Справа № 804/207/2288/16-а(175СП/804/2369/18)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 липня 2018 року справа № 804/207/2288/16-а(175СП/804/2369/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Суховаров А.В. Головко О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кам'янської міської ради Дніпропетровської області, Управління містобудування та архітектури Дніпродзержинської міської ради, Головного архітектора управління містобудування та архітектури, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення та визнання неправомірними дій,-

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Кам'янської міської ради Дніпропетровської області, Управління містобудування та архітектури Дніпродзержинської міської ради, Головного архітектора управління містобудування та архітектури, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, в якому просив визнати протиправними дії головного архітектора м.Дніпродзержинська та Управління містобудування та архітектури Дніпродзержинської міської ради щодо затвердження 21 жовтня 2014 року паспорту прив'язки №227 комплексу з двох тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності. Визнати протиправними дії головного архітектора м.Дніпродзержинська та Управління містобудування та архітектури Дніпродзержинської міської ради щодо продовження терміну дії паспорту прив'язки №227 від 21 жовтня 2014 року комплексу з двох тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності. Визнати протиправним дії головного архітектора м.Дніпродзержинська та Управління містобудування та архітектури Дніпродзержинської міської ради щодо затвердження 21 жовтня 2014 року паспорту прив'язки №224 комплексу з трьох тимчасових споруд для проведення підприємницької діяльності. Визнати протиправними дії головного архітектора м.Дніпродзержинська та Управління містобудування та архітектури Дніпродзержинської міської ради щодо продовження терміну дії паспорту прив'язки №224 від 21 жовтня 2014 року комплексу з двох тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності. Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпродзержинської міської ради від 30.03.2016 №107-06/VII «Про набуття (припинення) прав на землю під тимчасовими спорудами» в частині п. 7 Додатку 1 «Перелік земельних ділянок несільськогосподарського призначення, які надаються юридичним та фізичним особам на умовах сервітуту» щодо надання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 земельної ділянки на умовах сервітуту площею 0,0060га. Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпродзержинської міської ради від 29.07.2016 №256-09/VII «Про набуття (припинення) прав на землю під тимчасовими

спорудами» в частині п. 9 Додатку 1 «Перелік земельних ділянок несільськогосподарського призначення, які надаються юридичним та фізичним особам на умовах сервітуту» щодо надання громадянці ОСОБА_5 земельної ділянки на умовах сервітуту площею 0,0090га.

Ухвалою Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 серпня 2016 року відкрито провадження у адміністративній справі №207/2288/16-а (провадження № 2-а/207/59/16), та призначено справу до судового розгляду на 30.08.2016 року о 10:00 годині. (том 1 а.с. 1).

Ухвалою Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.03.2018 адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Кам'янської міської ради Дніпропетровської області, Управління містобудування та архітектури Дніпродзержинської міської ради, Головного архітектора управління містобудування та архітектури, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення та визнання неправомірними дій передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за підсудністю, з посиланням на положення статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України. (том 2 а.с. 70-72)

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до Кам'янської міської ради Дніпропетровської області, Управління містобудування та архітектури Дніпродзержинської міської ради, Головного архітектора управління містобудування та архітектури, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення та визнання неправомірними дій, передано на розгляд до Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Вирішуючи питання про передачу справи на розгляд до Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, суд першої інстанції дійшов висновку, що дана справа не підлягає розгляду Дніпропетровським окружним адміністративним судом, оскільки провадження у даній справі було відкрито 15.08.2016 Баглійським районним суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, тобто до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року), а отже розгляд таких справи продовжується судами першої інстанції, провадження у яких було відкрито до 15.12.2017 року.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити позов до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для вирішення питання про прийняття справи до провадження.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що статтею 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною 1 цієї статті.

З урахуванням положень вищевказаної норми чинного законодавства, дана справи, на думку позивача, не підпадає під юрисдикцію Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області та предметно не підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду, а підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Вказує на безпідставність посилання Дніпропетровського окружного адміністративного суду в оскаржуваній ухвалі на приписи частини 3 статті 30 КАС України, оскільки вказана норма набрала чинності з 15.12.2017, тобто після відкриття Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська провадження у справі.

У відповідності до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Вказаним Законом змінено предметну підсудність окремих категорій адміністративних справ та встановлено нові правила розмежування юрисдикції окружних адміністративних судів і місцевих загальних судів.

Статтею 20 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів.

За приписами частини 1 статті 20 КАС України Місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті.

Частиною 2 статті 20 КАС України встановлено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Пунктом 10 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, який набув чинності 15.12.2017 року) визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 3 статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справа, прийнята адміністративним судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому адміністративному суду.

З даним адміністративним позовом ОСОБА_2 звернувся до Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11.08.2016, ухвалою Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 серпня 2016 року відкрито провадження у адміністративній справі, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 р. №2147-VIII.

До 12.03.2018 - дати винесення ухвали суду про передачу справи до іншого суду, справа перебувала на розгляду у Баглійського районному суді міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Враховуючи те, що позовна заява подана з додержанням вимог пункту 4 частини 1 статті 18 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017), яка була чинною на час відкриття провадження у справі, така заява не може бути повернута чи передана за підсудністю до іншого суду, відповідно до Перехідних Положень КАС України, оскільки процесуальним законодавством, не допускається передача судом адміністративних справ, прийнятих до провадження з додержанням правил підсудності, на розгляд до іншого суду, у випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому адміністративному суду.

Колегія суддів вважає хибними посилання апелянта на порушення судом першої інстанції приписів пункту 10 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки ці положення регламентують саме процесуальний порядок розгляду справ, провадження по яким було відкрито до набрання чинності новою редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…). З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

У справі «Сокуренко і Стригун проти України»Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 4 КАС України адміністративним судом є суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Отже, належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил територіальної, інстанційної та предметної підсудності.

Враховуючи наведе, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що вказана справа підлягає передачі Баглійському районному суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області для продовження розгляду справи.

Крім того, враховуючи те, що справа розглядалась Баглійським районним суді міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області вже протягом доволі тривалого часу - з 15 серпня 2016 по 12 березня 2018 року, суд апеляційної інстанції звертає увагу на безумовну необхідність дотримання принципу розгляду справи упродовж розумного строку і будь-які дії, які можуть спричинити затягування процесу розгляду справи є неприпустимими. Колегія суддів вважає, що до таких дій, може бути віднесено й передачу справи до іншого суду за формальних та не передбачених законом підстав, більш як через рік розгляду.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 19.07.2018 року, за приписами частини 2 статті 328 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко