Справа № 766/13/18
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 р.м.ОдесаСправа № 766/13/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді - Шеметенко Л.П.

судді - Димерлія О.О.

судді - Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 березня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення (протокол № 86 від 20.12.2017 року) Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок пенсії по довідці № 59 від 13.12.2017 року, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області, з урахуванням інших виплат, починаючи з 01.06.2011 року та з урахуванням ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (норма яка діяла на час призначення пенсії) 83% від заробітку, залишивши базовий місяць незмінним та не утримуючи індексацію у зв'язку із перерахунком пенсії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначила, що з 2011 року вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію, призначену згідно Закону України «Про державну службу». В грудні 2017 року позивач звернулася в Управління із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням всіх її складових, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Проте, відповідач відмовив у задоволенні вказаної заяви, посилаючись на відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії. Відмову Управління позивач вважає неправомірною, такою, що порушує її право на пенсійне забезпечення, у зв'язку із чим звернулася до суду з позовом, в якому ставиться питання про зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії в судовому порядку.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26 березня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1, яка оформлена протоколом засідання комісії №86 від 20.12.2017 року.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 по довідці №59 від 13.12.2017 року, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області, з урахуванням інших виплат, починаючи з 01.06.2011 року, з урахуванням ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (що діяла на час призначення пенсії) 83% від заробітку. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини справи.

ОСОБА_1 з 2011 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію, призначену згідно Закону України «Про державну службу».

14.12.2017 року позивач звернулася в Управління із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням інших виплат - матеріальної допомоги, сум індексації та премій, на які сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Однак рішенням Комісії Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області), оформленим протоколом від 20.12.2017 року №86, відмовлено позивачу у заявленому перерахунку пенсії (а.с. 7).

Як на підставу для відмови у перерахунку пенсії Управління послалось на скасування спеціальних правових норм, за якими було врегульовано питання щодо перерахунку пенсії державним службовцям.

Не погоджуючись із відмовою у перерахунку заявленої пенсії, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів на належне пенсійне забезпечення.

Вирішуючи справу та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції першої інстанції виходив з того, що, оскільки заявлені позивачем для перерахунку пенсії виплати мають враховуватись для обчислення її розміру, відмова у задоволенні відповідної заяви позивача не ґрунтується на Законі.

Разом з цим, суд першої інстанції вказав на те, що позивачем не доведено ті обставини, що будь-якими діями чи рішеннями відповідач змінив базовий місяць у зв'язку із перерахунком пенсії та утримав з виплачених сум індексацію, а відтак - і порушення прав та інтересів у зв'язку із вчиненням таких дій чи прийняттям рішень суб'єктом владних повноважень.

За таких обставин, суд першої інстанції вбачав підстави для часткового задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, однак, вважає, що вони не повній мірі відповідають вимогам норм процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95-ВР заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії) передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

З аналізу наведених норм закону вбачається, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових, суми індексації заробітної, премії входять до системи оплати праці державного службовця.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Приписами ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які нараховано збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Так, згідно Довідки від 13.12.2017 року №59, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області, до складу заробітної плати ОСОБА_1 (за останні 24 календарні місці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) входять, зокрема, премії до державних професійних свят та ювілейних дат, інші виплати - індексація та матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, на які нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, колегія суддів вважає, що заявлені до перерахунку пенсії виплати мають враховуватись для обчислення позивачу її розміру.

Оскільки вказані складові заробітної плати не були включені в обрахунок пенсії під час її призначення, колегія суддів вважає, що відмова Управління у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням цих сум не ґрунтується на Законі.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, за правилами наведеної норми процесуального законодавства захисту в суді підлягають, зокрема, порушені органом державної влади та його посадовими особами, права, свободи та інтереси фізичних осіб.

В свою чергу, суд має обрати ефективний спосіб відновлення порушених прав та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин.

З огляду на наведені правила адміністративного процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що права та інтереси позивача на належне пенсійне забезпечення порушує саме рішення Комісії Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області), оформлене протоколом від 20.12.2017 року №86.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково не вбачав підстав для скасування вказаного рішення суб'єкта владних повноважень.

Водночас, з урахуванням правил наведеної норми адміністративного процесуального законодавства, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач не приймав будь-яких рішень та не вчиняв будь-яких дій щодо зміни базового місяця у зв'язку із заявленим перерахунком пенсії та не утримував з виплачених сум індексацію, отже позивачем не доведено порушення прав та інтересів у зв'язку із вчиненням таких дій чи прийняттям рішень суб'єктом владних повноважень, а відтак підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті, в силу ст. 2 КАС України мав встановити наявність порушеного права позивача з урахуванням строків звернення до суду, встановлених ст. 122 КАС України, та перевіркою на предмет наявності підстав для поновлення цих строків, у разі їх пропуску, відповідно до ст. 123 КАС України.

Так, відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом спору у цій справі є протиправність рішення Управління у не проведенні позивачу перерахунку пенсії, право на який позивач набув з дня її призначення у 2011 році.

Проте із цим позовом позивач звернувся лише 02.01.2018 року, тобто із пропуском строку, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України, для задоволення його вимог за період до 01.07.2017 року.

Згідно із ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З аналізу наведених норм закону вбачається, що пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для застосування наслідків пропущення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску строку поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Обставини, з якими сторона пов'язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, доводяться стороною або встановлюються судом на підставі позовної заяви та доданих до неї документів.

Колегія суддів враховує, що позивачем не заперечується той факт, що, отримуючи пенсію, він був обізнаний щодо виду пенсії та її розміру.

Таким чином, оскільки позивачем не наводиться та зі змісту позовної заяви не вбачається будь-яких причин, які б об'єктивно та непереборно перешкоджали своєчасно звернутись до суду із вищезазначеними вимогами, суд позбавлений можливості застосувати приписи ст. 123 КАС України щодо визнання причин пропуску строку поважними.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що адміністративний позов в частині проведення перерахунку та виплати пенсії за період до 01.07.2017 року має бути залишено без розгляду.

Водночас, колегія суддів враховує те, що відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Проаналізувавши наведені норми, колегія суддів вважає, що відсутність у рішенні суду першої інстанції висновку про скасування рішення відповідача та залишення частини позовних вимог без розгляду не є порушенням правил адміністративного процесуального законодавства, яке призвело до неправильного вирішення справи та свідчить про наявність обставин для скасування судового рішення.

Доповнення до скарги апеляційний суд не приймає до уваги на підставі ст. 303 КАС України, з огляду на їх подання після сплину строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України рішення суду підлягає зміні шляхом зміни її резолютивної частини.

Керуючись ст.ст. 139, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 березня 2018 року - змінити, виклавши резолютивну частину рішення наступного змісту:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, оформлене протоколом засідання Комісії №86 від 20.12.2017 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії згідно довідки №59 від 13.12.2017 року, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області, з урахуванням інших виплат - премії до державних професійних свят та ювілейних дат, індексації та матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, починаючи з 02.07.2017 року, виходячи з 83% від заробітку.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області в частині зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії з дня її призначення по 01.07.2017 року - залишити без розгляду.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1; місце проживання: АДРЕСА_1) судові витрати у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області (; місце знаходження: вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73000).».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 23.07.2018 р.

Головуючий, суддя: Л.П. Шеметенко

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко