Справа № 812/1063/18
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

19 липня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1063/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції,

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі відповідач, ГУНП в Луганській області) з такими вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати винагороди позивачу за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07.11.2015 по 31.01.2016 на суму 15058,00 грн;

- стягнути з відповідача на користь позивача винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07.11.2015 по 31.01.2016 в сумі 15058,00 грн.

В обґрунтування вимог зазначено, що позивач з 24.09.1993 проходила службу в органах внутрішніх справ України, з 07.11.2015 в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області. В період з 30.06.2014 по 07.11.2015, з 07.11.2015 по 31.07.2017 позивач брала участь в антитерористичній операції, що підтверджено довідкою від 04.10.2017 № А 10043. Наказами АТЦ при СБУ від 12.12.2014 № 97; від 17.11.2015 № 321; від 07.12.2015 № 341 позивача включено до складу сил та засобів , які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області.

З 31.07.2017 позивача старшого слідчого в особливо важливих справах відділу по розслідуванню злочинів у сфері господарської та службової діяльності управління Національної поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області за власним бажанням за вислугу років звільнено зі служби в поліції. За період з 07.11.2015 по 20.01.2016 позивач не отримала грошову компенсацію (винагороду) за безпосередню участь в антитерористичній операції.

Оскільки Національна поліція України по виконанню своїх функцій та завдань є правоохоронним органом, позивач стверджує, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» їй мала виплачуватись винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції у відсотках місячного грошового забезпечення. Розмір винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07.11.2015 по 31.01.2016 за розрахунком позивача складає 15058,00 грн.

Ухвалою суду від 13.04.2018 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (арк. спр. 18-19).

24 квітня 2018 року до суду позивачем надано уточнений адміністративний позов, в якому зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є аналогічними викладеним у первісному позові (арк. спр. 22-27).

Ухвалою суду від 26.04.2018 прийнято позову заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання (арк. спр. 1-2).

Відповідачем подано відзив на позовну заяву (арк. спр. 43-49), в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» та наказом Міністерства Оборони України від 02.02.2015 № 49 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» регламентувався порядок виплати винагороди за участь в антитерористичній операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам.

Відповідач зазначає, що у відповідності до норм вищезазначеної постанови та наказу підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців у здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні в районі проведення АТО є наказ командира військової частини Державної прикордонної служби України, який видається, у тому числі на військовослужбовців інших підрозділів. Наказ на виплату винагороди видається за місцем проходження служби військовослужбовців.

Наказом МВС України від 03.02.2015 № 123 «Про деякі питання відрядження до зони АТО», передбачено, зокрема, начальникам головних управлінь, управлінь МВС України в областях, місті Києві, на залізницях, ДНДЕКЦ, ДДАІ, ДНДІ, ректорам вищих навчальних закладів, керівникам структурних підрозділів апарату МВС та підпорядкованих підрозділів під час підготовки наказів про відрядження до зони проведення антитерористичних операцій чітко визначати перелік завдань відповідно до зазначеного вище Закону, що покладаються на відряджену особу або відряджаються на підконтрольну Україні територію для виконання завдань відповідно до покладених на особу функціональних обов`язків. Начальникам головних управлінь, управлінь МВС України в областях, місті Києві, на залізницях, ДНДЕКЦ, ДДАІ, ДНДІ, ректорам вищих навчальних закладів, керівникам структурних підрозділів апарату МВС та підпорядкованих підрозділів до 05 числа надавати до ДФЗБО МВС списик осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій.

З огляду на вищевикладене, відповідач зазначає, що належними доказами прав позивача на отримання винагороди за участь в АТО за спірний період є наказ АТЦ при СБУ; мотивований рапорт керівника структурного підрозділу про призначення винагороди за участь в АТО в спірний період; наказ ГУНП в Луганській області про призначення та виплату винагороди за участь в АТО за спірний період.

Вмотивовані рапорти керівника підрозділу, які погоджені з керівником або заступником керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, із зазначенням конкретних місць несення служби (населений пункт, блокпост) та бойових зіткнень або залучення до інших заходів передбачених планами про проведення АТО в Луганській області, щодо ОСОБА_1 за період часу з 07.11.2015 по 31.01.2016 у відповідача відсутні, тому накази про нарахування та сплату винагороди позивачу за період часу з 07.11.2015 по 31.01.2016 не видавались.

Таким чином, відповідач вважає, що у нього були відсутні підстави нарахування та сплати позивачу винагороди за участь в АТО в період з 07.11.2015 по 21.01.2016, а вимоги позивача про нарахування та сплату винагороди за участь в АТО за період часу з 07.11.2015 по 21.01.2016 необґрунтовані, та не підтвердженні належними доказами.

