Справа № 263/5117/18
Суддя: Шатілова Л. Г.
Дата ухвалення: 2018-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/5117/18
Провадження № 2-а/263/274/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шатілової Л.Г., при секретарі Лопатнюк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу в порядку спрощеного позовного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мангушського відділення поліції Центрального ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що інспектором Мангушського ВП Центрального ВП ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 452854 від 19.04.2018 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень. У вищевказаній постанові було зазначено, що він 19.04.2018 року о 10-15 годині, на автодорозі М-14 Одеса-Мелітополь Новоазовськ, 619 км. 800 м, керуючи автомобілем ГАЗ3302, державний номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.41 «Контроль», чим порушив п. 8.4.в. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП. Вважає постанову про накладення адміністративного стягнення такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню, оскільки інкримінованого йому адміністративного правопорушення він не скоював, та перед знаком «Контроль» він здійснив зупинку, при цьому вимог ПДР не порушував. Вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, що не відображає дійсним обставинам справи, складеною за відсутністю належних доказів та без дотримання вимог чинного законодавства, вимог КУпАП, без з'ясування всіх обставин справи та без дотримання належної процедури. З огляду на вищевикладене, просив суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, а провадження по справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, вимоги адміністративного позову підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судові засідання жодного разу не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.

Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 452854 від 19.04.2018 року, вбачається, що ОСОБА_1 19.04.2018 року о 10-15 годині, на автодорозі М-14 Одеса-Мелітополь Новоазовськ, 619 км. 800 м, керуючи автомобілем ГАЗ3302, державний номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.41 «Контроль», чим порушив п. 8.4.в. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП. Даною постановою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255,00 гривень.

Пунктом 8.4.в Правил дорожнього руху України передбачено, що заборонні знаки - запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Знак 3.41 «Контроль» забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (пост Національної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо).

Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1, 3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Згідно з ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно доч.ч.1, 2, 3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи.

Згідно з ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Будь-яких доказів на спростування адміністративного позову відповідачем не надано.

Європейський суд з прав людини у п. 36 рішення в справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 1 липня 2003 року № 37801/97,зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Відповідно до ч. 1ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

При винесенні постанови інспектором патрульної служби повинно бути з'ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при розгляді справи обставини свідчать про неналежне з'ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З огляду на вищезазначене, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності своїх дій, відповідно до ст.77 КАС України, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 73-78, 241-246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 122, 245, 251, 283, 284 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Мангушського відділення поліції Центрального ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії 452854 від 19.04.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 гривень - скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.Г. Шатілова