Справа № 814/1912/17
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/1912/17

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

при секретарі Іщенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року (м. Миколаїв, дата складання повного тексту рішення - 05.02.2018р.) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

04.09.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління ДАБІ у Миколаївській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати наказ №109 від 13.06.2017 року про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт з будівництва магазину супутніх товарів АЗС та комори АЗС за адресою Миколаївська область, м.Первомайськ, вул.Одеська, 1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що магазин, який будується не відноситься до комплексу АЗС, у зв'язку з чим, будівництво цього магазину було правильно ним визначено в декларації та віднесено до ІІ категорії складності, однак, відповідачем протиправно та без законних підстав це будівництво віднесено до V категорії складності та винесено спірний наказ.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, ОСОБА_1 05.04.2018 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01.02.2018 року та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

В судове засідання суду 2-ї інстанції сторони не прибули з невідомих причин, про день, час та місце розгляду справи був своєчасно та належним чином повідомлені, в зв'язку із чим, справа розглянута на підставі наявних в ній доказів.

Заслухавши суддю - доповідача, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 подав до Управління ДАБІ декларацію про початок виконання будівельних робіт «Нове будівництво магазину супутніх товарів АЗС та комори АЗС» за адресою вул.Одеська,1 м.Первомайськ, категорія складності ІІ, яку було зареєстровано 09.06.2017 року за №МК28.

Однак, 13.06.2017 року головний державний інспектор будівельного нагляду подав начальнику Управління архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області службову записку №260, в якій зазначив, що 07.06.2017 року замовником ОСОБА_1 подано на реєстрацію декларацію про початок виконання будівельних робіт на об'єкті «Нове будівництво магазину супутніх товарів АЗС та комори АЗС» без отримання відповідного дозволу, який надає замовнику право на виконання будівельних робіт.

13.06.2017 року рішенням №78 головний інспектор будівельного нагляду Я.І. Хотієнко скасував реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт.

В подальшому, на підставі вказаного рішення головного інспектора, начальник Управління ДАБІ ухвалив наказ №109 від 13.06.2017 року, яким скасував реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 09.06.2017 року за №МК28 на об'єкт будівництва «Нове будівництво магазину супутніх товарів АЗС та комори АЗС» за адресою: вул. Одеська, 1, м. Первомайськ, Миколаївська область (замовник ОСОБА_1).

Не погоджуюсь з такими діями та рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог та, відповідно, з правомірності дій та рішень інспекції.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Так, спірні правовідносини регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. №3038, Законом України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999р. №687-XIV, Законом України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» від 18.01.2001р. №2245-ІІІ, Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та «Порядком виконання будівельних робіт» (затв. Постановою КМУ від 13.04.2011р. №466).

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно із приписами ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» №687-ХІV, будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Як слідує зі змісту приписів п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи, зокрема, після: реєстрації відповідною Інспекцією ДАБК (Департаментом ДАБІ) декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Частиною 2 ст.34 вказаного Закону передбачено, що зазначені у ч.1 цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

У відповідності до вимог ч.2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводять відповідні Інспекції ДАБК (Департаментом ДАБІ) на безоплатній основі протягом 5-ти робочих днів з дня надходження декларації.

Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

За наявності зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Як вбачається з ч.3 ст.36 вказаного Закону №3038, форма декларації про початок виконання будівельних робіт, порядок її подання та реєстрації, форма повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації визначаються Кабінетом Міністрів України, в даному випадку, Постановою КМУ від 13.04.2011р. №466, якою, в свою чергу, затверджено «Порядок виконання будівельних робіт», додатком 2 до якого, затверджено форму такої декларації.

Відповідно ж до ст.34 Закону України №3038-VI, замовник має право виконувати будівельні роботи після: видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

У разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовника протягом трьох робочих днів з дня скасування (ч.2 ст.39-1 Закону № 3083).

Як слідує зі змісту положень ст.1 Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» від 18.01.2001р. №2245-ІІІ, «об'єкт підвищеної небезпеки» - об'єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об'єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру.

Як вбачається з п.6 «Порядку віднесення об'єктів будівництва до ІV- V категорії складності» (затв. Постановою КМУ від 27.04.2011р. №557), до V категорії складності відносяться усі об'єкти будівництва, які визначено, як об'єкти підвищеної небезпеки згідно Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки».

Так, зі змісту наявного в матеріалах справи листа ДП «Укрдержбудекспертиза» від 12.06.2017р. №797/1 видно, що об'єкт «Нове будівництво магазину супутніх товарів АЗС та комори АЗС» не може розглядатись окремо від технологічного процесу АЗС, на території якої розміщуються зазначені об'єкти. Такий об'єкт будівництва може бути віднесений до V категорії складності.

Крім того, згідно із п.4.16 ДСТУ-НБВ. 1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва», незалежно від класифікації за ознаками таблиці 1 встановлюється клас наслідків (відповідальності) не менше ніж: СС-3 для об'єктів підвищеної небезпеки, ідентифікованих згідно з Законом України «Про об'єкти підвищеної небезпеки».

Постановою Кабінету Міністрів України №956 від 11.07.2002р. «Про ідентифікацію та декларування безпеки об'єктів підвищеної небезпеки (НПАОП 0.00-6.21-02), (НПАОП 0.00-6.22-02)», для ідентифікації об'єктів підвищеної небезпеки до небезпечних речовин за їх властивостями відносяться такі категорії речовин: горючі рідини - рідини, які можуть самозайматися, а також займатися за наявності джерела горіння і самостійно горіти після його видалення. Горючі рідини з температурою спалаху, що дорівнює або менша 61 град. C у закритому тиглі або менша 66 град. C у відкритому тиглі, належать до легкозаймистих. Особливо небезпечними є легкозаймисті рідини, температура спалаху яких не перевищує 28 град. C (згідно з ГОСТ 12.1.044-89). Бензин - рухлива, горюча здебільшого безбарвна рідина з характерним запахом; питома вага 0,700- 0,780 кг./л.; легко випаровується, утворює з повітрям у певних концентраціях вибухові суміші, Т° спалаху нижче 0°. Більшість бензинів замерзає нижче -60 °C. Має від 4 до 12 атомів вуглецю. Близько 90 % добувають з нафти.

Відтак, оскільки на АЗС позивача здійснюється продаж та зберігання бензину (палива), який належить до небезпечних речовин, а тому відповідно, ця АЗС є об'єктом підвищеної небезпеки. Об'єкт же - «Нове будівництво магазину супутніх товарів АЗС та комори АЗС» будується на земельній ділянці (що беззаперечно підтверджується наявною в матеріалах справи фото-фіксацією, а.с.82,83), яка була відведена виключно для обслуговування цієї Автозаправної станції. До того ж, сама назва даного об'єкта містить в собі посилання на АЗС, т.б. фактично будується єдиним комплексом, а дозвіл на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, як свідчать матеріали справи, позивач не отримав, а тому, відповідно, на думку суду, відповідач правомірно прийняв наказ про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт від 13.06.2017.

Посилання ж позивача на те, що в магазині та коморі (які будуються) не будуть знаходитися паливно-мастильні матеріали та на те, що це «нове будівництво» не є комплексом АЗС, не може бути прийнято судом до уваги, оскільки надані суду 1-ї інстанції документи свідчать про те, що «нове будівництво» - здійснюється за однією і тією ж адресою та на тій самій земельній ділянці, яка надавалась для обслуговування АЗС.

Стосовно ж посилання позивача на «Інструкцію щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій» (затв. наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 06.12.2015р. №376), якою передбачена можливість будівництва на АЗС будівель, споруд за умови дотримання відстані між ними, ніяким чином не спростовують норми Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки», Постанови КМУ №557 від 27.04.2011р. та ДСТУ, якими, в свою чергу, прямо передбачено, що для будівництва «об'єктів підвищеної небезпеки» необхідно отримати відповідний дозвіл.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач такий дозвіл не отримував. Посилання ж позивача на дозвіл на виконання будівельних робіт №00248-10 від 09.06.2010 не моде бути прийняті судом до уваги, оскільки з дня отримання цього дозволу від 09.06.2010 рік до моменту подання позивачем спірної декларації про початок будівництва, т.б. до 09.06.2017р., суттєво змінилося діюче законодавство, яким і встановлено обов'язок позивача отримати дозвіл, а саме Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038, який, в свою чергу, набрав чинності 12.02.2011 року.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційних скаргах доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 18.07.2018р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: Ю.М. Градовський

А.В. Крусян