Також, відповідач звернув увагу суду, що порядок виплати винагороди за участь в антитерористичній операції поліцейським за період часу з 21.01.2016 та в подальшому врегульована постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських» (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2016 № 38). На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 № 18 наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 259 затверджена Інструкція про розміри та умови виплати винагороди поліцейським в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій. У відповідності до зазначеної інструкції, обрахунок проводиться шляхом ділення розміру винагороди на кількість календарних днів у місяці та множення на кількість днів безпосередньої участі.

На підставі викладеного, відповідач просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 04 червня 2018 року про витребування матеріалів типових справ ухвалою суду від 07 червня 2018 року справу передано до Верховного Суду (арк. спр. 78).

Після повернення матеріалів справи з Верховного Суду ухвалою суду від 03 липня 2018 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання (арк. спр. 88).

Ухвалою суду від 10.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (арк. спр. 96).

У судове засідання позивач не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином (арк. спр. 97), подала заяву про розгляд справи за її відсутності (арк. спр. 82).

У судове засідання представник відповідача не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином (арк. спр. 98), подала клопотання про розгляд адміністративної справи за її відсутності (арк. спр. 93).

Згідно з частиною третьою статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Зважаючи на клопотання позивача та представника відповідача про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд встановив таке.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 07.11.2015 по 31.07.2017 проходила службу на посадах старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління ГУНП в Луганській області та старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Луганській області, що підтверджено довідкою про проходження служби в органах внутрішніх справ, виданою заступником начальника Управління кадрового забезпечення ГУНП в Луганській області (арк. спр. 66).

Згідно з копіями витягів із наказів першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей) (по стройовій частині) від 07.12.2015 № 341 та від 11.09.2017 № 258дск підполковник поліції ОСОБА_1 у період з 07.11.2015 по 31.07.2017 перебувала у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань (арк. спр. 61-63, 64-65).

На підставі вищевказаних наказів ГУНП в Луганській області видано позивачу довідку від 20.09.2017 № А-9725 про безпосередню участь особи в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (арк. спр. 15).

Відповідно до довідок про доходи від 19.05.2018 № 123/111/22-2018 та від 10.05.2018 № 519/111/22-2018 (арк. спр. 13, 51) у межах спірних правовідносин позивачу за період з 07.11.2015 по 31.01.2016 нараховано грошове забезпечення:

- за листопад 2015 року в сумі 5684,00 грн;

- за грудень 2015 року в сумі 7105,00 грн;

- за січень 2016 року в сумі 7105,00 грн.

Також за даними вказаних довідок винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції за спірний період позивачу не нараховувалась.

Спірним питанням у справі є наявність підстав для нарахування та виплати позивачу винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07.11.2015 по 31.01.2016.

Надаючи оцінку обставинам, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 20.03.2003 року № 638-VI «Про боротьбу з тероризмом» (далі Закон № 638-VI), Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (зі змінами та доповненнями), затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 № 114 (далі Положення № 114), постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» (далі Постанова № 158), постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» (далі Постанова № 24), наказом Міністерства оборони України від 02.02.2015 № 49 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.02.2015 за № 135/26580 (далі Наказ № 49), наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.07.2014 № 719 «Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 08.08.2014 за № 939/25716 (далі Наказ № 719).

Статтею 1 Закону № 638-VI (тут і надалі положення Закону в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що антитерористична операція - комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення злочинних діянь, здійснюваних з терористичною метою, звільнення заручників, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичного акту чи іншого злочину, здійснюваного з терористичною метою.

Згідно з статтею 5 Закону № 638-VI Міністерство внутрішніх справ України здійснює боротьбу з тероризмом шляхом запобігання, виявлення та припинення злочинів, вчинених з терористичною метою, розслідування яких віднесене законодавством України до компетенції органів внутрішніх справ; надає Антитерористичному центру при Службі безпеки України необхідні сили і засоби; забезпечує їх ефективне використання під час проведення антитерористичних операцій.

Статтею 13 Закону № 638-IV визначено, що при проведенні антитерористичної операції використовуються сили і засоби (особовий склад, спеціалісти, зброя, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) суб`єктів боротьби з тероризмом, а також підприємств, установ, організацій, які залучаються до участі в антитерористичній операції, в порядку, визначеному згідно з положенням, зазначеним у частині другій статті 12 цього Закону.

За рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із керівництвом відповідних суб`єктів боротьби з тероризмом, до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються та використовуються сили та засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України, Збройних Сил України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, та органів охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, Управління державної охорони України.

