Справа № 804/1720/18
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2018 року Справа № 804/1720/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії в якому просив:
визнати протиправним рішення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі за №826/06/33 від 31.01.2018 р. про відмову в призначенні пенсії;
зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу період роботи позивача з 01 січня 1992 року по 10 березня 1994 року, з 11.03.1994 р. по 26.02.1997р., з 10.01.2003 р. по 05.05.2003 р., з 05.05.2003 р. по 30.06.2003 р. на підприємстві ВАТ «Донецькому металургійному заводі», з 01.07.2003 р. по 01.02.2007 р., з 01.02.2007 р. по 11.05.2011 р., з 11.05.2011 р. по 17.04.2012 р. на ЗАТ «Донецьксталь - металургійному заводі»;
зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пільгову пенсію за віком з урахуванням періоду роботи позивача з 01 січня 1992 року по 10 березня 1994 року, з 11.03.1994 р. по 26.02.1997р., з 10.01.2003 р. по 05.05.2003 р., з 05.05.2003 р. по 30.06.2003 р. на підприємстві ВАТ «Донецькому металургійному заводі», з 01.07.2003 р. по 01.02.2007 року, з 01.02.2007 року по 11.05.2011 року, з 11.05.2011 року по 17.04.2012 року на ЗАТ «Донецьксталь -металургійному заводі» з моменту звернення позивача, а саме з 07 червня 2017 року;
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07 червня 2017 року звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, підставою для звернення до відповідача є те, що він працював на посадах, що дають йому право на отримання пільгової пенсії. 31 січня 2018 року листом за №826/06/33 відповідач відмовив у призначенні пенсії та зарахуванні періодів роботи з 23.08.1992 року по 26.02.1997 року, з 10.01.2003 року по 05.05.2003 року, з 06.05.2003 року по 30.06.2003 року, з 01.07.2003 року по 17.04.2012 року до пільгового стажу, з причини відсутності атестації робочих місць. ОСОБА_2 вважає, таку відмову безпідставну оскільки у нього всі правові підстави для призначення пільгової пенсії, що підтверджується трудовою книжкою та уточнюючими довідками.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що надані позивачем документи до Пенсійного фонду не підтверджують спеціальний трудовий стаж, який є достатнім для призначення пільгової пенсії. При цьому зазначили, що правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються тільки електрозварники ручного електрозварювання, електрозварники на автоматичному і полу автоматичному зварюванні під шаром флюсу, електрозварники трубних заводів на зварюванні труб методом опору та електрозварники під шаром флюсу.
З огляду на вказане, виходячи з положень п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_2 23.08.2017 року звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі стосовно питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, та надав наступні документи: паспорт; ідентифікаційний код; довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; диплом про вищу освіту; пільгові довідки про період пільгової роботи, видані ПАТ «Донецький металургійний завод» від 24.12.2013 № 08/31-140, №08/31-151 та 08/31-150, видану ПрАТ «Донецьксталь»; копії наказів про результати атестації робочих місць № 30 від 25.01.1995, №2 від 04.01.2000, №396 від 22.12.2009; довідки про перейменування підприємства № 08/01 та № 08/02; довідка про заробітну плату (з 01.01.1992 по 31.12.1996) за № 4-145 від 03.03.2017, видану ПАТ «Донецький металургійний завод».
Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі з метою перевірки виданих пільгових довідок направило відповідний запит до Головного управління ПФУ в Донецькій області № 1887/03/21 від 20.10.2017 року.
31 січня 2018 року Лівобережним об'єднаним управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі прийнято рішення про відмову в призначені пенсії № 826/06/33 у якому зазначено, що позивачу нарахований загальний стаж 36 років 2 місяці 18 днів, пільговий стаж - 5 років 2 місяці 17 днів, що недостатньо для призначення пільгової пенсії за віком за Списком №2, встановленим статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Однак, згідно наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листів від 30.03.2018р. № Ш 4098-18 та від 02.04.2018р. №158/03-05/37 до пільгового стажу по Списку №2 позивачу зараховані періоди роботи:
з 01 січня 2000 року по 08 січня 2003 року на підприємстві ЗАТ «Мініметалургійний завод «Істіл (Україна)»,
з 01 лютого 2007 року по 17 квітня 2012 року на підприємстві Філія «Металургійний комплекс ЗАТ «Донецьксталь - металургійний завод».
Перерахований пільговий стаж склав - 8 років 2 місяці 25 днів, що недостатньо для призначення пільгової пенсії за віком за Списком №2, встановленим статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Не погодившись із вказаним рішенням відповідача позивач звернувся із вказаним позовом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є зайнятість повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, що передбачені списком № 1, чи зайнятість повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці списком №2, та атестація робочих місць.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Так, згідно записів трудової книжки позивач працював повний робочий день на таких підприємствам та посадах:
з 10 січня 2003 року по 05 травня 2003 року слюсарем-ремонтником мартеновського цеху ВАТ «ДМЗ», що надає позивачу право переходу на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1, розділ III, підрозділ 2, пункт «а», позиція 3.2а-3 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. №36.;
з 05 травня 2003 року по 30 червня 2003 року майстром з ремонту обладнання мартеновського цеху ВАТ «ДМЗ», що передбачено Списком №2, розділ III, підрозділ 2, пункт «б», позиція 3.26 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. №36.;
з 01 липня 2003 року по 01 лютого 2007 року майстром з ремонту обладнання мартеновського цеху ЗАТ «Донецьксталь - металургійний завод», що передбачено Списком №2, розділ III, підрозділ 2, пункт «б», позиція 3.26 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. №36.;
з 01 лютого 2007 року по 11 травня 2011 року майстром з ремонту обладнання мартеновського цеху філіалу «Металургійний комплекс» ЗАТ «Донецьксталь -металургійний завод», що передбачено Списком №2, розділ III, підрозділ 2, пункт «б», позиція 3.26 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. №36.
з 11 травня 2011 року по 17 квітня 2012 року майстром з ремонту, обладнання мартеновського цеху філіалу «Металургійний комплекс» ВАТ «Донецьксталь -металургійний завод», що передбачено Списком №2, розділ III, підрозділ 2, пункт «б», позиція 3.26 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. №36.
На підтвердження спеціального трудового стажу позивачем було надано уточнюючи довідки підприємств, а саме: Приватного акціонерного товариства «ДОНЕЦЬКСТАЛЬ» - металургійний завод» філіал «Металургійний комплекс» про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів вих. №08/31-150 від 24.12.2013 р.,
довідку ПАТ «Донецький металургійний завод» про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів вих. №08/31-140 від 24.12.2013 р.,
довідку ПАТ «Донецький металургійний завод» про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів вих. №08/31-151 від 24.12.2013 року.
Відповідач відмовляючи у призначенні пільгової пенсії, вказав, що довідки які були наданні позивачем викликають сумніви, а перевірити їх правильність, або витребувати нові не має можливості, оскільки вказані підприємства перереєструвалися в Красноармійському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області районі, однак первинні документи відсутні на території підконтрольній Україні.
Крім того, відповідачем не зараховані до пільгового стажу періоди роботи до 2000 року через те, що підприємства ПАТ «Донецький електрометалургійний завод», та філія «Металіргійний комплекс» ПАТ «Донецьксталь» - металургійний завод» на яких працював позивач не перереєстровані на території підконтрольній Україні.
Між тим, посилання відповідача на неможливість врахувати довідки, уточнюючі пільговий характер роботи позивача, через відсутність первинних документів та реєстрація підприємств на території підконтрольній Україні є неприйнятними з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.
Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.
Згідно з ч. 1 ст. 18 вказаного Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Частиною 3 ст. 9 вказаного Закону визначено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Отже, відповідно до наведених норм Закону, необхідною умовою для визнання незаконним акту органу, який знаходиться на тимчасово окупованій території, є створення такого органу, обрання чи призначення у порядку, не передбаченому законом.
Позивач набув трудовий стаж у період, коли населені пункти, на території яких підприємства здійснювали господарську діяльність, перебували під контролем української влади, і їх було утворено відповідно до законодавства України.
Всі первинні документи, які сформовані до проведення антитерористичної операції, не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особи права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де набутий пільговий стаж роботи.
Отже, орган Пенсійного фонду України повинен приймати такі уточнюючі довідки.
З огляду на наведене орган Пенсійного фонду України неправомірно відмовив позивачу в зарахуванні до пільгового стажу відповідних періодів роботи позивача з підстави не прийняття уточнюючих довідок та відсутності реєстрації підприємств на підконтрольній території України на момент звернення позивача до управління пенсійного фонду.
Крім того, з самої назви та безпосередньо з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, вбачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає лише при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
У зв'язку з наведеним орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував вказані періоди до пільгового стажу, посилаючись неприйнятність уточнюючих довідок та відсутності реєстрації підприємств на підконтрольній території України..
Статтею 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Повноваження адміністративних судів визначені Кодексом адміністративного судочинства України. При цьому суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому законодавцем повноважень.
З урахуванням дискреційних повноважень відповідача на прийняття рішення щодо призначення пенсії (переведення з одного виду пенсії на інший), суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права буде визнання протиправним та скасування оскарженого рішення відповідача із зобов'язанням повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Судовий збір позивачем сплачено в розмірі 1409,60 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 22556167 від 05.03.2018 року, № 228024099 від 02.04.2018 року і з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, судові витрати присуджуються позивачу в розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-247, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним рішення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі за №826/06/33 від 31.01.2018 р. про відмову в призначенні пенсії.
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу період роботи позивача з 01 січня 1992 року по 10 березня 1994 року, з 11.03.1994 р. по 26.02.1997р., з 10.01.2003 р. по 05.05.2003 р., з 05.05.2003 р. по 30.06.2003 р. на підприємстві ВАТ «Донецькому металургійному заводі», з 01.07.2003 р. по 01.02.2007 р., з 01.02.2007 р. по 11.05.2011 р., з 11.05.2011 р. по 17.04.2012 р. на ЗАТ «Донецьксталь - металургійному заводі».
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про призначення пенсії від 23 серпня 2017 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев