Справа № 580/1483/17
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 р. м. ХарківСправа № 580/1483/17

Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Гуцала М.І.

суддів: Мельнікової Л.В. , Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 17.04.2018, суддя Чхайло О.В., (повний текст складено 17.04.18) по справі № 580/1483/17

за позовом ОСОБА_1

до Секретаря Будильської сільської ради Сюсюрченко Олени Вікторівни

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з вимогами про визнання неправомірною бездіяльності секретаря Будильської сільської ради Сосюрченко О.В. щодо ненадання відповіді (інформації) на питання 1.3, 1.4, 3.1 його заяви № 218 від 22.05.2017, зобов'язавши відповідача надати таку відповідь, а також визнати неправомірними дії секретаря Будильської сільської ради Сосюрченко О.В. щодо несвоєчасного надання відповіді на його заяву № 218 від 22.05.2017.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 17.04.2018 позов було задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність секретаря Будильської сільської ради Сосюрченко Олени Вікторівни щодо ненадання відповіді (інформації) на питання 3.1 заяви ОСОБА_1 № 218 від 22.05.2017. В задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій стверджує про невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, скаржник вказує на факт порушення відповідачем 30 денного строку на надання відповіді на його звернення, передбаченого ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», Законом України «Про інформацію». Додатково в своїх обгрунтуваннях спирається на норми Закону України «Про доступ до публічної інформації». Також, звертає увагу на те, що звертався за отриманням відповіді щодо діяльності сільської ради, про яку написала газета, а тому будь-яких видумок чи особистих міркувань відповідача у відповідь на свої запитання не замовляв, бо тільки секретар сільської ради приймає і реєструє звернення громадян, надає на них відповідь, а тому саме секретар мав знати запитувану інформацію, про що свідчить підписаний відповідачем лист від 05.12.2017. Позивач просить скасувати судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняте нове про їх задоволення.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначає про своєчасний розгляд заяви позивача за нормами Закону України «Про звернення громадян», оскільки запитувана інформація не відноситься до публічної, в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації». Відповідь на звернення позивача надавалася двома листами від 21.06.2017 за № 02-20/634 та № 02-20/594, в яких були обговорені всі запитання, в тому числі спірні. Просить скасувати судове рішення та прийняте нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі заявлених вимог.

Зважаючи на неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання 17.07.2018, хоча вони були належним чином повідомленні про час та місце розгляду, апеляційний перегляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Разом з тим, з врахуванням вимог ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення є дата складання його повного тексту. Повний текст постанови суд апеляційної інстанції складає з дотриманням строків, визначених ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги позивача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду було встановлено, що 22.05.2017 позивач звернувся до секретаря Будильської сільської ради із заявою № 218 (а.с. 4) в якій просив в тому числі надати відповіді на наступні питання.

1. Повідомити чи читав відповідач витримку із статті газети викладену в його заяві № 165, адже він написав особисто для секретаря Будильської сільської ради передбачаючи випадок, що відповідач не підписує і не читає газету «Будьмо разом».

1.1. Якщо відповідач читав статтю газети надруковану в його заяві, то чому не надав відповідь та не повідомив про кого йдеться в даній статті.

1.2. Якщо не читав, просив поінформувати чому.

1.3. Зважаючи на викладене просив визначитись та надати правдиву відповідь - підтвердити або спростувати наявність факту зазначеного в статті газети, а саме, про те що: «Один мешканець с. Будилка прямо таки закидає різні владні інстанції різними скаргами, заявами, та судовими позовами стосовно роботи сільського голови, сільрадівських спеціалістів та роботи сільської ради в цілому, вишукуючи в різних законах слабенькі пунктики і таких паперів, яких нині офіційно в різних органах зареєстровано чималенько. Їх розгляд на судових засіданнях, комісіях, зустрічах тощо, на жаль, забирає досить багато часу, відволікає від повсякденної роботи та подеколи навіть частково паралізує роботу сільської ради».

1.4. Якщо такий факт існує і написане в газеті про одного дуже серйозного місцевого жителя правда, то просив назвати прізвище ім'я та по батькові цієї особи.

2. Просив назвати особу, яка впродовж 2015-2016 р.р. написала до БСР найбільшу кількість звернень (вказавши кількість по рокам), а також чисельними зверненнями скаржилась до різних інстанцій та до суду на працівників БСР та сільського голови.

2.1. Повідомити його, чи у 2015-2016 роках окрім нього хто-небудь звертався до суду з позовами до БСР чи сільського голови.

2.2. Проінформувати його чи є особа, яка звернулась до Будильського сільського голови та БСР з більшою кількістю звернень чим він у період 2015-2016 р.р.

2.3. Повідомити кількість його звернень, поданих у 2015-2016 р.р. до сільського голови та БСР.

3. У заяві № 167 від 19.04.2017 р. він просив повідомити чи приймав відповідач участь у розгляді зазначених заяв, в тому числі питань 7 та 7,1 його заяви № 170 від 03.06.2016 р. та питань 2.4, 2.5,2.6, 5.1, 5.2, 5.3, 12, 14 його заяви № 192 від 17.06.2016 р.

В порушення ст. 32, 34, 40 Конституції України, ст. 15, 19 ЗУ «Про звернення громадян» відповідач не надав йому відповідь на питання 2 його заяви № 167.

3.1. Зважаючи на викладене повторно (вдруге) просив повідомити чи приймав відповідач участь у розгляді питань 7 та 7,1 його заяви № 170 від 03.06.2016 р. та питань 2.4, 2.5, 2.6, 5.1, 5.2, 5.3, 12, 14 його заяви № 192 від 17.06.2016 р., якщо так, просив вказати які конкретно питання він розглядав та надав на нього відповідь та повинен нести відповідальність за достовірність і повноту наданої йому інформації.

4. В питанні 2 його заяви № 167 від 19.04.2017 р. він просив відповідача повідомити:

- чи є конфіденційною інформація про прізвища, імена, по батькові фізичних осіб які отримали у власність чи користування земельні ділянки на території Будильської сільської ради та про площу цих земельних ділянок, в тому числі П.І.Б. громадян та площі земельних ділянок не витребуваних та не успадкованих паїв переданих сільською радою в оренду ТОВ «Будильське» та ПАТ «Лебідь» площею 41,3932 га і 221,909 га.

- якщо так, просив вказати статтю закону, яка відносить зазначену інформацію до конфіденційної та назвати посадову особу сільської ради, яка прийняла рішення про віднесення даної інформації до конфіденційної.

4.1. Просив назвати причини, за яких відповідач не надав йому повну і обґрунтовану відповідь на зазначені питання.

4.2. Просив, не цитувати витримки законів, а конкретно повідомити чи є конфіденційною інформація про прізвища, імена, по батькові фізичних осіб які отримали у власність чи користування земельні ділянки на території Будильської сільської ради та про площу цих земельних ділянок, в тому числі П.І.Б. громадян та площі земельних ділянок не витребуваних та не успадкованих паїв переданих сільською радою в оренду ТОВ «Будильське» та ПАТ «Лебідь» площею 41,3932 га і 221,909 га.

4.3. Якщо так, просив вказати статті закону, які відносять інформацію до конфіденційної та назвати посадову особу БСР, яка приймала рішення про віднесення даної інформації до конфіденційної, що призвело до ненадання йому копії цих договорів.

4.4. Влітку 2016 року сільський голова відмовив йому в наданні копії договорів переданих сільською радою в оренду ТОВ «Будильське» та ПАТ «Лебідь» площею 41.3932 га і 221,909 га., а землевпорядник сільської радої Гугник Т.В. в січні 2017 року надала йому копії цих договорів.

Просив повідомити хто в даному випадку порушив закон - сільський голова, який відмовив у наданні йому копії зазначених договорів, чи землевпорядник, яка надала йому копії цих же договорів.

4.5. Просив ініціювати притягнення винної особи до відповідальності за порушення інформаційного законодавства України по даному випадку.

Відповідач 21.06.2017 листом за № 02-20/634 надав позивачеві відповідь на його звернення від 22.08.2017 (а.с. 5), в якій зазначає, що на питання 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 відмовляється надати свої пояснення, спираючись на ст. ст. 34 та 63 Конституції України, оскільки не бажає ділитися зі своїми думками.

Здійснюючи апеляційний перегляд судового рішення, колегія суддів враховує обставини, відображені в наявній у матеріалах справи копії журналу вхідної кореспонденції Будильської сільської ради, згідно якого звернення позивача надійщло до органу місцевого самоврядування 23.05.2017, а згідно копії журналу вихідної кореспонденції відповідь відправлена 21.06.2017.

Для правильного вирішення спірного питання щодо дотримання строків розгляду заяви позивача необхідно, насамперед, визначити відповідний законодавчий акт, який регулює такі спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Колегія суддів, виходячи зі змісту викладених у заяві позивача питань п.п. 1., 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 3.1., 4.1., 4.5. та визначеного ним адресата, вважає, що заява ОСОБА_1 № 218 від 22.05.2017 в цій частині стосувалася виключно посадової особи органу місцевого самоврядування, секретаря Будильської сільської ради Сосюрченко О.В., оскільки стосувалося виконання нею своїх функціональних обов'язків та була за характером таких питань заявою (скаргою) щодо особистих дій (висловлювань) такої посадової особи.

Водночас, згідно ст. 5 Закону України "Про інформацію", кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться в володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, є Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011р. № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).

Статтею 1 Закону № 2939-VI визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст.5 Закону № 2939-VI, одним зі шляхів реалізації доступу до інформації є її надання за запитами на інформацію.

Таким чином, суд помилково кваліфікував звернення позивача із заявою № 218 від 22.05.2017 з питань 2., 2.1., 2.2., 2.3., 4.2., 4.3., 4.4. щодо надання інформації (яка була отримана або створена в процесі виконання Будильською сільською радою як суб'єктом владних повноважень своїх функцій), як звернення громадянина, оскільки у такій заяві позивач не висловлював зауваження, скарги та пропозиції щодо діяльності ради або клопотання щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів чи скаргою про їх порушення (як це визначено у ст. 1 Закону України "Про звернення громадян").

В даному випадку суд мав керуватися вимогами пункту 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI, згідно якого розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Визначене поняття "суб'єкт владних повноважень" не охоплює посадових осіб і службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, оскільки за своїм статусом та колом повноважень вони не підпадають під розуміння органу державної влади та інших суб'єктів, зазначених у пункті 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI.

Аналогічні положення містить Закону України «Про інформацію», який у ст. 3 суб'єктами інформаційних відносин визначає суб'єкта владних повноважень, яким, згідно ст. 1 цього закону, є орган місцевого самоврядування, а не його посадова особа.

У зв'язку з цим такі особи не можуть (не мають здатності) виконувати обов'язки розпорядника інформації, у тому числі обов'язки щодо обліку та оприлюднення публічної інформації (статті 14, 15 Закону № 2939-VI). У разі подання позову до таких осіб судам необхідно залишати його без задоволення через неналежність відповідача (нездатність таким відповідачем порушити права позивача), за умови якщо позивач відмовиться від їх заміни на належного відповідача і/або суд не знайде підстав для залучення другого відповідача.

В розумінні вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" секретар сільської ради не є органом місцевого самоврядування, а є лише посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл).

У зв'язку з цим секретар сільської ради не може бути належним відповідачем у спорі щодо надання доступу до публічної інформації за інформаційним запитом.

Таким чином, зважаючи на заявлені позовні вимоги саме до секретаря сільської ради, а не сільської ради, у суду першої інстанції не було підстав для розгляду позовних вимог щодо своєчасності розгляду п.п. 2., 2.1., 2.2., 2.3., 4.2., 4.3., 4.4. заяви без вирішення питання про заміну неналежного відповідача чи залучення другого у справі. В той же час, суд апеляційної інстанції, зважаючи на вимоги ч. 7 ст. 48 КАС України, позбавлений можливості здійснити заміну неналежного відповідача. Відповідно апеляційна скарга позивача щодо несвоєчасності розгляду відповідачем питань, викладених у п.п. 2., 2.1., 2.2., 2.3., 4.2., 4.3., 4.4., 4.5. заяви № 218 від 22.05.2017, задоволенню не підлягає.

Щодо своєчасності розгляду питань, викладених у п.п. 1., 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 3.1., 4.1., 4.5. заяви позивача № 218 від 22.05.2017, яка отримана відповідачем 23.05.2017, колегія суддів відмічає, що матеріали справи не містять докази дотримання відповідачем місячного строку для надання відповіді, встановленого Законом України "Про звернення громадян". Адже, зважаючи на календарне обчислення строку (травень містить 31 день), відповідь була фактично надана на 32 день , яким є 24.06.2017, відмітка поштового штемпеля на конверті. При цьому необхідно відмітити, що відповідач не спростував у своєму відзиві доводи апеляційної скарги, що фактично відповідь була передана на поштове відділення для відправки позивачу лише 24.06.2017, згідно відмітки поштового штемпеля на конверті та штрихкодового ідентифікатора. За таких обставин, колегія суддів враховує правові висновки Верховного Суду, висловлені ним у постанові від 20.06.2018 року у справі № 820/1186/17, згідно яких належним доказом надіслання суб'єктом владних повноважень позовної заяви з додатками відповідачу та третім особам є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об'єкта поштового зв'язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання несвоєчасним розгляд відповідачем питань, викладених у п.п. 1., 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 3.1., 4.1., 4.5. заяви позивача № 218 від 22.05.2017, є обгрунтованими.

Щодо іншої частини вимог та доводів апеляційної скарги, згідно яких позивач вважає порушеними його права на розгляд питань, висловлених у п.п. 1.3, 1.4 його заяви № 218 від 22.05.2017.

Як свідчить відповідь, надана секретарем сільської ради Сосюрченко О.В. 21.06.2017 № 02-20/634 (а.с. 5), питання, викладені позивачем у п.п. 1.3, 1.4 його заяви № 218 від 22.05.2017, були обговорені відповідачем. Відсутність бажаної для позивача відповіді, з огляду на гарантовані ст. ст. 34, 63 Конституцією України права фізичної особи, яка займає посаду секретаря сільської ради, не свідчить про невиконання вимог Закону України "Про звернення громадян". При цьому акцентується увага на тих обставинах, що суть таких питань позивача зводилась до вияснення власних міркувань відповідача, які лише опосередковано пов'язані з виконанням нею функціональних обов'язків посадової особи органу місцевого самоврядування.

Відповідно, суд першої інстанції дійшов до правильно висновку щодо підтвердження факту надання відповіді з питань, викладених позивачем у п.п. 1.3, 1.4 його заяви № 218 від 22.05.2017. Доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.

Підсумовуючи вищевикладене, з врахуванням вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне задовольнити частково вимоги апеляційної скарги щодо скасування рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 17.04.2018 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дії секретаря Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області Сосюрченко Олени Вікторівни щодо несвоєчасного надання відповіді на питання, викладені у п.п. 1., 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 3.1., 4.1., 4.5. заяви ОСОБА_1 № 218 від 22.05.2017.

Підстав для здійснення нового розподілу судових витрат, зважаючи на положення ст. 139 КАС України, у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321, 325, 327, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Лебединського районного суду Сумської області від 17.04.2018 у справі № 580/1483/17 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дії секретаря Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області Сосюрченко Олени Вікторівни щодо несвоєчасного надання відповіді на питання, викладені у п.п. 1., 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 3.1., 4.1., 4.5. заяви ОСОБА_1 № 218 від 22.05.2017.

Прийняти в цій частині нове судове рішення.

Визнати протиправними дії секретаря Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області Сосюрченко Олени Вікторівни щодо несвоєчасного надання відповіді на питання, викладені у п.п. 1., 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 3.1., 4.1., 4.5. заяви ОСОБА_1 № 218 від 22.05.2017.

Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 17.04.2018 у справі № 580/1483/17 щодо відмови у задоволенні іншої частини позовних вимог залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя М.І. Гуцал
Судді Л.В. Мельнікова А.П. Бенедик

Повний текст постанови складено 23.07.2018.