Працівники правоохоронних органів, військовослужбовці та інші особи, які залучаються до антитерористичної операції, на час її проведення підпорядковуються керівнику оперативного штабу.

Пунктом 2 Постанови № 158 (що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (не військовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 р. виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

На виконання наведеної постанови видано Наказ № 719, яким передбачено виплачувати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, починаючи з 01 травня 2014 року, винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень у розрахунку на місяць.

Обчислення цієї винагороди здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення або заробітної плати (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди), за останньою займаною штатною посадою на час участі в зазначених операціях і заходах.

У пункті 2 Наказу № 719 визначено, що винагороду виплачувати за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників)), начальників органів внутрішніх справ.

З 03.02.2015 набрала чинності Постанова № 24, пунктом 1 якої встановлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення.

Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень.

Винагорода військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу виплачується також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після отриманих під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду поранень (контузії, травми, каліцтва).

Пунктом 3 Постанови № 24 затверджено розмір винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду згідно з додатком 1; розмір додаткових винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам за виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду згідно з додатком 2.

Згідно з пунктом 1 додатку № 1 до Постанови № 24 в період мобілізації (в тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, період проведення антитерористичної операції винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення виплачується за безпосередню участь військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Наказом № 49 затверджено Порядок та умови виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (далі - Порядок).

Пунктом 4 розділу І зазначеного Порядку встановлено, що виплата винагород та додаткових винагород здійснюється військовослужбовцям за місцем проходження служби на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій), керівництва військових формувань та органів державної влади. Командирам (начальникам) військових частин (закладів, установ, організацій) - наказами вищих командирів (начальників, керівників).

Згідно з пунктом 6 розділу І даного Порядку виплата винагород військовослужбовцям здійснюється за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду, визначених додатком І до постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку визначено, що винагорода виплачується за час, обрахований з дня фактичного початку участі військовослужбовців (крім резервістів) у заходах, зазначених у пункті 1 цього розділу, до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів (штабу АТО).

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Порядку військовослужбовці вважаються такими, що беруть безпосередню участь в АТО, у разі одночасного дотримання таких умов: залучені до проведення АТО; перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу АТО (крім військовослужбовців військових прокуратур та розвідувальних органів України); перебувають у районі проведення АТО.

Аналіз вищезазначених норм дозволяє дійти висновку, що винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції виплачується тільки за час фактичної участі у відповідних заходах, які зазначені у пункті 1 додатку 1 до Постанови № 24.

Суд зазначає, що витягами з наказів першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей) (по стройовій частині) від 07.12.2015 № 341 та від 11.09.2017 № 258дск підтверджено, що у період з 07.11.2015 по 31.07.2017 позивач вважається такою, що прибула до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, з метою виконання службових (бойових) завдань.

Разом з тим такі накази не свідчать про фактичну участь позивача у проведенні антитерористичної операції, за яку Постановою № 24 встановлено виплату грошової винагороди.

Правову позицію, що накази командирів (штабу АТО), в яких зазначається про дату початку участі у проведенні антитерористичної операції та дату фактичного завершення такої участі, підтверджують тільки загальний період, що визначає участь особи в проведенні антитерористичної операції, висловлено Верховним Судом у постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 805/2527/17-а (реєстраційний № в ЄДРСР 72403747).

Позивачем до матеріалів справи не надано доказів, які б свідчили про її фактичну участь у проведенні антитерористичної операції у періоді з 07.11.2015 по 20.01.2016.

Натомість відповідачем до матеріалів справи приєднано довідку Управління превентивної діяльності ГУНП в Луганській області від 03.05.2018 № 1166/111/21-2018, надану на запит Відділу правового забезпечення ГУНП в Луганській області від 02.05.2018 № 318/111/28-2018, з якої слідує, що в Управлінні відсутні відомості та документи щодо безпосередньої участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції у періоді з 07.11.2015 по 31.01.2016 (арк. спр. 52).

За таких обставин суд погоджується з твердженнями відповідача щодо відсутності підстав для нарахування та виплати позивачу винагороди за безпосередню участь в АТО у спірному періоді.

Незважаючи на те, що при вирішенні даної справи суд враховує не всі обставини, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти позову, суд дійшов висновку, що ГУНП в Луганській області у період з 07.11.2016 по 31.01.2016 не нараховуючи та не виплачуючи позивачу винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції, діяло в межах наданих повноважень та відповідно до законодавства.

Відповідно, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (місцезнаходження: 93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Партизанська, будинок 16, код за ) про стягнення винагороди за безпосередню участі в антитерористичній операції відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова