Справа № 817/1043/18
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
18 липня 2018 року м. Рівне №817/1043/18
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом
доЗорянської сільської ради Рівненського району
про визнання протиправним та скасування рішення,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Зорянської сільської ради Рівненського району про визнання протиправним та скасування рішення Зорянської сільської ради Рівненського району від 24.01.2008 №605 "Про припинення права користування земельними ділянками".
Представник позивача в судове засідання призначене на 18.07.2018 на 12:00 не прибув, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Через канцелярію суду представник позивача подав клопотання про проведення судового засідання призначеного на 18.07.2018 на 12:00 за його відсутності, та просив вирішити питання повернення судового збору.
Представник відповідача в судове засідання призначене на 18.07.2018 на 12:00 також не прибув, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.
У встановлений судом строк, відповідачем не подано до суду відзив на адміністративний позов, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду не надходило.
Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч.9 ст.205 КАС України).
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду вказаної справи у письмовому провадженні.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Згідно пункту 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому:
хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або
хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або
хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Наведений у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).
Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб'єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій. Наведене узгоджується й з положеннями статей 2, 4, 19 чинного КАС, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб'єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.
Так, з аналізу долучених до матеріалів справи доказів встановлено, що позивач фактично просить захистити його приватний інтерес. А саме, звертаючись до адміністративного суду, позивач ОСОБА_1 виходив з того, що оскаржуваним рішенням від 24.01.2008 №605 "Про припинення права користування земельними ділянками", Зорянська сільська рада Рівненського району, начебто за його заявою, припинила право користування земельною ділянкою площею 0,1878 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Зоря, вул. Грушевського, 10 та передала в запас сільської ради.
Так, судом встановлено, що відповідно до копії відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 21.02.2017 зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку 0,1852 га, Рівненська області Рівненський район с. Зоря. (а.с.28).
Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.
Отже, прийняте відповідачем рішення 2008 року про припинення ОСОБА_1 права користування земельною ділянкою - є ненормативним актом суб'єкта владних повноважень, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання та стосується його приватних правовідносин.
Скасування цього рішення не породжує наслідків для власника земельної ділянки ОСОБА_1, оскільки у зв'язку із набуттям ним у 2017 році, права власності на земельну ділянку виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією права власності на землю. У такому випадку захист порушеного, незалежно від суб'єктного складу сторін, має вирішуватися за нормами цивільного судочинства.
Таким чином, не обговорюючи питання правильності застосування норм Земельного кодексу України, суд дійшов висновку, що оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.
За правилами ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
З огляду на викладене суд, враховуючи суть спірних правовідносин та суб'єктний склад, дійшов висновку про закриття провадження у справі у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена (ч. 2 ст. 238 КАС України).
Згідно із п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Керуючись статтями 238, 239, 241, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Провадження у справі № 817/1043/18 за позовом ОСОБА_1 до Зорянської сільської ради Рівненського району про визнання протиправним та скасування рішення Зорянської сільської ради Рівненського району від 24.01.2008 №605 "Про припинення права користування земельними ділянками" - закрити.
Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Роз'яснити ОСОБА_1, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевих загальних судів у порядку цивільного судочинства.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну ухвалу суду складено 18 липня 2018 року

Суддя Зозуля Д.П.