Справа № 645/5984/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2018 року

м. Київ

справа № 645/5984/16-а

адміністративне провадження № К/9901/45147/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів - Гімона М. М., Гриціва М. І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 645/5984/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії;

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Лях О. П., Яковенка М. М., Старосуда М. І.) від 29 березня 2017 року, встановив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова, в якому просила:

- визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», що діяла станом на 28 березня 2000 року у розмірі 90% місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Харківської області від 16 листопада 2016 року за № 18-717 без обмежень максимального розміру та здійснити виплати зазначених коштів з 01 грудня 2015 року;

- стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначала, що скасування п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсії» є скасуванням права на перерахунок пенсії державного службовця, що порушує норму прямої дії - ст. 22 Конституції України.

3. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено частково:

- визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова № 653 від 21 листопада 2016 року щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»;

- зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова перерахувати ОСОБА_2 пенсію державного службовця з 01 грудня 2016 року у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» на підставі довідки прокуратури Харківської області № 18-717 від 16 листопада 2016 року про заробітну плату, що подається для перерахунку непрацюючим державним службовцям, без обмежень максимального розміру із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу ОСОБА_2 на пенсію у 2000 році в розмірі 90%;

- стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.;

- в іншій частині адміністративного позову відмовлено.

4. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

5. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року, а постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2017 року залишити в силі. У касаційній скарзі клопотань заявлено не було.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 червня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

7. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

8. 22 березня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

9. 29 березня 2018 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_2, в якій позивач просить розглянути справу.

10. Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2017 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

11. Станом на 18 липня 2018 року заперечення або відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходили.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 2000 року ОСОБА_2 призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 90% від заробітної плати як спеціалісту з питань захисту державних таємниць режимно-секретної частини прокуратури Харківської області.

13. 18 лютого 2016 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова як до територіального управління Пенсійного фонду України за місцем її проживання, з письмовою заявою про здійснення їй перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», додавши до неї довідку прокуратури Харківської області від 16 листопада 2016 року № 18-717 про заробітну плату, які подаються для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, для її перерахунку з 01 грудня 2016 року.

14. Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова від 21 листопада 2016 року № 653 позивачеві відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», а саме п. 4 (щодо проведення перерахунку пенсій непрацюючим державним службовцям) виключено. Згідно з п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213, з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались відповідно до Закону України «Про державну службу». У зв'язку з цим, з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про державну службу» не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

15. Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що новий порядок призначення та виплати пенсії, встановлений Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності.

17. Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що положення пунктів 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України № 865, які регулювали питання перерахунку пенсії, з урахуванням положень ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» зазнали суттєвих законодавчих змін, що унеможливлюють проведення перерахунку пенсії для позивача з підстав підвищення посадових окладів державних службовців.

18. Враховуючи положення ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року, апеляційний суд дійшов висновку, що з 01 травня 2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

19. Апеляційний суд враховував також те, що заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01 травня 2015 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року, тому дійшов висновку, що відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

20. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що п. 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» встановлено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2016 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначається відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Вищевказане передбачає скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначено пенсію або щомісячне довічне грошове утримання після набуття законної сили Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Позивач, посилаючись на те, що їй пенсія була призначена у 2000 році, наполягає, що п. 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» до даних правовідносин не застосовується.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

21. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

22. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

23. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

24. Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01 травня 2016 року визначалися Законом № 3723-ХІІ. Зокрема, ст. 37 цього Закону, за якою позивачу у цій справі призначено пенсію, визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії.

25. Частина 1 ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ (у редакції, чинній до 01 січня 2015 року) передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

26. Отже, станом на дату призначення позивачу пенсії державного службовця чинне на той час законодавство передбачало умови і порядок перерахунку її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою. Проте надалі законодавче регулювання цих відносин зазнало змін.

27. Як вірно було встановлено судом апеляційної інстанції, у зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України 09 грудня 2015 року постанови № 1013 та набранням чинності з 01 травня 2016 року Законом № 889-VIII правове регулювання відносин щодо перерахунку пенсій державним службовцям зазнало змін.

28. Чинним законодавством України не передбачено можливості перерахунку органами Пенсійного фонду України пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

29. У Рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 Суд зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

30. Отже, з 01 грудня 2015 року - початку застосування Постанови КМУ № 1013, та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 889-VIII, який інакше врегульовує правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за ст. 37 Закону № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

31. Аналогічний підхід застосування означених норм права висловлений Верховним Судом України у постанові від 07 листопада 2017 року по справі № 398/4332/16-а, Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року по справі № 745/458/16-а.

32. Відтак вірним є висновок суду апеляційної інстанції про те, що оскільки законодавством, чинним на час звернення ОСОБА_2 за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

33. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судом апеляційної інстанції оскаржуваного судового рішення і погоджується з висновками суду апеляційної інстанції у справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

34. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

35. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

36. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

37. Оскільки Суд залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року у справі № 645/5984/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Суддя М. М. Гімон

Суддя М. І. Гриців