Справа № 816/1727/17
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 р. м. ХарківСправа № 816/1727/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Тацій Л.В.

суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Ткаченка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2017р., суддя Алєксєєва Н.Ю., м. Полтава, повний текст складено 08.11.17 по справі № 816/1727/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати наказ № 1080 від 09.08.2017 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби;

визнати протиправним та скасувати наказ № 418 о/с від 15.09.2017 про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції України за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби);

поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 15.09.2017р.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2017 року по справі № 816/1727/17 залишено без задоволення позов ОСОБА_1

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що судом першої інстанції необґрунтовано залишено без задоволення позов, оскільки допущено неповноту з'ясування обставин у справі, наполягає також на тому, що він визнає вчинення ним порушення службової дисципліни, однак не погоджується із застосуванням крайнього заходу дисциплінарного впливу, вважає, що відповідачем не враховано його попередню поведінку, визнання вини, щире каяття та усвідомлення негативної поведінки. Зазначив, що про існування непогашеної догани відносно нього дізнався лише при розгляді даної справи в суді.

В судовому засіданні позивач та представник позивача апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити з підстав та мотивів, викладених у скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції.

Зазначив також додатково, що обставини, встановлені під час проведення службового розслідування, які слугували підставою звільнення позивача, підтверджуються також додатково вироком суду від 26.01.2018 року, прийнятим судом у кримінальній справі № 537/66/18 по обвинуваченню ОСОБА_2 за ст. 345 ч. 2 КК України, умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв'язку з виконанням цим працівником службових обов'язків, яке вчинено 21.07.2017 року в АДРЕСА_1

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач, ОСОБА_1, з 2015 року проходив службу в Національній поліції України, з 2009 року перебував на службі в органах внутрішніх справ України, серед іншого, на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області №1080 від 09.08.2017 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п.3 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1173, що виразилася у негідній працівника поліції поведінці в побуті, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 вирішено звільнити зі служби в Національній поліції України (а.с. 16-17).

Наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області №418 о/с від 15.09.2017 "По особовому складу", старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0102088) оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) (а.с. 18).

Не погоджуючись з вищезазначеними наказами, позивач оскаржив їх до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з їх правомірності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 року "Про Національну поліцію".

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про Національну поліцію України" поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до пункту 4 Розділу ХІ Закону № 580-VІІІ до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначено Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, що затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV.

Відповідно до положень статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (надалі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Таким чином, службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, передбаченими такими нормативними актами.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 року №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Правила етичної поведінки поліцейських поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов'язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Відповідно пункту 2 розділу І Правил, метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Згідно пункту 1 розділу ІІ Правил "Основні вимоги до поведінки поліцейського" під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен: - неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; - професійно виконувати свої службові обов'язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; - поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; - виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; - поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; - контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; - дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Пунктами 3 та 4 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов'язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об'єктивним.

Дотримання вище зазначених вимог Дисциплінарного статуту та Правил є обов'язком кожного поліцейського не залежно від того перебуває він під час виконання службових обов'язків чи у позаслужбовий час, що пов'язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.

З матеріалів справи судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що 21 липня 2017 року до чергової частини відділення поліції № 1 Кременчуцького ВП ГУНП надійшло повідомлення громадянки ОСОБА_5 про те, що по вулиці Сердюка у м. Кременчуці біля магазину лежить без свідомості жінка.

Прибувши на місце події, поліцейськими встановлено, що на сходинках магазину лежить жінка без свідомості, поряд з нею перебувають два чоловіки з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

Один з чоловіків, яким виявився оперуповноважений сектору кримінальної поліції Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції ГУНП лейтенант поліції ОСОБА_6, поводив себе зухвало, висловлювався нецензурно лайкою на адресу лейтенанта поліції ОСОБА_7, на зауваження поліцейських не реагував.

На місце полії викликано бригаду швидкої медичної допомоги, працівники якої надали першу медичну допомогу жінці, що перебувала без свідомості.

В цей час на місце події прибув ще один чоловік, яким виявився оперуповноважений відділу кримінальної поліції Кременчуцького ВП ГУНП капітан поліції ОСОБА_2

Вказані особи, маючи явні ознаки алкогольного сп'яніння, продовжували висловлюватися грубою нецензурною лайкою на адресу патрульних поліцейських, на жодні зауваження не реагували, вели себе зухвало, погрожували фізичною розправою поліцейським.

Під час вказаних подій капітан поліції ОСОБА_2 підійшов до лейтенанта поліції ОСОБА_4, який перебував у форменому одязі, озброєний вогнепальною зброєю, та раптово, безпричинно наніс удар правою рукою (кулаком) в обличчя вказаного працівника патрульної поліції.

Після цього ОСОБА_2 одразу був затриманий працівниками поліції із застосуванням заходів фізичного впливу та спеціального засобу "кайданки" відповідно до ст. 42, ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію».

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано до суду копію вироку Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.01.2018 року у справі № 537/66/18, який набув законної сили згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень 26.01.2018 року.

Під час затримання ОСОБА_2 на місці події перебував оперуповноважений сектору кримінальної поліції Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького ВП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_1, який разом з ОСОБА_6 під час вказаних подій поводили себе зухвало, мали явні ознаки алкогольного сп'яніння, висловлювалися грубою нецензурною лайкою на адресу поліцейських, на жодні зауваження не реагували, погрожували фізичною розправою працівникам поліції, намагалися звільнити ОСОБА_2

У приміщенні відділення поліції № 1 Кременчуцького ВП ГУНП в присутності адвоката відносно ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство), ст. 178КУпАП (Розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п'яному вигляді), ст. 185 КУпАП (Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця) та протокол затримання.

За результатами вказаних подій, призначено та проведено службове розслідування.

З матеріалів службового розслідування та інформації з отриманого відеозапису (відеофайл № (19:30 хв.)), відзнятого працівниками патрульної поліції, які перебували на місці події, встановлено факт погрози ОСОБА_1 підкидання наркотичної речовини - метадону в помешкання патрульного поліцейського.

За результатами комісійного перегляду відеозаписів складено акт від 03.08.2017, який долучено до матеріалів службового розслідування.

Службове розслідування проведено відповідачем в порядку, визначеному законодавством, зауважень щодо порядку його проведення позивачем не висловлювалось.

Позивач визнав вищевикладені обставини, однак вказав про необгрунтованість застосування відповідачем відносно нього крайнього заходу дисциплінарного впливу у вигляді звільнення зі служби.

Згідно зі статтею 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Отже, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема звільнення з органів внутрішніх справ.

Частиною першою статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Відповідно до ч.15 ст.14 Дисциплінарного статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

При цьому, з урахуванням положень ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Позивач прийняв Присягу працівника поліції та добровільно взяв на себе підвищені вимоги, які пред'являються до працівників поліції при проходженні служби і яких він повинен дотримуватися; за порушення вимог Закону України "Про національну поліцію", несе дисциплінарну відповідальність згідно Дисциплінарного статуту.

На підставі статті 13 Дисциплінарного статуту такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання.

Вирішення питання щодо виду застосованого дисциплінарного стягнення є переважним правом керівника, який наділений правом накладання дисциплінарних стягнень.

В матеріалах службового розслідування серед вчинків, які дискредитуюсь звання працівника поліції вказується нетактовна поведінка, застосування погроз проведення обшуку та підкидання наркотичних речовин до помешкання працівника патрульної поліції.

Вказані дії позивача є несумісними з проходженням служби в поліції, суперечать змісту присяги працівника Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, оскільки підривають довіру громадян як до працівників поліції, так і до органів поліції в цілому, принижують їх авторитет.

Вчинення навіть одного проступку, який ганьбить звання офіцера поліції, нівелює всі попередні заслуги поліцейського, оскільки дискредитує не лише особу поліцейського, а й поліцію в цілому, як орган, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі № 810/2073/16.

Окрім того, судом встановлено, що при прийнятті наказу № 1080 від 09.08.2017 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби та наказу № 418 о/с від 15.09.2017 про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 відповідачем враховано, що наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 1063 від 28.09.2016 року "Про неналежне виконання службових обов'язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності", до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Вказане дисциплінарне стягнення не було погашено.

Позивач звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу відповідача № 1063 від 28.09.2016 року "Про неналежне виконання службових обов'язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2018 року клопотання ОСОБА_1 - задоволено. Зупинено провадження у справі № 816/1727/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2017р. по справі № 816/1727/17 до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі № 816/2384/17.

На запит Харківського апеляційного адміністративного суду 21.06.2018 року надійшла інформація про те, що ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.04.2018 року по справі № 816/2384/17 позов ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв'язку з повторністю неприбуття позивача в судове засідання. Вказана ухвала набрала законної сили 03.04.2018 року.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2018 року провадження у справі поновлено.

Виходячи з наведених обставин, колегія суддів враховує, що як станом на дату звільнення позивача, так і станом на час розгляду даної справи, наказ відповідача № 1063 від 28.09.2016 року "Про неналежне виконання службових обов'язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності", прийнятий відносно позивача, не скасований в судовому порядку.

Таким чином, з урахуванням висновку службового розслідування, наявності непогашеної догани у позивача, наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області №1080 від 09.08.2017 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України.

З даним наказом ОСОБА_1 ознайомлено 13.09.2017, що підтверджується його розпискою (а.с. 17).

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду справи, підтверджені належними письмовими доказами, які були досліджені та долучені до матеріалів справи, свідчать про те, що позивачем у справі було допущено грубе порушення дисципліни.

Позивачем не спростовані встановлені відповідачем обставини допущення грубого порушення ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справи, щодо неухильного дотримання ним законодавства України, що свідчить про підрив авторитету органів Національної поліції.

Таким чином, на позивача правомірно накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з займаної посади, у зв'язку із наявністю факту вчиненого ним діяння, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваних наказів та поновлення позивача на службі в органах Національної поліції, у зв'язку з чим позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, у спосіб, що передбачений чинним законодавством, з дотриманням вимог ч.2 ст.2 КАС України, у зв'язку з чим, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 246, 250, 308, 310, п. 1 ч.1 ст. 315, 316, 321, 322, 325, 326, Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2017р. по справі № 816/1727/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Тацій
Судді А.М. Григоров З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 19.07.2018.