Справа № 821/1080/18
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/1080/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Собчук Є.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 розглянувши за правилами спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу № 486/2 від 27.04.2018 року, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу № 486/2 від 27.04.2018 року, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач працював в органах Державної виконавчої служби з серпня 2007 року.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 29.04.2016 № 915/ОСОБА_5 призначено на посаду головного державного виконавця Бериславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області з 29.04.2016 року.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 27 квітня 2018 року № 486/2 "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1." позивача звільнено з посади з 02 травня 2018 року за порушення Присяги державного службовця, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 63, частини 5 статті 66 Закону України "Про державну службу".

Зазначений наказ прийнято на підставі подання дисциплінарної комісії ГТУЮ у Херсонській області від 18.04.2018р. про наявність у діях позивача дисциплінарного проступку, а саме за порушення присяги державного службовця, що виражено у неналежному та несумлінному виконанню своїх посадових обов'язків, як державного службовця, а також у невиконанні доручень керівника. Позивач вважає вказаний наказ протиправним.

Позивач вказав, що наказом Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 10 січня 2018 року № 40/3 відносно нього порушено дисциплінарне провадження. З 19 по 27 березня 2018 року членами дисциплінарної комісії проведено службове розслідування.

З матеріалами дисциплінарної справи позивача ознайомлено 15.05.2018 р., про факти порушень, які викладені у подані начальника РВ ДВС від 28.12.2017р., ОСОБА_1 не було відомо, у зв'язку з чим пояснення щодо порушень ним не надавалося.

Вказав, що без надання інформації про порушення, які стали підставою для відкриття дисциплінарного провадження, позивача фактично позбавили можливості знати та надати письмові пояснення щодо часу, місця, обставин та причин вчинення дисциплінарного проступку та ознайомитися з матеріалами дисциплінарної справи.

На думку позивача, висновки дисциплінарної комісії від 27.03.2018 та 12.04.2018 р. та подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 18.04.2018р. не містять доказів що підтверджують порушення присяги державного службовця.

Крім того вказав, що є депутатом Бериславської міської ради VII скликання. Про депутатську діяльність позивача відповідачу відомо та зазначено у висновку за результатами службового розслідування від 27.03.2018 року, при цьому Бериславську міську рад про звільнення позивача повідомлено не було.

Також зазначив, що під час звільнення відповідач не в повному обсязі провів розрахунок, а саме: не виплачено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та грошову допомогу у розмірі середньомісячної заробітної плати до щорічної основної оплачуваної відпустки. Заяву про здійснення вищезазначених грошових виплат надано до Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 03.05.2018 року.

На підставі вказаного позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 27.04.2018 № 486/2 "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1.";

- поновити ОСОБА_1 з 02.05.2018 на посаді головного державного виконавця Бериславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області;

- стягнути з Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період вимушеного прогулу з 02.05.2018 року;

- зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у Херсонській області здійснити виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати до щорічної основної оплачуваної відпустки.

Ухвалою суду від 08 червня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Позивач недоліки усунув.

Ухвалою суду від 23 червня 2018 року у справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін.

09 липня 2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтовано тим, що 27.04.2018 року позивача отримав та був ознайомлений з наказом №486/2 від 27.04.2018 року у Бериславському районному відділі, проте ставити свій підпис відмовився, про що складно відповідний акт.

Вказав, що за ініціативою суб'єкта призначення на підставі подання начальника Бериславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 28.12.2017 № 14801/12, наказом Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 10.01.2018 №40/3 "Про порушення дисциплінарного провадження" порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1, з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку.

Відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 16.03.2018 № 67/4 "Про проведення службового розслідування по дисциплінарній справі стосовно ОСОБА_1.", у період з 19.03.2018 по 27.03.2018 дисциплінарною наявність у діях головного державного виконавця Бериславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, неналежне та несумлінне виконанні позивачем посадових обов'язків, як державного службовця, а також у невиконанні ним доручень керівника.

Також відповідач звернув увагу, що на час накладення на позивача дисциплінарного стягнення стосовно нього діяло два дисциплінарні стягнення за неналежне виконання посадових обов'язків попереджений про неповну службову відповідність; за систематичне неналежне виконання посадових обов'язків попереджений про неповну службову відповідність.

