Справа № 142/207/18
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 червня 2018 р. справа № 142/207/18

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Перевертака В.В.,

в режимі відеоконференцзв'язку

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Таранюк Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Крижопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

06 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в Піщанський районний суд Вінницької області з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУПФУ у Вінницькій області, відповідач-1) та Крижопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - Крижопільського ОУПФ, відповідач-2) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 07.03.2018 року, в порядку ст. 29 КАС України, адміністративний позов передано на розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду.

30.03.2018 року відповідні матеріали надійшли до Вінницького окружного адміністративного суду.

В своєму позові ОСОБА_1 зазначав, що рішенням Комісії ГУПФУ у Вінницькій області № 12 від 18 липня 2017 року періоди його роботи з 01.01.1991 року по 30.09.1991 року, з 01.11.1991 року по 30.06.1993 року, з 01.08.1993 року по 01.11.1993 року було зараховано до стажу, який дає право на: пільгове пенсійне забезпечення згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Разом з тим, періоди роботи з 02.08.1988 року по 31.12.1990 року, з 01.10.1991 року по 31.10.1991 року та з 01.07.1993 року по 31.07.1993 року до пільгового стажу зазначеним рішенням Комісії не були зараховані, в зв'язку із відсутністю відомостей про ліквідацію Чечельницького підприємства будівельних матеріалів або про розподіл прав та зобов'язань між Чечельницьким ПБМ та Дмитратківским підприємством стінових матеріалів (далі - ПСМ) та відсутністю даних про заробітну плату.

Також зазначав, що Крижопільське ОУПФ листом від 27.02.2018 року повідомило про незарахування періоду роботи з 21.12.2000 року по 31.03.2003 року до пільгового стажу, оскільки атестація робочих місць за умовами праці в СВКП «Пішанський» була проведена невчасно.

Позивач не погоджується з такими висновками відповідачів в обґрунтування чого вказував, що чинним законодавством не визначено, що підставою для незарахування до пільгового стажу роботи період роботи не підтверджений відомостями про ліквідаціюпідприємства або про розподіл прав та зобов'язань між ними, а також відсутність відомостей про заробітну плату. Також вказував на правовий висновок Верховного Суду України у постанові від 16.09.2014 року справа № 21-307а14, згідно якого непроведення або порушення строків проведення атестації робочих місць за умовами праці не є підставою для незарахування до пільгового стажу відповідних періодів роботи та відмови у призначенні пільгової пенсії з урахуванням цих періодів роботи.

В зв'язку з чим, ОСОБА_4 звернувся до суду з цим позовом в якому просив:

- визнати рішення Комісії ГУПФУ у Вінницькій області протокол № 12 від 18.07.2017 року в частині незарахування до пільгового стажу періоди роботи з 02.08.1988 року по 31.12.1990 року, з 01.10.1991 року по 31.10.1991 року та з 01.07.1993 року по 31.07.1993 року протиправним, скасувати його та зобов'язати зарахувати зазначені періоди роботи до пільгового стажу;

- визнати дії посадових осіб Крижопільського ОУПФ України щодо незарахування період роботи з 21.12.2000 року по 31.03.2003 року до пільгового стажу протиправними та зобов'язати зарахувати зазначений період роботи до пільгового стажу.

Ухвалою суду від 11.05.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін в судове засідання 06.06.2018 року.

04.06.2018 року на адресу суду надійшов відзив щодо заявленого позову, в якому відповідач-2 зазначає, що відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, посад і професій, затвердженим постановою КМУ і за результатами атестації робочих місць. Для підтвердження спеціального стажу роботи заявником подається трудова книжка з оформленими належним чином записами про зайняття посад та виконання робіт та їх періоди, виписка з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці (для підтвердження стажу після 21 серпня 1992 року). Крім того, відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637, для вирішення питання про зарахування до пільгового періоду необхідно подати Уточнюючу довідку з інформацією про характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування Списків або їхні номери, куди включається цей період роботи. Враховуючи те, що ОСОБА_4 не було подано до пенсійного органу Уточнюючої довідки за період роботи з 02.08.1988 року по 31.12.1990 року, з 01.10.1991 року по 31.10.1991 року та з 01.07.1993 року по 31.07.1993 року, а також відсутність атестації робочого місця в період роботи з з 21.12.2000 року по 31.03.2003 року відповідач-2 вважає, що підстави для зарахування вказаних періодів до пільгового стажу роботи відсутні, а тому в задоволені позову просили відмовити.

Ухвалою судувід 06.06.2018 року, занесеною до протоколу судового засідання, судовий розгляд справи відкладено на 26.06.2018 року.

В судовому засідання в режимі відеоконференції позивач та його представник, просили задовольнити позов.

Представник відповідача-2 в судовому засідання в режимі відеоконференції, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов, просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник відповідача-1 в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час, місце та дату судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повісти. В строки визначенні судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відзиву до суду від відповідача-1 не надходило.

Дослідивши надані сторонами докази та матеріали справи, вивлухавши пояснення сторін суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням комісії ГУ ПФУ у Вінницькій області, оформленого протоколом № 12 від 18.07.2017 року ОСОБА_1 зараховано до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи з 01.01.1991 року по 30.09.1991 року, з 01.11.199 року по 30.06.1993 року та з 01.08.1993 року по 01.11.1993 року.

Період роботи з 02.08.1988 року по 31.12.1990 року до пільгого стажу не зараховано, оскільки не надано відомостей про ліквідацію Чечельницького підприємства будівельних матеріалів або про розподіл прав та зобов'язань між Чечельницьким підприємством будівельних матеріалів та Дмитрашківським підприємством стінових матеріалів.

Періоди роботи з 01.10.1991 року по 31.10.1991 року та з 01.07.1993 року по 31.07.1993 року також не зараховано до пільгового стажу, в зв'язку із відсутністю даних про заробітну плату.

Також судом встановлено, що листом Крижопільського ОУПФ № К-4 від 27.02.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу період роботи з 21.12.2000 року по 31.03.2003 року, в зв'язку із невчасно проведеною атестацією робочих місць.

Непогодившись з такими діями відповідачів позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Визначаючись щодо обґрунтованості відмов відповідачів у зарахуванні до пільгового стажу вищезазначених періодів роботи позивача, суд виходив з наступного.

ОСОБА_1 з 13.02.2017 року перебуває на обліку в Крижопільському ОУПФ та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", робота за списком № 1.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Отже, можна прийти до висновку, що однією із обов'язкових умов, яка дає право для зарахування стажу роботи до пільгового стажу є те, що працівник має бути зайнятий повний робочий день та проведена атестація робочого місця.

У відповідності до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що зміст трудової книжки не передбачає наявність записів, які б дозволяли встановити зайнятість особи на певній роботі повний робочий день, пунктом 20 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З огляду на що, суд погоджується з доводами відповідача-2 та мотивування оскаржуваного рішення відповідача-1 в частині можливості зарахування стажу роботи до пільгового стажу за умови надання Уточнюючі довідки підприємства, на якому ОСОБА_1 працював, в даному випадку Чечельницьке підприємство будівельних матеріалів та Дмитрашківське підприємство стінових матеріалів.

Зазначене узгоджується також з висновком Верховного Суду України, висловленого у постанові від 6 грудня 2016 року у справі № 21-1660а16, який вказав на те, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно за статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала зі шкідливими і важкими умовами праці.

Враховуючи те, що позивачем до ГУ ПФУ у Вінницькій області довідки Уточнюючі довідки, передбаченої п. 20 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" не надано, та невмотивовано неможливість її надання, в тому числі тим, що вищеназвані підприємства ліквідовано, суд погоджується з обґрунтованістю рішення Комісії ГУПФУ у Вінницькій області, оформленого протоколом № 12 від 18.07.2017 року, щодо відсутності правових підстав для зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди його роботи з 02.08.1988 року по 302.1990 року, з 01.10.1991 року по 31.10.1991 року та з 01.07.1993 року по 31.07.1993 року.

Щодо можливості зарахувати до пільгового стажу період роботи з 21.12.2000 року по 31.03.2003 року за умови атестації робочого місця, суд вказує наступне.

Згідно пояснень представника відповідача-2, що і не заперечувалось позивачем та його представником, судом встановлено, що перша атестація СВКП "Піщанський" проведена 20.12.1995 року, в зв'язку з чим позивачу було зараховано до пільгового стажу 5 років період роботи до та після цієї атестації. Наступна атестація на підприємстві проведена 25.09.2003 року, в зв'язку з чим, період роботи позивача з 21.12.2000 року по 31.03.2003 року не зараховано до пільгового стажу, в зв'язку із відсутністю атестації робочого місця в цей період.

Відповідно до пункту 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 (набула чинності 21.08.1992 року) атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно приписів пункту 10 вказаного Порядку, результати атестації використовуються при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 4.1. Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (далі - Порядок №383) передбачено, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку №383, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року та 17 березня 2015 року № 21-183а13, №21-519а14, №21-585а14 відповідно). Такого ж висновку прийшов і Верховний Суд у постанові від 31.01.2018 у справі К/9901/48/17.

Таким чином, суд вважає, що період роботи з 21.12.2000 року по 31.03.2003 року неможливо зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №1, оскільки відсутні відомості про проведення атестації робочих місць, а тому відповідачем-2 правомірно не зараховано до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за Списком №1.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволення позову.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи положення ст. 139 КАС України, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1);

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, );

Відповідач: Крижопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Героїв України, 41, смт. Крижопіль, Вінницька область, ).

Рішення у повному обсязі складено 09.07.2018 року.

Суддя Дончик Віталій Володимирович