Справа № 760/8611/18
Суддя: Шереметьєва Л. А.
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/1228/18
В справі № 760/8611/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом і просить скасувати постанову Волинської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 0732/20500/18 від 14 березня 2018 року, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 8500 грн. та скасувати її, а провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити.

Посилається в позові на те, що 19 серпня 2017 року він у зоні діяльності Волинської митниці ДФС ввіз на митну територію України транспортний засіб - автомобіль «VW PASSAT» д.н.з. Республіки Литва НОМЕР_1, номер кузова: НОМЕР_2 з метою транзиту.

20 серпня 2017 року щодо нього невідомою особою було вчинено кримінальне правопорушення, а саме крадіжку свідоцтва про реєстрацію на вказаний транспортний засіб.

21 серпня 2017 року ним було повідомлено Солом'янське УП ГУ НП у місті Києві про вчинене правопорушення, яке було кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, та на даний час проводиться досудове розслідування.

Також ним було повідомлено керівництво компанії, якій належить транспортний засіб, про викрадення у нього свідоцтва про реєстрацію та просив посприяти у якнайшвидшому відновленні свідоцтва.

Вважає, що це є обставинами непереборної сили, які позбавили його можливості вивезти транспортний засіб за митну територію України, а тому до строку, зазначеного в частині 1 статті 95 Митного кодексу України, він не має включатися.

Крім того, без оригіналу свідоцтва про державну реєстрацію на транспортний засіб він не може пройти митне оформлення як в Україні, так і в Республіці Білорусь чи Республіці Польща, тобто не може залишити митну територію України на транспортному засобі.

У зв'язку з цим 23 серпня 2017 року він звернувся з листом до Волинської та Київської міської митниць ДФС про невключення до 10 денного строку транзитних перевезень часу дії обставин непереборної сили (злочинні дії третіх осіб).

Незважаючи на його клопотання відповідачем 15 лютого 2018 року складено протокол про порушення митних правил за № 0732/20500/18 по факту скоєння ним порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статтею 470 Митного кодексу України.

Отримавши даний протокол він відразу направив на адресу митниці лист, в якому надав всі необхідні пояснення про виникнення обставин непереборної сили та клопотав про закриття провадження, оскільки ним вжито всіх належних заходів у даній ситуації та у зв'язку з відсутністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Незважаючи на його клопотання, всупереч частини 4 статті 526 Митного кодексу України, статтей 33, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідачем необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання принципу рівності перед законом та пропорційності, без дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, без врахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, без встановлення ступеню його вини і взагалі її наявності 14 березня 2018 року незаконно винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0732/20500/18.

Просить також поновити строк на звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки при розгляді справи про порушення митних правил 14 березня 2018 року він не був присутнім, оскаржувану постанову отримав звичайною поштовою кореспонденцією тільки 26 березня 2018 року, що підтверджується копією конверту.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Подав до суду клопотання і просить розглядати справу в його відсутності.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Ухвалою суду від 27 квітня 2018 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 162 КАС України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.

30 травня 2018 року до суду надійшов відзив, яким відповідач проти позову заперечував.

Зазначив, що надані позивачем докази не можуть свідчити про поважність причин, за яких транспортний засіб не був вивезений за межі митної території України.

Звернув увагу на те, що згідно з наданим позивачем витягом у нього було викрадено свідоцтво про реєстрацію іншого транспортного засобу,а саме: з номерним знаком НОМЕР_3, а не НОМЕР_1, який до цього часу знаходиться на митній території України.

При цьому позивач жодних дій до його вивезення не вчиняв.

Крім того, зазначив, що позивач неодноразово викликався до митниці з метою врегулювання питання вивезення транспортного засобу, однак жодного разу не з»явився, в зв»язку з чим справа була розглянута в його відсутності.

Вважаючи постанову законною, просить у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 40 МК України усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України, підлягають митному контролю.

Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Обсяг таких процедур та порядок їх застосування визначаються відповідно до Митного Кодексу, інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Статтею 45 МК України встановлено обов»язок осіб, які переміщують товари і транспортні засоби через митний кордон України подавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом. У разі знищення чи повного зіпсування транспортних засобів особистого користування, ввезених на митну територію України з метою транзиту, внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку їх транзиту зупиняється, а внесена грошова застава повертається особі, яка внесла заставу, її спадкоємцю або уповноваженій ними особі, за умови надання такою особою органам доходів і зборів достатніх доказів знищення чи повного зіпсування транспортного засобу.

Поняття транзиту визначено статтею 90 МК України, згідно з якою транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч. 1 статті 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч. 2 статті 95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Судом встановлено, що 15 лютого 2018 року під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично - перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС, внаслідок чого було встановлено, що 19 серпня 2017 року через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, позивач ввіз на митну територію України автомобіль марки «VW PASSAT» реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова: НОМЕР_2, який слідував з метою транзиту на митну територію України.

14 березня 2018 року в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_5 була винесена постанова в справі про порушення митних правил.

З зазначеної постанови вбачається, що 28 серпня 2018 року на Волинську митницю ДФС від позивача надійшло повідомлення про викрадення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Позивача рекомендованим листом від 18 січня 2018 року було викликано на митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС для дачі пояснень та встановлення обставин не вивезення автомобіля марки «VW PASSAT» реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова: НОМЕР_2, а також вирішення питання про складання протоколу про порушення митних правил, однак у зазначений термін позивач на митний пост не прибув.

За змістом постанови митним органом встановлено, що позивач перевищив встановлений ст. 95 МК України строк транзитного перевезення автомобіля марки «VW PASSAT» реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова: НОМЕР_2, ввезеного 19 серпня 2017 року більше ніж на 10 діб, що було виявлено на митному посту «Ягодин» Волинської митниці ДФС 15 лютого 2018 року.

По даному факту посадовою особою митного органу було складено протокол про порушення митних правил №0732/20500/18 за ч. 3 ст. 470 МК України та розгляд справи було призначено на 14 березня 2018 року.

Позивач в зазначений час до митниці не прибув.

У зв'язку з наведеним, посадовою особою митного органу було розглянуто справу про порушення митних правил та винесено постанову в справі про порушення митних правил від 14 березня 2018 року, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 8 500, 00 гр.

/ а. с. 9 - 10 /

Відповідно до ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

В частині 8 даної статті зазначено, що митний режим транзиту також припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ч. 3 статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу.

За змістом ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до в п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 657 від 31 травня 2012 року, обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність.

Згідно з поняттями, викладеними в даному Порядку:

-документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

-обставини непереборної сили, якими є, у тому числі, злочинні дії третіх осіб.

Відповідно до п.3 розділу 8 Порядку залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили, документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

В пункті 5 розділу 8 зазначено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З повідомлення позивача від 23 серпня 2017 року на адресу відповідача вбачається, що ним було повідомлено митні органи про наявність обставин, які перешкоджають йому виконати вимоги закону та вивезти автомобіль за межі митної території України, до якого були додані відповідні підтверджуючі документи.

До повідомлення були додані: витяг з кримінального провадження, зареєстрованого за зверненням позивача, про викрадення документів, талон-повідомлення про вчинення кримінального правопорушення №2872, роз»яснення Гомельської митниці Республіки Білорусь.

/ а.с.11 - 31 /

З протоколу про порушення митних правил № 0732/20500/18 від 15 лютого 2018 року відносно позивача,а також постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності вбачається, що предметом порушення митних правил позивачем є автомобіль марки «VW PASSAT» реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова: НОМЕР_2.

В той же час, з витягу з кримінального провадження №0009573 від 20 серпня 2017 року вбачається, що в цей день у позивача були викрадені документи, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Фольксваген Пассат», 2003 року випуску, д.н.з НОМЕР_3, який виданий на ім.»я юридичної особи - фірми «Group Imperia».

З наданої позивачем до позову копії повідомлення про виникнення обставин непереборної сили від 23 серпня 2017 року на адресу відповідача, вбачається, що дане повідомлення стосувалося автомобіля з д.н.з НОМЕР_1.

В свою чергу, з наданої копії повідомлення, адресованого позивачем Волинській митниці ДФС від цієї ж дати, доданого відповідачем до відзиву, вбачається, що воно стосувалося автомобіля з д.н.з НОМЕР_3.

З додаткових пояснень позивача до Волинської митниці ДФС від 13 березня 2018 року, копія яких додана до матеріалів справи, вбачається, що вони також стосувалися автомобіля з д.н.з. НОМЕР_1, а в долученій відповідачем копії, отриманій від позивача, автомобіль має д.н.з НОМЕР_3.

Тобто, з аналізу наданих документів вбачається, що у позивача було викрадено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу д.н.з НОМЕР_3, а підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності було порушення строків транзитного переміщення транспортного засобу з д.н.з НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідачем надані належні докази вини позивача у порушенні митних правил та достатності підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

В свою чергу позивач до суду не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, наданих відповідачем доказів не спростував.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч.ч.1, 3 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з цих обставин, враховуючи надані сторонами докази, відсутність доказів, які спростовували приведені відповідачем докази вини позивача в порушенні митних правил, підстави для задоволення вимог позивача відсутні.

Керуючись ст.ст. 40, 45, 90, 92, 93, 95, 102, 381, 460, 470 Митного кодексу України, ст.ст. 2, 5,9, 72, 77, 78, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Л.А.Шереметьєва