Справа № 818/2316/18
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 р. Справа № 818/2316/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу №818/2316/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУПФУ в Сумській області) в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження пенсії позивачу максимальним розміром 70 відсотків відповідної суми;

- зобов'язати відповідача проводити перерахунок пенсії позивачу враховуючи розмір пенсії у відсотках, встановленого при призначенні, який становить 74 відсотки від суми грошового забезпечення, а також виплатити недоотримані суми пенсії з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з 01.01.2016.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що з 01.02.2002 року він є пенсіонером з числа колишніх працівників органів внутрішніх справ. З 01.01.2007р. перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області та, як особа начальницького окладу органів внутрішніх справ, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яку нараховує і виплачує відповідач. Основний розмір пенсії позивача з дня її призначення становив 74% грошового забезпечення (вислуга років 28), що у грошову виразі становило 6091,16 грн. до 31.12.2015 року.

Як зазначає позивач, на виконання постанови Ковпаківського райсуду м.Суми від 06.12.2017 року по справі №592/10975/17 з 01.01.2016 року відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача та визначено її у розмірі 70% грошового забезпечення (від 8231,30 грн.), що становить 5761,91 грн. Таким чином, на переконання позивача з 01.01.2016 року розмір його пенсії безпідставно зменшено на 4%, що в грошовому виразі складає 329,25 грн. на місяць.

14.03.2018 року позивач звертався з листом до відповідача про поновлення порушеного права та просив перерахувати пенсію виходячи з розміру 74% від грошового забезпечення. Однак, відповідач у листі від 28.03.2018 року відмовив у задоволенні звернення ОСОБА_1 посилаючись на те, що з 01.05.2014р. набрали чинності зміни, внесені Законом України від 27.03.2014р. №1166 "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" та з посиланням на ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", відповідно до яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Позивач вважає таку позицію відповідача протиправною, оскільки на момент виходу позивача на пенсію (з 01.01.2007) діяв Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" в редакції від 01.01.2007р. У частині 2 статті 13 зазначеного Закону (в редакції, яка діяла станом на 01.01.2007р.) зазначено, що "максимальний розмір пенсії обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сім грошового забезпечення".

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.25-26).

04.07.2018 до суду надійшла заява позивача про розгляд справи за відсутності позивача (а.с.27).

Згідно ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діє з 15.12.2017), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Частиною 9 цієї статті встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На виконання вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 1 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Таким чином, враховуючи наведені обставини, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, справа розглянута в письмовому провадженні.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.02.2002 р. є пенсіонером з числа колишніх осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Сумській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

З 01.01.2007 перебуває на обліку в ГУПФУ в Сумській області.

29 грудня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23 грудня 2015 року.

Цим Законом внесені доповнення в ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме ст.63 доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

16.08.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії у зв'язку зі зміною розміру грошового забезпечення.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №505/Ш-11 від 30.08.2017 позивачу повідомлено, що пенсія не перерахована, оскільки виплата пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України, а тому, перерахунок та виплату перерахованої пенсії буде забезпечено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України.

Позивач не погодився з такою відповіддю та звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовною заявою про визнання дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії позивача згідно довідки Управління МВС України в Сумській області від 06.06.2017 №11/149-460 (4651) про розмір грошового забезпечення з 01.01.2016.

Постановою Ковпаківського районного суду м.Суми від 06.12.2017 по справі №592/10975/11 позовну заяву ОСОБА_1 - задоволено. Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року протиправними. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Управління МВС України в Сумській області від 06.06.2017 року №11/149-460(4651) про розмір грошового забезпечення та здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоотриманої пенсії з 01.01.2016 року (а.с.12-14).

Так, на виконання постанови Ковпаківського райсуду м. Суми від 23.11.2017 року по справі №592/10975/17 з 01.01.2016 року відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача та визначено її у розмірі 70% грошового забезпечення (від 8231,30 грн.), що становить 5761,91 грн. Таким чином, з 01.01.2016 року розмір пенсії позивача зменшено на 4%, що в грошовому виразі складає 329,25 грн. на місяць.

19.04.2018 року, позивач звернувся з листом до відповідача про поновлення порушеного права та просив перерахувати пенсію виходячи з розміру 74% від грошового забезпечення (яку він отримував раніше до здійснення перерахунку за рішенням суду) (а.с.17). Однак, відповідач у листі від 02.05.2018 року відмовив у задоволенні звернення позивача (а.с.18). Підставою для відмови у здійсненні перерахунку (відновлення виплати пенсії з розрахунку 74% від грошового забезпечення) відповідач зазначає про те, що н а час проведення п е р е р ах у н к у п е н сі ї на виконання рішення суду діяла норма ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" редакція якої передбачала обчислення максимально можливого розміру пенсії 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Суд не погоджується з даною позицією відповідача, вважає її безпідставною, виходячи з наступного:

На момент ви х о д у позивача н а п е н с і ю (перебуває на обліку з 01.01.2007р.) діяв Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції від 01.04.2014 року.

Відповідно до пункту «а» статті 13 цього Закону пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

У частині 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції від 01.01.2002 року), зазначено, що пенсії призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому, загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

Таким чином, враховуючи вимоги вищезазначенної норми, розмір пенсії позивача було визначено у розмірі 74% від грошового забезпечення.

Натомість відповідач при перерахунку розміру пенсії позивача з 01.01.2016 протиправно застосував норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які набрали чинності 01.05.2014 року, зокрема частину 2 статті 13 даного Закону, де зазначено, що «максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Саме таку позицію відповідач висловив у листі від 02.05.2018 року (а.с.18).

Однак, слід зазначити, що на момент настання права на пенсійне забезпечення позивача - 01.02.2002 року ця норма Закону ще не діяла і зворотної дії в часі не має згідно з положеннями ст.58 Конституції України.

Згідно ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до приписів ч.3 ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Таким чином, рішення відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 74 % (саме такий розмір пенсії позивач отримував до здійснення перерахунку за рішенням суду, що не заперечується відповідачем) до 70% грошового забезпечення не відповідає вимогам закону, отже є протиправним, а право позивача на отримання пенсії виходячи з грошового забезпечення 74% підлягає судовому захисту шляхом зобов'язання ГУ ПФУ в Сумській області провести ОСОБА_1 з 01.01.2016 року перерахунок раніше призначеної пенсії у відповідності з вимогами ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виходячи з основного її розміру 74% грошового забезпечення при вислузі 28 років обрахованої відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції закону, яка діяла на момент призначення пенсії позивачу.

Тому, суд вважає правомірними та обгрунтованими вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок раніше призначених пенсії у відповідності з вимогами ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з основного її розміру 80 % грошового забезпечення при вислузі 32 років, обрахованої відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції закону, яка діяла на момент призначення пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при подачі даної позовної заяви було сплачено судовий збір у сумі 704,80грн., що підтверджується квитанцією №41814 від 08.06.2018 (а.с.4).

Таким чином, на користьШепіля М.М. підлягають відшкодуванню витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в сумі 704,80грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром 70 відсотків відповідної суми.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул.Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) проводити перерахунок пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, 41100, РНОКПП НОМЕР_1) враховуючи розмір пенсії у відсотках, встановленого при призначенні, який становить 74 відсотки від суми грошового забезпечення, а також виплатити недоотримані суми пенсії з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з 01.01.2016.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул.Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_2, 41100, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець