Справа № 805/2734/18-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 р. Справа№805/2734/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Голошивця І.О., при секретарі судового засідання - Шташаліс О.О., за участю позивача 1 та представника позивача 2 - ОСОБА_1, розглянув в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Адміністрації Президента України, Апарату Верховної ради України про визнання дій протиправними та зобов'язання утримуватися від подібних дії.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Адміністрації Президента України, Апарату Верховної ради України, в якому просили:

- визнати дії Адміністрації Президента України, Апарату Верховної ради України протиправними та зобов'язати їх утримуватись від подібних дій.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що позивачі звернулись до Президента України Порошенка П.О. та Спікера Верховної ради України Парубія А.В. про порушення конституційних прав, свобод позивачів в державі України, здійснення державного контролю за Генеральною прокуратурою України, поновлення конституційно-правового статусу позивачів. Листом Адміністрації Президента України № 22/003753-05 від 25.01.2018, позивачів було повідомлено про те, що їхнє звернення на підставі ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» надіслано до Генеральної прокуратури України. Листом Апарату Верховної ради України № 09-0099.05.15-67.2-02.18-І від 09.02.2018 позивачів було повідомлено про те, що їхнє звернення на підставі ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» надіслано до Генеральної прокуратури України. Позивачі вважають, що відповідачі всупереч конституційних обов'язків незаконно відмовились розглядати вищезазначені звернення та просили визнати дії Адміністрації Президента України та Апарату Верховної ради України протиправними та зобов'язати їх утримуватись від подібних дій.

Представник відповідача 1 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та з метою сприяння реалізації прав позивачів, їх звернення було направлено для розгляду за належністю до Генеральної прокуратури України, оскільки у своєму зверненні позивачі фактично висловлюють незгоду із результатами розгляду порушених кримінальних справ, незаконного засудження тощо. Також зазначено, що вплив у будь-якій формі на працівника прокуратури з метою перешкодити виконання ними службових обов'язків або добитись прийняття незаконного рішення тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Таким чином, Адміністрацією Президента України на звернення позивачів надано відповідь на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача 2 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Апарат Верховної ради України не порушив прав та законних інтересів позивачів, оскільки розглядаючи звернення позивачів, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача 1 до судового засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача 2 до судового засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, у своєму відзиві на позовну заяву просив розглядати її без участі представника.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.05.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 04.06.2018.

04.06.2018 розгляд справи відкладено до 02.07.2018 для надання додаткових доказів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02.07.2018 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 11.07.2018.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Президента України Порошенка П.О. та Спікера Верховної ради України Парубія А.В. із зверненнями від 16.01.2017, у яких просили забезпечити гарантію реалізації, охорони та захисту їхніх конституційних прав, свобод в державі Україна, здійснити державний контроль за Генеральною прокуратурою України, поновити конституційно-правовий статус позивачів. (а.с. 8-18, 20-30)

Зазначені звернення від 16.01.2017 обґрунтовані тим, що за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 29.04.2001 у м. Слов'янську Донецької області за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, були порушені відповідні кримінальні справи, та в подальшому ОСОБА_1 було засуджено та відповідно притягнено до кримінальної відповідальності, що останній вважає незаконним. Позивачі неодноразово звертались до органів прокуратури всіх рівнів але співробітники прокуратури ігнорували їх звернення та здійснювала вибірковий розгляд фактів злочинів, корупційних правопорушень які підпадають під нормами Кримінального кодексу України. Позивачі в зазначеному зверненні зазначили, що з наведених підстав відбувається підрив демократичного конституційного устрою України та відбувається зазіхання на суверенітет громадян прокуратурою, Міською радою та поліцією м. Слов'янська. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в результаті бездіяльності органів прокуратури не змогли реалізувати свої конституційні права, свободи, керуючись Конституційним правом, Конституцією України, Законами України, Кримінально процесуальним кодексом України, та Кримінальним кодексом України, в результаті чого відбулося посягання на їх конституційні права, свободи та право власності, які порушує більш ніж 16 років Генеральна прокуратура України та яка по відношенню до позивачів проявляє насильство.

Згідно листа Адміністрації Президента України № 22/003753-05 від 25.01.2018, позивачів було повідомлено про те, що їхнє звернення на підставі ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» надіслано до Генеральної прокуратури України. (а.с. 176)

Згідно листа Апарату Верховної ради України № 09-0099.05.15-67.2-02.18-І від 09.02.2018 позивачів було повідомлено про те, що їхнє звернення на підставі ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» надіслано до Генеральної прокуратури України. (а.с. 160)

Позивачі вважають дії відповідачів протиправними, вважають, що Адміністрація Президента України та Апарат Верховної ради України при розгляді звернень, допустили порушення норм чинного законодавства України, зокрема статей 1,2,4,5,15,18,19 та 28 Закону України «Про звернення громадян», у зв'язку із чим звернулись до суду з даним адміністративним позовом.

Питання звернення громадян щодо практичної реалізації наданого їм статтею 40 Конституції України права вносити, зокрема в органи державної влади, пропозиції про поліпшення їх діяльності, а також можливість участі в їх управлінні з метою впливу на їх роботу, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення визначаються Законом України від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР «Про звернення громадян» .

Статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань (стаття 5 вказаного Закону України «Про звернення громадян»).

Щодо розгляду звернення позивачів Адміністрацією Президента України, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 28 частини 1 статті 106 Конституції України Президент України створює у межах коштів, передбачених у Державному бюджеті України, для здійснення своїх повноважень консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи і служби.

Указом Президента України від 25 лютого 2010 року № 265/2010 «Про першочергові заходи із забезпечення діяльності Президента України» утворено Адміністрацію Президента України, а Указом Президента України від 02 квітня 2010 року № 504/2010 «Про Положення про Адміністрацію Президента України» затверджено Положення про Адміністрацію Президента України. Зазначеними актами Президента України визначені основні завдання цих органів, в тому числі, організація прийому громадян, які звертаються до Президента України, розгляд звернень громадян, а також звернень органів місцевого самоврядування, об'єднань громадян (у тому числі, політичних партій, професійних спілок), підприємств, установ, інших організацій, здійснення обліку і аналізу таких звернень.

Відповідно до підпункту 20 пункту 4 цього Положення про Адміністрацію Президента України (затв. Указом Президента України від 02.04.2010р. №504) Адміністрація відповідно до покладених на неї завдань організовує прийом громадян, які звертаються до Президента України, розгляд звернень громадян, а також звернень органів місцевого самоврядування, політичних партій та громадських організацій (у тому числі професійних спілок), підприємств, установ, інших організацій, здійснює облік і аналіз таких звернень, на основі аналізу звернень розробляє та подає Президентові України пропозиції щодо розв'язання порушених у них проблем.

Структурним підрозділом Адміністрації Президента України, відповідальним за організацію прийому громадян, є Приймальня Президента України.

Отже, в силу встановленого законодавством механізму організація розгляду звернень громадян здійснюється Адміністрацією Президента України.

Повноваження Президента України визначаються виключно Конституцією України, зокрема, розділом V Конституції України. При цьому інші законодавчі акти не можуть покладати додаткових прав чи обов'язків на главу держави, крім тих, що прямо передбачені нормами Основного Закону України. Про вказане неодноразово наголошувалось у рішеннях Конституційного Суду України від 10.04.2003 року № 7-рп/2003, від 16.05.2007 року № 1-рп/2007, від 02.10.2008 року № 19-рп/2008, від 08.10.2008 року № 21-рп/2008.

З огляду на зазначене, безпосередньо до повноважень Президента України не віднесено розгляд звернень громадян та надання на них відповіді у встановленому Законом України «Про звернення громадян» порядку, відсутність передбачених законом повноважень виключає можливість прийняття відповідних рішень, вчинення дій або ж бездіяльності. Таким чином, розгляд звернення було здійснено безпосередньо Адміністрацією Президента України, на яку законодавчо покладено такий обов'язок.

Щодо розгляду звернення позивачів Апаратом Верховної ради України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Регламент Верховної Ради України», організаційне, правове, наукове, документальне, інформаційне, експертно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення діяльності Верховної Ради, її органів, народних депутатів, депутатських фракцій (депутатських груп) у Верховній Раді здійснює Апарат Верховної Ради.

Згідно з пп. 20 п. 7 Положення про Апарат Верховної ради України, затвердженого Розпорядженням Голови Верховної Ради України від 25.08.2011 № 769, у сфері організаційного забезпечення діяльності Верховної Ради України Апарат організовує прийом громадян, розгляд поданих ними до Верховної Ради України та її органів пропозицій, заяв і скарг, вивчає та узагальнює питання, порушені громадянами у зверненнях, вносить пропозиції щодо їх вирішення.

В пункті 2 вказаного Положення визначено, що Апарат у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, постановами Верховної Ради України, розпорядженнями Голови Верховної Ради України та Керівника Апарату, іншими нормативно-правовими актами.

Отже, розгляд звернення було здійснено безпосередньо Апаратом Верховної ради України, на якого законодавчо покладений такий обов'язок.

Щодо правомірності дій відповідачів у пересиланні звернень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 16.01.2017, посилаючись на ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» до Генеральної прокуратури України, суд зазначає наступне.

У статті 3 Закону України «Про звернення громадян» закріплено три форми звернення - пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про звернення громадян», до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Як зазначалось вище, в силу вимог встановлених ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до ст. 5 Законом України «Про звернення громадян», звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Згідно з ч. 3 статті 7 Законом України «Про звернення громадян» у разі, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Отже, звернення громадян мають розглядати ті органи, до компетенції яких належать порушені в них питання.

Як встановлено судом, адресовані Президенту України та Спікеру Верховної ради України вищевказані звернення Адміністрацією Президента України та Апаратом Верховної Ради України надіслано за належністю на розгляд до Генеральній прокуратурі України.

Зазначене звернення переважно порушує питання щодо неналежності розслідування обставин дорожньо-транспортної пригоди, бездіяльність працівників правоохоронних органів та відсутності реагування на звернення до органів прокуратури.

Згідно з пунктами 1 та 3 Положення про Адміністрацію Президента України, Адміністрація є постійно діючим допоміжним органом, основними завданнями якої є організаційне, правове, консультативне, інформаційне, експертно-аналітичне та інше забезпечення здійснення Президентом України визначених Конституцією України повноважень.

Пунктом 6 Положення про Адміністрацію Президента України передбачено, що Адміністрація у процесі виконання покладених на неї завдань взаємодіє в установленому порядку з органами Верховної Ради України та її Апаратом, Кабінетом Міністрів України та його Секретаріатом, Апаратом Ради національної безпеки і оборони України, центральними та місцевими органами виконавчої влади, правоохоронними, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, науковими та іншими установами, організаціями, а також із відповідними органами іноземних держав і міжнародних організацій.

Відповідно до п. 4.2 Порядку роботи із зверненнями громадян в Апараті Верховної Ради України, затвердженого Розпорядженням Голови Верховної ради України № 273 від 11.07.2016, звернення громадян, адресовані Верховній Раді України, керівництву Верховної Ради України, розглядаються у Відділі з питань звернень громадян або, залежно від характеру порушених питань і зазначених у них адресатів, передаються ним у встановленому порядку відповідним структурним підрозділам Апарату Верховної Ради України або надсилаються відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування, об'єднанням громадян, підприємствам, установам, організаціям, до компетенції яких належить вирішення порушених громадянами питань.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Прокуратуру», Прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Згідно приписів ст. 16 Закону України «Про Прокуратуру», незалежність прокурора забезпечується: 1) особливим порядком його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності; 2) порядком здійснення повноважень, визначеним процесуальним та іншими законами; 3) забороною незаконного впливу, тиску чи втручання у здійснення повноважень прокурора; 4) установленим законом порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності прокуратури; 5) належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням прокурора; 6) функціонуванням органів прокурорського самоврядування; 7) визначеними законом засобами забезпечення особистої безпеки прокурора, членів його сім'ї, майна, а також іншими засобами їх правового захисту. Здійснюючи функції прокуратури, прокурор є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску, втручання і керується у своїй діяльності лише Конституцією та законами України.

Аналізуючи зазначені норми, суд дійшов висновку, що позиція позивачів сформована у зазначених зверненнях щодо вирішення спірних питань відносно них, встановленням зокрема контролю над діяльністю Генеральної прокуратури не може бути віднесена до безпосередньої компетенції відповідачів, так як це з об'єктивних причин та в силу Закону буде створювати тиск та втручання у здійснення повноважень прокуратури.

Зі змісту норм Закону України «Про Прокуратуру», Положень про Адміністрацію Президента України та Порядку роботи із зверненнями громадян в Апараті Верховної Ради України не вбачається можливості здійснення Адміністрацію Президента України і Апаратом Верховної ради України будь-яких конкретних заходів впливу на зазначених у зверненні посадових осіб, зокрема й на Генеральну прокуратуру України.

Отже, враховуючи те, що Положення про Адміністрацію Президента України та Порядок роботи із зверненнями громадян в Апараті Верховної Ради України не передбачають можливості здійснення Адміністрацію Президента України і Апаратом Верховної ради України заходів впливу на зазначених у зверненні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посадових осіб, зокрема Генеральної прокуратури України, суд дійшов висновку про те, що звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 16.01.2017, правомірно скеровані відповідачами до Генеральної Прокуратури України у відповідності до частини 3 статті 7 Закону України «Про звернення громадян».

Викладені висновки суду регламентуються з висновками викладеними в постанові Верховного суду України по справі 800/188/17 від 03.04.2018.

Оскільки відповідачі розглянувши звернення позивача, виходячи з наданих законом повноважень, надали відповідь про результат розгляду звернення позивачів та правомірно скерували його за належністю до Генеральної прокуратури, суд вважає решту доводів позивача необґрунтованими та не приймає їх до уваги.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність своїх дій, тому суд відмовляє у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при відмові у задоволенні позову судовий збір не відшкодовується.

Повний текст рішення складено 20.07.2018.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 90, 139, 243-244, 246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Адміністрації Президента України, Апарату Верховної ради України про визнання дій протиправними та зобов'язання утримуватися від подібних дії - відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 11 липня 2018 року за участю ОСОБА_1

Повний текст рішення складається відповідно до ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Голошивець І.О.