Відповідно до наказу Головного територіального управлінні юстиції у Херсонській області від 27.04.2018 року №486/2 "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1." за неналежне та несумлінне виконання посадових обов'язків, як державного службовця, а також за невиконання доручень керівника, звільнено з посади головного державного Бериславського РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області 02 травня 2018 року за порушення Присяги державного службовця, відповідно до п.1 ч.2 ст.65, ч.5 ст.66 ЗУ "Про державну службу".

Відповідач вказав, що позивача попереджено про відкриття дисциплінарного провадження, ознайомлено з правом на оскарження та з правом на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи, запропоновано особисто взяти участь у засіданні дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Головного територіального управління юстиції. Крім того, ОСОБА_1 повідомлено про час та місце проведення засідання дисциплінарної комісії, проте позивач не скористався своїм правом на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та відмовився взяти участь у засіданні Комісії.

Щодо проведеного службового розслідування вказав, що в ході його проведення встановлено, що головним державним виконавцем Бериславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_1 вчинено дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 1 часини 2 статті 65 Закону України "Про державну службу", а саме, порушення присяги державного службовця, що виражено у неналежному та несумлінному виконанні ОСОБА_1 своїх посадових обов'язків, як державного службовця, а також у невиконанні ним доручень керівника, чим порушено пункт 7 частини 1 статті 8 та статті 9 Закону України "Про державну службу", статей 11, 13, 18, 37,41, 48 Закону України "Про виконавче провадження", пункту 11 розділу II та пункту 13 розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/15 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5).

На підставі вказаного вважає оскаржуваний наказ правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про стягнення виплати матеріальної допомоги та допомоги на соціально - побутові потреби вказав, що відповідно до діючого трудового та фінансового законодавства, підстави для їх надання позивачу відсутні, оскільки основною умовою, за якою виплачується виплата грошової допомоги є факт надання працівникові щорічної відпустки. Підставою для її надання є особиста заява працівника. Проте, за час трудових відносин у 2018 році такої заяви від ОСОБА_6 не надходило.

На підставі вказаного просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши вступне слово позивача, представника позивача та представників відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: наказом Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 29.04.2016 № 915/1 ОСОБА_1 призначено на посаду головного державного виконавця Бериславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 10.01.2018 №40/3 "Про порушення дисциплінарного провадження" порушено дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_1, на підставі подання начальника Бериславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Гаскевича М.В. від 28.12.2017 № 14801/12 (а.с.144 т.с. 2).

Наказом Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 16.03.2018 № 67/4 "Про проведення службового розслідування по дисциплінарній справі стосовно ОСОБА_1." визначено щодо необхідності проведення службового розслідування у період з 19.03.2018 по 27.03.2018 дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Головного територіального управління юстиції у Херсонській області стосовно головного державного виконавця Бериславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_1 Службове розслідування наказано провести у строк з 19.03.2018 р. по 27.03.2018 р. (а.с. 164, т. 2).

За результатами проведеного службового розслідування комісією з розгляду дисциплінарних справ Головного територіального управління юстиції у Херсонській області складено висновок від 27.03.2018 р.

Так, дисциплінарною комісією встановлено наявність у діях головного державного виконавця Бериславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 часини 2 статті 65 Закону України "Про державну службу", а саме, порушення Присяги державного службовця, що виражено у неналежному та несумлінному виконанні ОСОБА_1 своїх посадових обов'язків, як державного службовця, а також у невиконанні ним доручень керівника, чим порушено пункт 7 частини 1 статті 8 та статті 9 Закону України "Про державну службу", статей 11,13,18,37,41,48 Закону України "Про виконавче провадження", пункту 11 розділу II та пункту 13 розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/15 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5).

Відповідно до висновку, комісія з розгляду дисциплінарних справ рекомендувала суб'єкту призначення Головного територіального управління юстиції у Херсонській області застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення відповідно до ч. 5 ст. 66 Закону України "Про державну службу".

Наказом Головного територіального управлінні юстиції у Херсонській області від 27.04.2018 року №486/2 "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1." за неналежне та несумлінне виконання посадових обов'язків, як державного службовця, а також за невиконання доручень керівника, звільнено з посади головного державного Бериславського РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області 02 травня 2018 року за порушення Присяги державного службовця, відповідно до п.1 ч.2 ст.65, ч.5 ст.66 ЗУ "Про державну службу".

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає: відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, регулюються Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон України № 889-VIII), який також визначає правовий статус державного службовця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України № 889-VIII, державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 1 вказаного Закону, державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов'язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Частиною 1 статті 8 цього ж Закону визначено, що державний службовець зобов'язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов'язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов'язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв'язку з виконанням посадових обов'язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Статтею 64 Закону України № 889-VIII передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Згідно ч. 1 ст. 65 вказаного Закону, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто, протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

У свою чергу, перелік дисциплінарних проступків визначає ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII.

Так, згідно ч. 2 ст. 65 зазначеного Закону, дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.

При цьому, статтею 66 цього ж Закону передбачено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.

За кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Відповідно до частини 1 статті 67 Закону України № 889-VIII, дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків.

Як уже зазначалося, оскаржуваним наказом відповідача, на підставі пункту 5 частини другої та третьої статті 65, частини третьої статті 66 Закону, пункту 2 частини другої статті 68, частин десятої та одинадцятої статті 69 Закону України "Про державну службу" (далі - Закон), позивачу було оголошено догану та вирішено не проводити преміювання позивача.

Дисциплінарні провадження ініціюються суб'єктом призначення. Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються), зокрема, 2) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В": зауваження - суб'єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб'єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії. ( ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 68 цього Закону).

Повноваження дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ визначено статтею 69 цього Закону, а саме, -

- для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) ( ч. 1 цієї статті);

- дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі. ( абз. 2 ч. 2 цієї статті)

- дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку ( ч. 9 цієї статті)

- результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення. ( ч. 10 цієї статті)

- суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов'язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку ( ч. 11 цієї статі).

Відповідно до ст. 77 Закону № 889-VІІІ рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі.

Рішення оформляється відповідним актом суб'єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення. Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов'язковими для розгляду суб'єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження. ( ч. 1, 2 , 5 цієї статті).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на підставі подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Головного територіального управління юстиції в Херсонській області від 18.04.2018 р., начальником головного територіального управління юстиції в Херсонській області "Про накладення дисциплінарного стягнення" від 27.04.2018 р. № 486/2 звільнено ОСОБА_8 з 02 травня 2018 року за порушення Присяги державного службовця, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 65, ч. 5 ст. 66 Закону України "Про державну службу".

З матеріалів справи вбачається, що наказ відповідача "Про порушення дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_8." прийнято на підставі подання начальника Бериславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 28.12.2017 р. № 14801/12.

Отже, отримавши вказане подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності державного виконавця Бериславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_1.", начальник Головного територіального управління юстиції у Херсонській області був зобов'язаний ініціювати дисциплінарне провадження відносно особи, що вчинила дисциплінарний проступок, про свідчить наказ № 40/3 від 10.01.2018 р. "Про порушення дисциплінарного провадження".

19.02.2018 р. начальником відділу Бериславського районного управління відділу державної виконавчої служби Гаскевич М.В. та державними виконавцями Маринко М.В., Будзінською О.О. складено акт, яким зафіксовано, що 29.01.2018 р. головний державний виконавець Чумачов О.М. був повідомлений під підпис про те, що 10.01.2018 р. відносно нього відкрито дисциплінарне провадження та відповідно до ч. 6 ст. 74 Закону України "Про державну службу" йому запропоновано ознайомитися з матеріалами дисциплінарної справи.

Статтею 73 Закону № 889-УІІІ передбачено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі. ( ч. 1 ,2 цієї статті).

06.02.2018 р. до відділу надійшло доручення голови дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Головного територіального управління юстиції у Херсонській області щодо зобов'язання позивача надати особисте пояснення до 14.02.2018 р. стосовно фактів викладених у поданні про притягнення його до дисциплінарної відповідальності від 28.12.2017 р., того ж дня ОСОБА_1 ознайомлений з дорученням під підпис (а.с.157 т. 2).

19.02.2018 р. ОСОБА_1 запрошено до кабінету начальника відділу, де складено акт про відмову у наданні відповідних пояснень (а.с. 149 т. 2).

Листом від 03.03.2018 року голови дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на адресу Бериславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції запрошено позивача прийняти участь у засіданні комісії дисциплінарної комісії 14.03.2018 р. о 10:00 год.

05 березня 2018 року начальником відділу Бериславського районного управління відділу державної виконавчої служби Гаскевич М.В. та державними виконавцями Маринко М.В., Будзінською О.О. складено акт, відповідно до якого ОСОБА_6 відмовився від отримання запрошення участь на участь у засіданні комісії дисциплінарної комісії 14.03.2018 р.

Як встановлено в ході розгляду справи 16.03.2018 р. начальником Головного територіального управління юстиції у Херсонській області прийнято наказ "Про проведення службового розслідування по дисциплінарній справі стосовно ОСОБА_1." № 67/4 (а.с. 164 т.2).

Позивач відмовився від отримання вказаного наказу від 16.03.2018 р. № 67/4, про що складено відповідний акт від 19.03.2018 р.

22 березня 2018 року позивачу направлено лист про проведення службового розслідування та можливості подання пояснень, документів, клопотань, бути присутнім під час виконання відповідних заходів, подавати в установленому порядку скарги та прав позивача, які передбачені ст. 71, 74 Закону України "Про державну службу".

Статтею 75 Закону України "Про державну службу" встановлено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення суб'єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

23.03.2018 року позивачем направлено голові дисциплінарної комісії клопотання про одержання в електронному вигляді подання про порушення дисциплінарного провадження. На вказане клопотання 26.03.2018 р. за вих. № 2.4-21/4040 надано відповідь, відповідно до якої повідомлено, що надсилання матеріалів дисциплінарного провадження законодавством не передбачено (114,117 т.2).

27 березня 2018 року дисциплінарною комісією за результатами службового розслідування складено висновок.

Відповідно до вказаного висновку, в ході дисциплінарного провадження встановлено, що згідно листа міського голови Бериславської міської ради від 27.12.2018 за запит начальника відділу, ОСОБА_1 є депутатом Бериславської міської ради 7 скликання, приймав участь у її діяльності 20.12.2017 з 13.00 до 16.00 та 22.12.2017 з 13.00 до 16.00.

На запит Комісії, начальником відділу була надана інформація за даними автоматизованої системи виконавчих проваджень про здійснення виконавцями виконавчих дій з 20.12.2017 по 22.12.2017. У вказаний період головним державним виконавцем Чумачовим О.М. не було проведено жодної виконавчої дії. Дане вказує, що 21.12.2017 ОСОБА_1 не був задіяний у будь-якій службовій чи громадській діяльності, у цей день виконавцем не проведено жодної виконавчої дії. Цей факт доводить про те, що у Позивача було вдосталь часу для винесення розпорядження державним виконавцем та перерахування коштів стягувачам з депозитного рахунку, які надійшли до Пенсійного фонду.

Кошти, які знаходились на депозитному рахунку відділу і відносно яких Позивач поставив підпис у виписках УДКСУ від 19.12.2017, були перераховані згідно платіжних доручень та розпоряджень головного державного виконавця ОСОБА_1. лише 27.12.2017. Такими діями Позивач порушив вимоги ст.18, 45 Закону України "Про виконавче провадження", розділу VII п. 13 Інструкції з організації примусового виконання рішень, за якою державний виконавець не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня ознайомлення з інформацією надходження коштів готує розпорядження, яке затверджується начальником та надається відповідальній особі для підготовки розрахункових документів.

Крім того у Поданні зазначено що, 20.12.2017 року в прийомний день до відділу звернулась представник Херсонської філії ПАТ КБ "ПриватБанк", ОСОБА_9, згідно довіреності №6730-К-О від 19.05.2017 та документом, що посвідчує особу, паспортом серія МР №208764 виданого Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області 18.05.2007 р. за вх. №5952/3 зі зверненням на ім'я начальника відділу, щодо ненадання їй Позивачем для ознайомлення матеріалів завершених виконавчих проваджень протягом листопада та грудня 2017, пояснивши їх відсутністю у відділі.

На вказаному зверненні начальником відділу накладено резолюцію про надання пояснень щодо факту відсутності та ненадання виконавчих проваджень для ознайомлення представнику за довіреністю ОСОБА_9 та безпосередньо самі виконавчі провадження для перевірки до 15.00 години того ж дня під підпис. 20.12.2017 року о 15.40 годині було складено акт про ненадання пояснень останнім у зв'язку з виконанням, як на його думку "більш важливих справ".

До Подання додане письмове пояснення позивача, надане на ім'я начальника відділу вже 22.12.2017. Із нього слідує, що матеріали завершених виконавчих проваджень на заяву ОСОБА_9 надано не було, оскільки заявниця не надала документи які посвідчують її як представника стягувана. Всі виконавчі провадження, що завершені на підставі п.2 ч.І ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" надані для перевірки начальнику.

Пояснення позивач не зміг надати 20.12.2017 о 15.00 годин, так як звернення ним було отримано о 14.30 годин. І на його відповідь законом передбачено 10-денний термін. Проте, Комісією було прийнято до уваги, що начальником відділу було накладено резолюцію про надання пояснень щодо факту відсутності виконавчих проваджень та надання їх на перевірку, а не про надання відповіді на звернення.

26.12.2017 начальником відділу складено акт та довідку про перевірку дотримання головним державним виконавцем Чумачовим О.М. вимог п.2 ч.І ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", якими встановлено, що у ряді виконавчих проваджень в наявності немає актів про перевірку майнового стану (відсутність майна) боржників за адресою яка вказана у виконавчому документі та зобов'язано позивача надати пояснення з даного питання до 28.12.2017 року, того ж дня було складено акт про ненадання пояснення в зазначений термін.

Таким чином, позивачем несвоєчасно перераховано кошти, які знаходилися на депозитному рахунку відділу, чим порушено вимоги ст. 18,45 Закону України "Про виконавче провадження", розділу 7 п. 13 Інструкції з організації примусового виконання рішень; не надано матеріали виконавчих проваджень для ознайомлення представнику стягувача, чим порушено вимоги ч. 2 п. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", п. 11 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень; не проведено перевірку майнового стану боржників, чим порушено вимоги п. 1 ст. 18, п. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження". Крім того, не виконання доручень начальника відділу.

10.01.2018 р. начальником відділу, в порядку ст.74 ЗУ "Про виконавче провадження" проведено перевірку 18 виконавчих проваджень на користь ХФ ПАТ КБ "ПриватБанк", по результатам яких дії Позивача було визнано такими, що суперечать вимогам ЗУ "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень. По всім виконавчим провадженням скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувану, оскільки майновий стан боржників не було перевірено. ОСОБА_1 було зобов'язано відновити виконавчі провадження до 11.01.2018 в порядку ст.41 ЗУ "Про виконавче провадження".

Проте, згідно даних АСВП позивач виніс постанови про відновлення виконавчих проваджень лише 05.02.2018 і до 27.03.2018 виконавчих дій не проводив, чим порушив вимоги ст.ст.13, 18 ЗУ "Про виконавче провадження".

Висновком службового розслідування зафіксовано, що позивач має дисциплінарні стягнення - догани від 24.02.2017 р. за неналежне виконання посадових обов'язків та попередження про неповну службову відповідність (а.с. 237-245 т. 2).

12 квітня 2018 року дисциплінарною комісією складено протокол № 04, відповідно до якого ухвалено рекомендувати начальнику Головного територіального управління юстиції у Херсонській області застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.

Листом від 07.05.2018 р. № 02.4-19/4801 позивача повідомлено про можливість ознайомлення з дисциплінарною справою у відділі персоналу Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Отже, посилання позивача на неотримання ним матеріали дисциплінарної справи та не ознайомлення з вказаними матеріалами, як на підставу для скасування наказу про звільнення суд оцінює критично, оскільки позивач був обізнаний про обставини проведення відносно нього службового розслідування, що підтверджується наданням ним вибіркових пояснень щодо суті виявлених комісією порушень. Натомість наявні в матеріалах справи акти про відмову останнього від ознайомлення та підпису складених дисциплінарною комісією документів свідчить про фактичне небажання позивача брати участь у проведенні службового розслідування.

Аналогічна правова думка викладена у постанові Верховного Суду України К/9901/3078/17 (справа № 804/3440/17) від 19 червня 2018 року.

