Справа № 175/743/18(2-а/175/13/18)
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 липня 2018 року справа № 175/743/18(2-а/175/13/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.,

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року (суддя суддя 1-ї інстанції - Озерянська Ж.М., дата ухвалення - 24.04.2018, місце ухвалення - смт Слобожанське) в адміністративній справі № 175/743/18(2-а/175/13/18) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1-го батальйону 6-ї роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Доскача Миколи Олеговича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Інспектора 1-го батальйону 6-ї роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Доскача Миколи Олеговича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 березня 2018 року о 13 год. 00 хв., не порушуючи правил дорожнього руху, позивач керував своїм автомобілем AC G 3302 AXX-1, реєстраційний номер НОМЕР_1 по проспекту Слобожанському в місті Дніпро та був зупинений працівником поліції з підстав, що водій не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів. Позивач не погоджується та зазначає, що у зв'язку зі складними погодними умовами рухався 20 км/год та перед здійсненням маневру - повороту праворуч, зменшив швидкість до 10 км/год і зупинився між будинками №№ 2, 4, розташованими по проспекту Слобожанському, для придбання ліків в аптеці. Повернувшись, з аптеки, побачив автомобіль патрульної поліції, який стояв біля його транспортного засобу, а потім інспектор патрульної поліції повідомив позивача про скоєння ним правопорушення.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року - позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується показаннями інспекторів УПП в Дніпропетровській області та відеозаписом на якому зафіксоване порушення скоєне позивачем.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 01 березня 2018 року складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАА № 310457, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1, 01 березня 2018 року о 12:59 годині, по проспекту Слобожанському, 2А в місті Дніпро, керував транспортним засобом марки AC G 3302 AXX-1, реєстраційний номер НОМЕР_1 та не зменшив швидкість і не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, чим порушив п. 18.2 Правил дорожнього руху.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність доказів, якими підтверджується склад адміністративного правопорушення, скоєного позивачем.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 18.2 в ПДР України на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що за змістом ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог пункту 18.2 в Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Між тим, відповідачем не надано, як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції, жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують порушення позивачем ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, наявність в його діях складу правопорушення та правомірність прийняття оскаржуваної постанови (фото, відеозапис тощо).

До доводів відповідача, щодо факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, яке підтверджується показаннями інспекторів УПП в Дніпропетровській області та відеозаписом на якому зафіксоване порушення скоєне позивачем, колегія суддів відноситься критично, оскільки інспектори УПП є особами зацікавленими в результаті розгляду справи, а відеозапису, на якому зафіксоване порушення, до суду відповідачем не надано.

Таким чином, оскільки доказів провини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 18.2 ПДР України, відповідачем не надано, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про неправомірність складеної відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 310457 від 01 березня 2018 року.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В межах апеляційної скарги підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321,322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року в адміністративній справі № 175/743/18(2-а/175/13/18) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1-го батальйону 6-ї роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Доскача Миколи Олеговича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: Н.І. Малиш

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак