Справа № 203/4276/17(2-а/0203/222/2017)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2018 рокусправа № 203/4276/17(2-а/0203/222/2017)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії: головуючий суддя: Коршун А.О. (доповідач)

судді: Панченко О.М. Чередниченко В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1
рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2018р. у справі №203/4276/17 (2-а/0203/222/2017)
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі зобов'язання здійснити перерахунок пенсії

ВСТАНОВИВ:

16.11.2017р. ОСОБА_1 звернувся до Кіровоського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі 9далі - Лівобережне об'єднане УПФУ) про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії /а.с.2-4/.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.11.2017р. вищезазначений адміністративний позов було залишено без руху, оскільки позов не відповідав вимогам ст.. 106 КАС України, та позивачу надано строк на усунення зазначених судом недоліків адміністративного позову / а.с. 20/.

У встановлений судом строк позивачем недоліки адміністративного позову було усунуто /а.с. 23-26/ Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2017р. за адміністративний позовом ОСОБА_1 до Лівобережної об'єднаного УПФУ про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії відкрито провадження в адміністративній справі №203/4276/17 (2-а/0203/222/2017).

Позивач, посилаючись у уточненому позові / а.с. 24-26/ на те, що зараз він перебуває на пенсійному обліку у Лівобережному об'єднаному УПФУ, але раніше, а саме - 17.02.2011р. звернувся до Красноармійського міськрайонного суду з позовом до УПФУ м. Красноармійська, де він раніше перебував на пенсійному обліку, про перерахунок пенсії з 01.02.2011р. відповідно до ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з використанням для перерахунку заробітної плати (доходу), з якої була нарахована пенсія і індексу середньої зарплати по Україні за 2010 р., та його позов було задоволено і рішення суду набрало законної сили 14.04.2011р.. але УФУ м.Красноармійська фактично не виконало постанову Красноармійського міськрайонного суду від 10.03.2011 р. та застосувавши показник зарплати по Україні за 2010 рік, одночасно незаконно значно знизила коефіцієнт по зарплаті, який використовується для визначення розміру пенсії, з 3,90497 , який застосовувався для визначення розміру його пенсії раніше, до 2,56, включивши в розрахунок 4 роки роботи після 2004 року з невисокою зарплатою. У подальшому він оскаржив такі дії органу пенсійного фонду до суду та 07.02.2012 р. Донецький апеляційний адміністративний суд прийняв рішення, яким чітко зобов'язав УПФУ м.Красноармійська зробити перерахунок його пенсії із заробітної плати, з якої вона була нарахована. Після передачі його пенсійної справи в м.Дніпро до Лівобережного об'єднаного УПФУ, 01.10.2017 р. знову зроблено перерахунок його пенсії у ході якого коефіцієнт по зарплаті було застосовано 2,56, а не 3,9049, при цьому органом пенсійного фонду безпідставно не враховано положення ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої за бажанням пенсіонера коефіцієнт по зарплаті може бути визначений виходячи із зарплати, з якої була нарахована пенсія, тобто за період з 01.10.1991 р. по 01.09.1996 р. (60 місяців) і тоді коефіцієнт по зарплаті у нього залишається 3,90497. Такі дії відповідача є безпідставними та порушують його права та інтереси, тому просив суд зобов'язати відповідача перерахувати йому пенсію з 01.10.2017 року із заробітної плати, з якої була нарахована пенсія, тобто за період з 01.10.1991 р. по 01.09.1996 р., із збереженням коефіцієнта 3,90497.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2018р. у справі №203/4276/17 (2-а/0203/222/2017) в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного УПФУ про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - відмовлено. (суддя Казак С.Ю. ) / а.с. 45-47/.

Позивач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу / а.с. 50/, у якій з урахуванням доповнень до апеляційної скарги /а.с. 71-72/, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи не було з'ясовано усі обставини, які мали значення для вирішення справи, в частині безпідставного застосування відповідачем під час перерахунку пенсії позивача на підставі його заяви від 17.10.2017р. коефіцієнту по зарплаті 2,56 замість коефіцієнту 3,90497, який застосовувався раніше, та було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 31.01.2018р. та постановити нове рішення, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги та зобов'язати відповідача перерахувати йому пенсію з 01.10.2017 року із заробітної плати, з якої була нарахована пенсія, тобто за період з 01.10.1991 р. по 01.09.1996 р., із збереженням коефіцієнта 3,90497.

Адміністративна справа №203/4276/17 (2-а/0203/222/2017), разом вищезазначеною апеляційною скаргою позивача, надійшли до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 21.03.2018р. / а.с. 58/.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018р. у справі №203/4276/17 (2-а/0203/222/2017) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2018р. у справі №203/4276/17 (2-а/0203/222/2017) та справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження 25.04.2018р./а.с. 61/, про що судом було повідомлено учасників справи /а.с. 62-64/.

Відповідач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу /а.с. 66-69/, заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача та посилаючись на те, що судом першої інстанції було повно з'ясовано усі обставини справи та постановлено обґрунтоване рішення без порушень норм законодавства, просив суд апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 31.08.2018р. у даній справі залишити без змін.

Під час розгляду справи в порядку письмового провадження суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність розгляду даної справи у судовому засіданні та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018р. у справі №203/4276/17 (2-а/0203/222/2017) дана справа призначена до апеляційного розгляду у судовому засіданні о 10 годин 30 хвилин 30.05.2018р. / а.с. 73/, про що судом було повідомлено учасників справи / а.с. 74-76/.

У судовому засіданні 30.05.2018р. у розгляді даної справи було оголошено перерву до 10-00 годин 20.06.2018р. у зв'язку з необхідністю витребування для дослідження у судовому засіданні оригінала пенсійної справи позивача та долучення до матеріалів справи копії пенсійної справи /а.с. 78-79/, про що було повідомлено учасників справи / а.с. 81/.

11.06.2018р. відповідачем було надано суду належним чином завірену ксерокопію пенсійної справи ОСОБА_1, яка судом долучена до матеріалів справи / а.с. 82,84-170/.

У зв'язку з відрядженням судді Коршуна А.О., який є суддею-доповідачем у справі №203/4276/17 (2-а/0203/222/2017), 20.06.2018р. дану адміністративну справу було знято зх. Розгляду та розгляд справи у судовому засіданні перенесено на 10-00 годин 11.07.2018р. / а.с. 254/, про що судом повідомлено учасників справи / а.с. 255,256/

Перевіривши у судовому засіданні доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, позивачу у даній справі з 24.06.1999р. призначена пенсія за віком (робота за списком №1) / а.с. 84/ на підставі відповідної заяви позивача від 12.07.1999р. /а.с. 86-87/, з 25.06.2015р. / а.с. 170/ позивач перебуває на пенсійному обліку у відповідача, який є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська, та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Також судом встановлено, що 17.02.2011р. ОСОБА_1 звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Красноармійську Донецької області щодо визнання протиправними дій та зобов'язання відповідача провести перерахунок його пенсії з 01.02.2011р. із застосуванням показника заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, відповідно до приписів.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10.03.2011 року у справі №2а-1997/2011 / а.с. 5-6/, яка набрала законної сили 14.04.2011р. відповідно до ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.04.2011р. / а.с. 7-8/, визнано протиправними дії та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м.Красноармійську Донецької області починаючи з 01.02.2011р. провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії із застосуванням показника заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, відповідно до приписів ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за 2010 рік, а також нарахувати і виплатити різницю між перерахованою та виплаченою сумами пенсії.

У подальшому, не погодившись з діями Управління Пенсійного фонду України в м.Красноармійську Донецької області щодо виконання постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10.03.2011р. у справі №2а-1997/2011 в частині розміру заробітної плати, з якої здійснено перерахунок пенсії, ОСОБА_1 повторно звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до вказаного Управління, в якому просив зобов'язати останнє здійснити перерахунок його пенсії за віком з 01.02.2011 р., виходячи з заробітної плати, з якої нарахована пенсія та постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24.10.2011 р. у справі №2а-11024/11/0529 у задоволенні позовних вимог було відмовлено / а.с. 186-188/, але постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.02.2012 р. у справі №2а-11024/11/0529 постанова Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24.10.2011 р. скасована, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м.Красноармійську Донецької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10.03.2011 р. на підставі ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням заробітної плати з якої була обчислена пенсія.

На виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.02.2012 р. у справі №2а-11024/11/0529 було видано виконавчий лист, який позивачем було пред'явлено для виконання до відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції, та 29.03.2012 р. було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.02.2012 р. у справі №2а-11024/11/0529 / а.с. 185/, яке у зв'язку з виконанням Управлінням пенсійного фонду України в м.Красноармійську Донецької області судового рішення та здійснення перерахунок пенсії позивачу, було закінчено у зв'язку з фактичним виконанням постановою від 27.11.2012р..

З матеріалів даної справи вбачається, що фактично між сторонами спір виник з приводу правильності перерахунку пенсії позивачу 01.10.2017 р. із застосуванням заробітної плати за періоди страхового стажу, а не за бажанням позивача із застосуванням заробітної плати, з якої обчислена пенсія, а також щодо застосування під час розрахунку індивідуального коефіцієнту заробітної плати 2,56326, замість коефіцієнту 3,90497, який вважав правильним позивач.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, які є предметом розгляду уданій адміністративній справі щодо зобов'язання відповідача перерахувати йому пенсію з 01.10.2017 року із заробітної плати, з якої була нарахована пенсія, тобто за період з 01.10.1991 р. по 01.09.1996 р., із збереженням коефіцієнта 3,90497 на підставі поданої ним 17.10.2017р. заяви / а.с. 201/ позивач у адміністративному позові під час розгляду даної справи судом першої інстанції, та у подальшому у апеляційній скарзі, зазначає що саме постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10.03.2011 року у справі №2а-1997/2011 / а.с. 5-6/ та ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.04.2011р. у цій справі/ а.с. 7-8/, а також постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.02.2012 р. у справі №2а-11024/11/0529 / а.с. 9/, визначено коефіцієнт, який повинен застосовуватись при здійсненні перерахунку пенсії позивача відповідно до постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10.03.2011 року у справі №2а-1997/2011 / а.с. 5-6/, яка набрала законної сили 14.04.2011р., але аналіз цих рішень судів, які набрали законної сили, та копії яких надані позивачем суду разом з адміністративним позовом, а також наявні в матеріалах пенсійної справи позивача, копія якої досліджена судом апеляційної інстанції та долучена до матеріалів справи / а.с. 82-253/ дає можливість зробити висновок про те, що жодним з цих судових рішень не встановлювався числовий знак коефіцієнту, який повинен застосовуватись при здійсненні перерахунку пенсії позивача відповідно до цих судових рішень, та у жодному з цих судових рішень відсуне зазначення коефіцієнту 3,90497.

Також безпідставним є твердження позивача, про те, що коефіцієнт 3,90497 раніше застосовувався органами пенсійного фонду під час перерахунку його пенсії, а потім безпідставно був знижений відповідачем до коефіцієнту 2,56326, оскільки матеріали пенсійної справи ОСОБА_1, копія якої долучена до матеріалів справи, не містять встановлення такого розміру коефіцієнту 3,90497 для визначення розміру пенсії позивача у період з моменту призначення пенсії позивачу по день проведення останнього перерахунку його пенсії.

Так нормами ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, і перерахунок пенсій у зв'язку зі збільшенням, зокрема страхового стажу, встановлено ч.4 ст.42 зазначеного Закону.

Так, ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено формулу заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, а саме: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 +... + Кзn);

К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи (абзаци другий - шостий ч.2 ст.40 Закону).

Згідно ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону.

Таким чином аналіз ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» свідчить, що при перерахунку пенсії застосовується заробітна плата (дохід) пенсіонера, яку він отримував до призначення пенсії, або яку він отримував за період роботи, який є періодом страхового стажу, тому під час перерахунку пенсії у формулі Зп = Зс х (Ск : К) змінюються лише показники Ск та К, та у величину Ск додаються коефіцієнти заробітної плати (доходу) за кожен місяць страхового стажу, який став підставою для перерахунку пенсії, а показник К збільшується кількістю додаткових місяців страхового стажу, а решта показників залишається без змін.

Щодо проведення перерахунку пенсії позивача 01.10.2017 р. то з урахуванням змісту заяви позивача від 17.10.2017р. / а.с. 201/, яка долучена до його пенсійної справи, цей перерахунок пенсії позивачу здійснювався не на підставі заяви позивача про такий перерахунок відповідно до ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» та за матеріалами пенсійної справи, а у заяві від 17.10.2017р. позивач просив при здійсненні такого перерахунку застосовувати коефіцієнт 3,90497, при цьому під час розгляду даної справи позивачем не було надано суду доказів щодо звернення до відповідача із заявою про проведення перерахунку відповідно до ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у жовтні 2017р. .

Крім цього необхідно враховувати, що позивач з 2010 року не працює у зв'язку з чим з відсутні підстави для проведення у 2017р. перерахунку пенсії позивача на підставі ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначає підстави та порядок проведення перерахунку пенсії працюючого пенсіонера, а також спір з приводу правильності перерахунку пенсії позивачу, як працюючому пенсіонеру, в 2011 році було вирішено в судовому порядку відповідними судовими рішеннями і відповідно до постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.02.2012 р. у справі №2а-11024/11/0529 позивачу було здійснено перерахунок пенсії.

З матеріалів пенсійної справи позивача вбачається, що в результаті проведення перерахунку пенсії позивача 01.10.2017 р., розмір пенсії ОСОБА_1 збільшився з 4961 грн. 60 коп. до 6971 грн. 76 коп./ а.с. 200 зворотна сторона/ , що свідчить про відсутність факту порушення прав позивача.

З огляду на вищезазначені норми права та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про необґрунтованість та безпідставність заявлених позивачем у справі позовних вимог та постанови у справі правильне рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про відмову позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 31.01.2018р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 310,315,316,321,322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2018р. у справі №203/4276/17 (2-а/0203/222/2017) - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано - 18.07.2018р.

Головуючий суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко