Справа № 820/2765/18
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Бідонько А.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 р. Справа № 820/2765/18
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:
судді-доповідача: Ральченка І.М.,
суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.05.2018, по справі № 820/2765/18
за позовом ОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неподання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей»; зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат подати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за формою, встановленою Додатком 13 до «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей», затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року № 530.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.05.2018 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим, відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, 01.04.1982 р. по 30.12.1982 р. позивач проходив дійсну військову службу в Збройних Силах СРСР та приймав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан в складі військової частини п/п НОМЕР_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією військового квитка.

В період проходження служби ОСОБА_1 отримав поранення, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні Республіці Афганістан, де велись бойові дії.

Відповідно до довідки МСЕК серії Д-71 № 341979 від 23.02.1983 ОСОБА_1 первинно визнано інвалідом 3 групи внаслідок поранення, отриманого при виконанні обов`язків військової служби з 15.02.1983 та на підставі довідки МСЕК серії 2-18 АБ № 312769 від 22.04.1998 ОСОБА_1 встановлено 3 групу інвалідності внаслідок поранення, отриманого при виконанні обов`язків військової служби, з 01.05.1998 безстроково.

Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою щодо призначення йому одноразової грошової допомоги у відповідності з приписами ст. 16 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у зв`язку з встановленням йому інвалідності, пов`язаної з проходженням військової служби.

ІНФОРМАЦІЯ_2 листом № 871/ВСЗ від 06.04.2018 року повідомлено, що інвалідність ОСОБА_1 встановлено до набуття чинності Закону України від 4 квітня 2006 року № 33597-IV «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги. Враховуючи вищезазначене, для складання висновку щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та направлення його на розгляд комісії Міністерства оборони України підстав немає.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що невиконання відповідачем обов`язку надати у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги є протиправною бездіяльністю.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до статті 41 цього Закону виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом № 2011-ХІІ.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

За положеннями п. 4 ч. 2 ст. 16 цього Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до ч. 9 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На час звернення позивача із заявою про призначення одноразової грошової допомоги, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначено Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.

Пунктом 2 наведеної Постанови встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. № 284 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. № 1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 89, ст. 3255); допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до пункту 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

- у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

- у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 первинно визнано інвалідом 3 групи внаслідок поранення, отриманого при виконанні обов`язків військової служби з 15.02.1983 та в подальшому встановлено 3 групу інвалідності внаслідок поранення, отриманого при виконанні обов`язків військової служби, з 01.05.1998 безстроково.

Таким чином, датою виникнення права позивача на отримання одноразової грошової допомоги має вважатись - 01.05.1998 року.

На зазначений момент чинними були положення Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції Закону № 533/97-ВР від 18.09.97 року.

Так, вказана редакція Закону не передбачала виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Лише Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб, від 03.11.2006 р., що набув чинності з 01.01.2007 року, ст. 41 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу викладено у наступній редакції: виплата одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, здійснюється в порядку і на умовах, установлених Законом України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Таким чином, одноразова грошова допомога передбачена у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми, або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) особам у зв`язку із інвалідністю, що настала після 01.01.2007 року.

Враховуючи, що відповідно до даних довідки МСЕК серії 2-18 АБ № 312769 від 22.04.1998 ОСОБА_1 встановлено 3 групу, з 01.05.1998 безстроково, а отже до набрання чинності Законом України від 3 листопада 2006 року № 328-V «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб», колегія суддів доходить висновку, що останній не набув права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Таким чином, з огляду на відсутність підстав у позивача для отримання одноразової грошової допомоги колегія суддів не вбачає ознак протиправності у відмові Харківського обласного військового комісаріату подати висновок щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

На підставі викладеного, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Відповідно до ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції повність або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, колегія суддів, приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції із прийняттям нового про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Керуючись ст. 243, 250, 311 , 315, 317 , 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.05.2018 по справі № 820/2765/18 скасувати.
Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов