Справа № 164/715/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/5230/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Чигер І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП у Волинській області Шпака Василя Дмитровича на рішення Маневицького районного суду Волинської області від 01 червня 2018 року (прийняте у смт. Маневичі суддею Неварою О.В. о 17 год. 02 хв.) в адміністративній справі № 164/715/18 за позовом ОСОБА_3 до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП у Волинській області Шпака Василя Дмитровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Маневицького районного суду Волинської області із зазначеним позовом та просив скасувати постанову серії АР № 531273 від 7 травня 2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він не є суб'єктом правопорушення, яке йому ставлять у вину, так як не є посадовою особою, до компетенції якої належить додержання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Доводи відповідача про вчинення ним правопорушення не підтверджені будь-якими доказами.

Рішення Маневицького районного суду Волинської області від 01 червня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржив старший інспектор відділу безпеки дорожнього руху УПП у Волинській області Шпак В.Д., який вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи і порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому, росив скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що дії поліцейського щодо винесення постанови відповідають вимогам Закону України «Про національну поліцію», Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) та Правилам дорожнього руху України.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за № 1306 (далі - ПДР).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений відділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно із частиною першою статті 140 КУпАП, якою передбачено відповідальність за порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із матеріалів справи видно, що 07.05.2018 відносно позивача винесено постанову серії АР № 531273 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 1020 грн штрафу.

За змістом постанови, 07.05.2018 о 10 год. 10 хв. на автомобільній дорозі Луцьк-Ма-невичі-Любешів-КПП Дольськ (Р-14) ОСОБА_3, будучи відповідальною (посадовою) особою, порушив правила, норми і стандарти, що стосуються безпеки дорожнього руху на вказаній автодорозі згідно ДСТУ 3587-97.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що постанова про адміністративне правопорушення винесена за невідповідності обставин, викладених в ній, фактичним обставинам справи та з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення; вина позивача відповідачем не доведена, а тому старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП у Волинській області Шпаком В.Д. безпідставно притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

З пояснень позивача видно, що він заперечував факт вчинення ним правопорушення, проте його доводи щодо непричетності до вчинення правопорушення працівником поліції Шпаком В.Д. взяті до уваги не були; їх не було спростовано у ході розгляду справи, як і не дано їм оцінки при винесенні постанови. Тобто не було повно та всебічно з'ясовано обставини вчинення правопорушення, що свідчить про передчасність та необґрунтованість висновку відповідача про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною першою статті 140 КУпАП, та його недоведеність.

Суд зазначає, що суб'єктами правопорушень, передбачених, зокрема частиною 1 статті 140 КУпАП, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Відповідно до наказу філії «Маневицька ДЕД» ДП «Волинський облавтодор» № 6-К від 12.03.2018 ОСОБА_3 прийнято на посаду інженера 1 категорії ОП і ПБ.

Згідно із посадовою інструкцією інженера з охорони праці філії «Маневицька ДЕД» ДП «Волинський облавтодор» № 13 від 01.10.2014, з якою ознайомлено ОСОБА_3, на інженера з охорони праці, зокрема, покладено обов'язок, щодо контролю за додержанням у підрозділах підприємства чинного законодавства, правил, стандартів, норм, положень, інструкцій з охорони праці, виробничої санітарії.

За неналежне виконання або не виконання своїх посадових обов'язків, що передбачені цією посадовою інструкцією інженер з охорони праці несе відповідальність в межах, визначених чинним законодавством України про працю.

Проте, цією інструкцією не передбачено обов'язку інженера з охорони праці забезпечувати дотримання правил, норм і стандартів що стосуються безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За вимогами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Жодних фактичних даних, на основі яких інспектором поліції встановлено наявність адміністративного правопорушення, винність позивача в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи відповідачем не зазначено.

Тому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи позивача про те, що він не є суб'єктом правопорушення, є обґрунтованими.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.229, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП у Волинській області Шпака Василя Дмитровича залишити без задоволення, а рішення Маневицького районного суду Волинської області від 01 червня 2018 року в адміністративній справі № 164/715/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
В. В. Святецький