов'язати відповідний орган виконавчої влади уповноважений на прийняття таких рішень повторно розглянути заяви позивачів та прийняти вмотивоване рішення у відповідності до вимог статті 118 ЗК України.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача повторно розглянути заяви позивачів від 09.08.2017 р. з огляду на наступне.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб'єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оскільки заяви позивачів від 09.08.2017 р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою розглянута з порушенням норм Земельного кодексу України, тому відповідач зобов'язаний знову розглянути дані заяви, оскільки саме по собі судове рішення про визнання відмови у наданні дозволу протиправною не відновлює порушеного права позивача на прийняття останнім вмотивованого рішення щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

При цьому суд зазначає, що при прийнятті в подальшому відповідачем рішення, останній не вправі відмовляти позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з тих самих підстав, які визнано судом протиправними.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню.

Щодо стосується клопотання позивачів про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми слідує, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд враховує, що позивачами не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, суд не вважає за необхідне зобов'язувати суб'єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, а тому відмовляє у встановленні судового контролю за виконанням постанови в даній справі.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачами заявлено по одній позовній вимозі немайнового характеру, а тому судовий збір складає по 704,80 грн., які сплачено позивачами згідно квитанцій від 25.06.2018 р.

Судом за результатами розгляду справи задоволено позовні вимоги щодо визнання протиправними відмов у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, а відмовлено в частині способу поновлення порушених прав позивачів, який ними зазначено у позовній заяві.

Таким чином стягненню з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивачів підлягає судовий збір у сумі по 704,80 грн. на кожного.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (74112, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1), ОСОБА_4 (74112, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_2) до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.Університетська, 136а, ) про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.Університетська, 136а, ) у наданні ОСОБА_1 (74112, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (74112, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_2) дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства, земельних ділянок, що не перевищує земельну частку (пай), за рахунок земель, наданих в оренду для ведення особистого фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 21,1341 га, у тому числі: 21,1341 га - пасовища (кадастровий номер НОМЕР_3), згідно договору оренди землі від 15.12.2016 р., зареєстрованого 25.12.2016 р.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.Університетська, 136а, ) повторно розглянути заяви ОСОБА_1 (74112, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1), ОСОБА_4 (74112, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_2) від 09.08.2017 р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, для ведення фермерського господарства.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.Університетська, 136а, ) на користь ОСОБА_1 (74112, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.Університетська, 136а, ) на користь ОСОБА_4 (74112, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_2) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 23 липня 2018 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат.6.2.1