Зважаючи на матеріали справи, суд не погоджується з посиланнями позивача на протиправність оскаржуваного наказу, оскільки матеріали справи підтверджено вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

При цьому, суд враховує, що за час державної служби, ОСОБА_1 притягувався до дисциплінарної відповідальності. На момент накладення останнього дисциплінарного стягнення стосовно ОСОБА_1 діяло два дисциплінарні стягнення:

- відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від

01.06.2017 №781/2 "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1." за неналежне виконання посадових обов'язків попереджений про неповну службову відповідність;

- відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 19.01.2018 року №98/3 "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1." за систематичне неналежне виконання посадових обов'язків попереджений про неповну службову відповідність.

В ході розгляду справи встановлено, що вказані дисциплінарні стягнення не скасовані.

Таким чином, враховуючи характеру дисциплінарного проступку, наявності дисциплінарних стягнень у позивача, суд робить висновок про правомірність прийняття оскаржуваного наказу від 27.04.2018 р. № 486/2.

Щодо посилання позивача, що у встановлених дисциплінарною комісією обставинах відсутні докази порушення ним Присяги державного службовця суд зазначає, що під порушенням Присяги слід розуміти скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків. Тобто, як порушення Присяги, так і дисциплінарне правопорушення може бути наслідком недотримання, порушення державним службовцем як правових, так і етичних (моральних) норм, а дисциплінарне правопорушення пов'язується лише з порушенням правових вимог щодо проходження публічної служби.

Аналогічна правова думка викладена у постанові Верховного Суду України К/9901/3078/17 (справа № 804/3440/17) від 19 червня 2018 року.

Таким чином, оскільки до позивача неодноразово було застосовано дисциплінарні стягнення за вчинення дисциплінарних проступків, відповідачем доведено наявність обставин для застосування до ОСОБА_1 виняткового виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби за порушення Присяги державного службовця.

Щодо посилання позивача, що Бериславську міську раду не повідомлено про звільнення ОСОБА_1 з посади суд зазначає, що Закон України "Про статус депутатів місцевих рад" визначає правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - місцева рада) як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради, встановлює гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради.

Частиною 1 статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" встановлено, що у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі.

Депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Депутат місцевої ради може бути звільнений з роботи з ініціативи власника або уповноваженого ним органу від займаної посади, виключений з навчального закладу за умови його попередження в порядку, встановленому законом. Про таке попередження відповідний власник або уповноважений ним орган письмово повідомляє не менш ніж за 15 днів відповідну місцеву раду (абз. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад".

Аналізуючи вказані норми законодавства, суд робить висновок, що вимоги вказаної статті стосуються депутата місцевої ради, який працював у раді на постійній основі та не стосуються перебування позивача на посаді головного державного виконавця Бериславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Зважаючи на вказане, суд робить висновок, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу № 486/2 від 27.04.2018 р. та поновлення позивача на посаді не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про виплату матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових проблем та грошової допомоги до щорічної основної відпустки суд зазначає, що ст. 57 Закону України "Про державну службу" встановлено, що державним службовцям надається щорічна основна оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законом не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Таким чином, грошова допомога надається у разі надання щорічної основної відпустки.

При цьому, п. 2 наказу від 27.04.2018 р. № 486/2 встановлено зобов'язання виплати грошової компенсації за невикористану частину щорічної основної відпустки терміном з 22.08.2017 р. по 02.05.2018 р. та щорічної додаткової відпустки за період з 12.12.2017 р. по 02.05.2018 р.

При цьому, позивачем не надано доказів подання заяви про надання йому щорічної основної відпустки за період з 22.08.2017 р. по 02.05.2018 р. та виплати грошової допомоги.

Таким чином, дана позовна вимога не підлягає задоволенню.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

Згідно п.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Бендерський проти України" (Заява N 22750/02§42) суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач надав достатньо належних та допустимих доказів щодо підтвердження правомірності своїх дій.

У зв'язку з цим, суд, аналізуючи викладене приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 77, 90, 241-246, 255 КАС України, суд -

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (74300, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (73003, м. Херсон, вул. Потьомкінська, 42/14, ) відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 20 липня 2018 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 12.3