Справа № 233/3139/18
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року справа №233/3139/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: головуючого Сіваченка І.В., суддів: Гайдара А.В., Шишова О.О., розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 2 липня 2018 року (повне судове рішення складено 2 липня 2018 року в м. Костянтинівка) у справі № 233/3139/18 (головуючий в І інстанції Мартиненко В.С.) за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Петрівського Миколи Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Петрівського Миколи Миколайовича, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серія ВР №146227 від 10.06.2018 та закрити провадження у справі (а.с. 1-3).

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 10.06.2018 року приблизно о 03.00 годині він дійсно керував транспортним засобом на автомобільній дорозі Київ-Чоп. При керуванні автомобілем перегоріла лампа, яка у темну пору доби освітлювала номерний знак, в зв'язку з чим автомобіль було зупинено працівниками патрульної поліції. На місці позивачем було усунуто несправність, але постановою на позивача все одно було накладено адміністративне стягнення. Вказана постанова винесена відповідачем з недотриманням вимог, передбачених ст. 283 КУпАП, ст. 251 КУпАП, щодо змісту постанови та без посилання на відповідні докази.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 2 липня 2018 року у справі №233/3139/18 відмовлено у задоволенні зазначеного позову ОСОБА_1 (а.с. 17-20).

Позивачем на рішення суду першої інстанції подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права (а.с. 23-25).

В обґрунтування доводів посилався на протиправність спірної постанови, у зв'язку з відсутністю доказів скоєння ним правопорушення.

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи, і дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 10.06.2018 року на 504 км автодороги Київ-Чоп поліцейським Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Петрівським М.М. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР №146227, якою застосовано покарання у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. щодо ОСОБА_1, який 10.06.2018 року о 03 год. 40 хв. на 504 км автодороги Київ-Чоп керував транспортним засобом Mercedes-Benz, НОМЕР_1, з номерним знаком, що був неосвітленим у темну пору доби.

Спірним у справі є протиправність постанови серія ВР №146227 від 10.06.2018.

Згідно з п. 2.9 «в» Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобами з номерним знаком, що не освітлений у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості.

Частиною 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачених частинами 1, 2 , 3, 5 і 6 статті 121 КпАП України.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно з п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, в тому числі частиною шостою статті 121 КУпАП.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що в позовній заяві позивач не заперечував факт того, що він керував транспортним засобом в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком. Під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення позивач не оспорив допущене порушення і адміністративне стягнення, що на нього накладається, в зв'язку з чим відповідач правомірно не склав протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП. А отже, відповідачем правомірно було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення.

Посилання позивача про те, що недоліки в освітлені номерного знаку були виправлені на місці не спростовує висновків суду, оскільки позивачем не було спростовано факт скоєння вказаного правопорушення, а відповідно до п. 2.3 Правил Дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, а також стежити за технічним станом транспортного засобу у дорозі.

Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись колегія суддів апеляційного суду.

По-перше, як вірно зазначив місцевий суд, в справах зазначеної категорії протокол не складається, навіть за умови незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з інкримінованим правопорушенням.

По-друге, висновки суду першої інстанції про те, що ним не було спростовано факт скоєння адміністративного правопорушення, суперечать нормам діючого процесуального законодавства.

Так, відповідно до приписів частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач не навів жодного доказу правомірності прийнятої ним постанови, тому позов підлягає задоволенню, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності - скасуванню, а провадження в справі - закриттю.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В силу п.2 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 2 липня 2018 року у справі № 233/3139/18 - скасувати повністю.

Позов ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Петрівського Миколи Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ВР № 146227 від 10.06.2018 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (ста семидесяти) гривень по справі про адміністративне правопорушення за ч.6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Повне судове рішення - 23 липня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Сіваченко

Судді: А.В. Гайдар

О.О. Шишов