Справа № 0640/3750/18
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

19 липня 2018 року м. Житомир справа № 0640/3750/18

категорія 6.3

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Лавренчук О.В., перевіряючи виконання вимог законодавства при поданні позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрінагропром" до Державного реєстратора відділу з надання адміністративних послуг та державної реєстрації Бердичівської районної державної адміністрації в Житомирській області Шутько Олени Петрівни , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ Держгеокадастру в Чуднівському районі, ТОВ "А.Т.К.", ОСОБА_2 про визнання протиправним дії, скасування рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінагропром" звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило дії Державного реєстратора відділу з надання адміністративних послуг та державної реєстрації Бердичівської районної державної адміністрації в Житомирській області Шутько Олени Петрівни визнати протиправними та скасувати її рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - за індексним номером - 26172271 від 14.05.2018, яким зареєстровано договір оренди земельної ділянки від 24.03.2018 з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 1,564 га, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ "А.Т.К."

З'ясовуючи, після одержання позовної заяви, чи немає підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, судом встановлено наступне.

Відповідно до 1.ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відтак, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Крім того, суд зазначає, що при вирішенні питання щодо віднесення спірних правовідносин до адміністративної юрисдикції слід мати на увазі, що однією із сторін спору має виступати суб'єкт владних повноважень та за умови, що предметом спору виступає перевірка законності його рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З позовної заяви вбачається, що у березні 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрінагропром" та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,564 га кадастровий номер НОМЕР_1 (договір укладено на 10 років). У травні 2017 року ОСОБА_3 помер, спадкоємцем є ОСОБА_2. У травні 2018 року позивачу стало відомо, що відповідачем 14.05.2018 прийнято рішення про державну реєстрацію договору оренди спірної земельної ділянки, який укладено між ОСОБА_2 та ТОВ "А.Т.К."

Аналіз зазначених фактичних обставин справи дає підстави вважати, що оскаржуваним реєстраційним діям передує невирішений спір між його учасниками про право цивільне, що не належить до предметної юрисдикції адміністративного судочинства, визначеної статтею 19 КАС України.

У справі, що розглядається, оскаржуються реєстраційні дії, стосовно яких існує спір про право цивільне, у межах якого можуть бути розв'язані й питання, пов'язані з реєстрацією права оренди земельної ділянки, а тому цей спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Аналогічну правову позицію щодо застосування зазначених норм процесуального права висловлено Верховним Судом у постанові від 27 березня 2018 року у справі №806/1264/16 (адміністративне провадження К/9901/3096/17).

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що зазначена категорія спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, а має розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки вчиненню реєстраційних дій передує невирішений спір про право.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року в справі № 396/2550/17.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, який розглядає справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі Zand проти Австрії зазначив, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з &?ї;…&?н; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів" (п.п.24-25 рішення у справі Сокуренко і Стригун проти України).

Враховуючи викладене, суд вважає, що спір відноситься до юрисдикції місцевих загальних судів.

Керуючись статтями 170, 171, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрінагропром" у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінагропром" до Державного реєстратора відділу з надання адміністративних послуг та державної реєстрації Бердичівської районної державної адміністрації в Житомирській області Шутько Олени Петрівни треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ Держгеокадастру в Чуднівському районі, ТОВ "А.Т.К.", ОСОБА_2 про визнання протиправним дії, скасування рішення.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Лавренчук