Справа № 825/2384/18
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 року Чернігів Справа № 825/2384/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Ткаченко О.Є.,

при секретарі Федорок К.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Першого заступника прокурора Чернігівської області (вул. Князя Чорного,9, м. Чернігів, 14000) до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Перший заступник прокурора Чернігівської області звернувся до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 12.06.2018 № 56197970.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.06.2018 позовна заява залишена без руху. У встановлений строк вимоги ухвали виконані, а провадження у справі відкрито 09.07.2018.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно винесено оскаржувану постанову, оскільки позивачем не виконано рішення суду з поважних причин (правової неврегульованості питання видачі довідок), а тому відсутні підстави вважати, що позивачем не виконується рішення суду без поважних причин.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов та витребувані документи на вимогу ухвали суду про відкриття провадження у справі не надав.

В судове засідання учасники справи не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що згідно вимог частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснювалося.

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

На виконанні у відповідача перебуває виконавче провадження № 56197970 з виконання виконавчого листа № 825/143/17, виданого 02.04.2018 Чернігівським окружним адміністративним судом, про зобовязання прокуратури Чернігівської області надати ОСОБА_1 додаткову довідку для перерахунку раніше призначеної пенсії про заробітну плату на посаді слідчого прокуратури Борзнянського району Чернігівської області, з якої ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років, з включенням до цієї довідки доплати за вислугу 20 і більше років на посаді слідчого прокуратури Борзнянського району Чернігівської області (62 %) згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 232 від 21.02.1996 та наказу Генерального прокурора України від 04.04.1996 № 181-к, відповідно до Закону України від 05.11.1991 «Про прокуратуру» (а.с.13).

При здійсненні вказаного провадження відповідачем 12.06.2018 винесена постанова про накладення на боржника штрафу в сумі 5100 грн., яка мотивована тим, що прокуратурою Чернігівської області не виконано вимоги державного виконавця від 17.04.2018 без поважних причин, а саме: не видано додаткову довідку ОСОБА_1 у встановлений строк (а.с.15).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

З аналізу викладеної норми слідує, що негативні наслідки у вигляді накладення штрафу за невиконання в обумовлений строк відповідного рішення настають за умови його невиконання без поважних причин.

В ході здійснення вказаного виконавчого провадження позивач виступив з ініціативою опрацювання проблемних питань, пов'язаних з видачою довідок про заробітну плату, задля вироблення єдиного підходу та унормування правовідносин у цій сфері, а також отримання відповідного розяснення та звернулася з листом до Генеральної прокуратури України. За результатами його розгляду Генеральною прокуратурою України листом від 20.03.2018 № 12/2-96вих.18 поінформовано, що органи прокуратури повинні утримуватися від вчинення дій з видачі довідок, оскільки не передбачено ні підстав для її видачі, ні способу здійснення цього, ні осіб, відповідальних за інформацію у ній, адже надання інформації про заробіток за аналогією може призвести на практиці до звинувачень посадових осіб органів прокуратури в упередженості та необєктивності, зважаючи на те, що обґрунтованість видачі довідок та достовірність інформації у них може бути перевірена органами Пенсійного фонду (стаття 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення»). З огляду на викладене, Генеральною прокуратурою України надіслані відповідні звернення до Міністерства соціальної політики України та Пенсійного фонду України як органів, які уповноважені надавати розяснення з питань пенсійного забезпечення, з проханням висловити їхнє бачення, чи можлива видача довідок для перерахунку пенсій за умов законодавчої невизначеності питання щодо її форми, складових тощо (а.с.32).

На листи Генеральної прокуратури України у своїх відповідях від 19.12.2017 № 40728/02-12 Пенсійний фонд України та від 28.03.2018 Міністерство соціальної політики України від 28.03.2018 № 588410/2-18/21 підтвердили правильність правової позиції позивача по даній справі (а.с.33, 35).

Як вбачається з матеріалів справи, 10.05.2018 позивач звертався до суду з заявою про відстрочення виконання постанови суду у справі № 825/143/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 в задоволенні заяви відмовлено (а.с.48-50).

Також, 26.06.2018 позивач звернувся із заявою до Київського апеляційного адміністративного суду про роз'яснення судового рішення у звязку з його незрозумілістю внаслідок правової невизначеності, рішення по якій ще не прийнято (а.с.51-53, 54).

Крім того, позивачем подана касаційна скарга на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018 у справі № 825/143/17, за якою ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.10.2017 відкрито касаційне провадження у справі та яка на даний час Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду не розглянута. Разом з тим, позивач подав заяву про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у зразковій справі № Пз/9901/16/18 за позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії (а.с.29-30).

Тобто, на рівні правосуб'єктного органу вчинені необхідні дії на виконання рішення суду.

Як визначено частиною 1 та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 4 статті 7 Закону України «Про прокуратуру» Генеральна прокуратура України є органом прокуратури вищого рівня щодо регіональних та місцевих прокуратур, а регіональна прокуратура є органом прокуратури вищого рівня щодо місцевих прокуратур, розташованих у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної регіональної прокуратури.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи прокуратури, в тому числі і прокуратура Чернігівської області у своїй діяльності керуються та діють на підставі Конституції України та прийнятих на її основі законів.

Законом України «Про прокуратуру» закріплено засади, на яких ґрунтується діяльність прокуратури. Серед них: верховенство права; законність, справедливість, неупередженість та обєктивність; територіальність; незалежність прокурорів, що передбачає існування гарантій від незаконного політичного, матеріального чи іншого впливу на прокурора щодо прийняття ним рішень при виконанні службових обовязків; повага до незалежності суддів, прозорості діяльності прокуратури та інші (стаття 3).

Отже, невиконання судового рішення позивачем не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу, у такому випадку, жодним чином не захищає право особи на отримання відповідної довідки.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи із системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача субєкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Першого заступника прокурора Чернігівської області (вул. Князя Чорного,9, м. Чернігів, 14000) до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про накладення штрафу від 12.06.2018 № 56197970.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повне рішення суду складено 18 липня 2018 року.

Суддя О.Є. Ткаченко