Справа № 640/1303/18
Суддя: Сенаторов В. М.
Дата ухвалення: 2018-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/1303/18
"20" липня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - Сенаторова В.М.,
при секретарі - Явнюк К.Р.,
за участі заявника - ОСОБА_1,
представника відповідача - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби в Харківській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, визнання неправомірними дії та бездіяльності посадових осіб та стягнення моральної шкоди, -
В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебувала справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби в Харківській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, визнання неправомірними дії та бездіяльності посадових осіб та стягнення моральної шкоди, у якій позивач просив визнати незаконною і скасувати постанову від 25.12.17 серії БР №852678 про накладення на нього штрафу 510 грн., визнати неправомірними дії і бездіяльність посадових осіб УПП у Харківській області, які виразились при розгляді питання про адміністративну відповідальність ОСОБА_1 у день, коли він прибув на запрошення начальника УПП 14.12.17, а також у безпідставному повторному призначенні дати розгляду на святковий неробочий день 25.12.17; стягнути з Управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції НПУ на користь ОСОБА_1 завдану йому неправомірними діями та бездіяльністю посадових осіб цього управління моральну шкоду у розмірі 117000 грн. та стягнути судові витрати.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27.06.2018 адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не в автоматичному режимі, серії БР № 852678 за ч. 2 ст. 122 КУпАП від 25.12.2017 року. Справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Позивач подав до Київського районного суду м. Харкова заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просив суд відшкодувати судові витрати, а саме компенсацію за відрив від звичайних занять, що включає час перебування в судовому засіданні, переїзд від помешкання позивача до суду і у зворотному напрямку, а також підготовку до проведення судових засідань 846,10 грн., посилаючись на ст.135 КАС України, постанову Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 р. № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави». Оскільки повна і остаточна сума судових витрат стала відомою після проголошення судом судового рішення, а тому судом не вирішено питання про компенсацію позивачеві судових витрат. З огляду на викладене, з посиланням на ст.252 КАС України стверджує про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат.
Заявник у судовому засіданні вимоги заяви про ухвалення додаткового судового рішення підтримав та просив задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання зявився, проти задоволення клопотання заперечував.
Суд, вислухавши заявника, представника відповідача, вивчивши доводи заяви про прийняття додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, вважає, що зазначена заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Згідно з ч. 3 ст. 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У відповідності до ч.ч.1, 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Частиною 1 статті 135 КАС України передбачено, що витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.
Відповідно до ч.2 ст.135 КАС України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її законному представнику сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати.
Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов'язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.135 КАС України).
Згідно з ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року № 590 затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом адміністративних справ, та передбачено компенсацію за відрив від звичайних занять стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, її представникові у зв'язку з явкою до суду.
Згідно з п.3 цієї постанови розмір такої компенсації обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати особи і не може перевищувати її розмір, обчислений за фактичні години відриву від звичайних занять.
Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено мінімальну заробітну плату у погодинному розмірі - 22,41 грн.
Згідно протоколів судових засідань судові засідання тривали:
1)27.02.2018 з 12 год. 15 хв. до 13 год. (45 хв.); / а.с. 43-44/
2)26.06.2018 з 16 год. 10 хв. до 17 год. 56 хв. (1 год. 46 хв.); / а.с. 75/
3)27.06.2018 з 10 год. 11 хв. до 10 год. 13 хв. ( 3 хв.); / а.с. 77/
Тобто загальний час проведення судових засідань складає 2 год. 21 хв.
Судове засідання, призначене 27.03.2018 не відбувалося у звязку із відрядженням судді, 26.04.2018 з підстав видалення судді Сенаторова В.М. до нарадчої кімнати. / а.с. 49, 70/
Отже, сума компенсації за відрив від звичайних занять, що підлягає стягненню на користь позивача, складає 49,53 грн. (22,41 грн. х 2,21 годин).
Доказів та будь-яких даних, що фактична зайнятість позивача у зв'язку з прибуттям в судове засідання та підготовкою до них становила по 8 годин матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення не містять, тому судом до уваги не беруться.
За приписами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У відповідності до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне заяву про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково та стягнути з відповідача компенсацію на користь позивача за відрив від звичайних занять в розмірі 49,53 грн.
Керуючись ст.ст. 132, 135, 139, 143, 252 КАСУ , суд, -
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби в Харківській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, визнання неправомірними дії та бездіяльності посадових осіб та стягнення моральної шкоди, - задовольнити частково.
Прийняти додаткове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 компенсацію за відрив від звичайних занять 49 (сорок девять) гривень 53 копійки.
У іншій частині вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом 10 днів з дня його складення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя -