Справа № 418/820/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2018 року

м. Київ

справа № 418/820/16-а

адміністративне провадження № К/9901/44817/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів - Бучик А. Ю., Гриціва М. І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 418/820/16-а

за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Міловському районі Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Казначеєва Е. Г., Василенко Л. А., Васильєвої І. А.) від 22 лютого 2017 року, встановив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Міловському районі Луганської області, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Міловському районі Луганської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури на підставі поданої позивачем заяви встановленого зразку від 13 вересня 2016 року;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Міловському районі Луганської області здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату пенсії позивачу з розрахунку 80% від суми заробітної плати в розмірі, зазначеному в довідці прокуратури Луганської області від 19 серпня 2016 року № 18-518 вих-16, а саме від суми 12458, 14 грн., без обмежень максимального розміру пенсії, із виплатою заборгованості за період з 01 січня 2016 року у зв'язку із здійсненням перерахунку пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Міловському районі Луганської області на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 551,20 грн.;

- допустити негайне виконання постанови в межах стягнення платежу за один місяць.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що обмеження, встановлені п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213, не стосуються пенсіонерів, які до 02 березня 2015 року вже отримували пенсії і мали гарантоване право на їх перерахунки.

3. Постановою Міловського районного суду Луганської області від 27 грудня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено повністю:

- визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Міловському районі Луганської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури на підставі поданої позивачем заяви встановленого зразку від 13 вересня 2016 року;

- зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Міловському районі Луганської області здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату пенсії позивачу з розрахунку 80% від суми заробітної плати в розмірі, зазначеному в довідці прокуратури Луганської області від 19 серпня 2016 року №18-518 вих-16, а саме від суми 12458,14 грн., без обмежень максимального розміру пенсії, із виплатою заборгованості за період з 01 січня 2016 року у зв'язку із здійсненням перерахунку пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Міловському районі Луганської області на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 551,20 грн.;

- встановлено, що постанова в межах стягнення платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

4. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Міловському районі Луганської області задоволено. Постанову Міловського районного суду Луганської області від 27 грудня 2016 року скасовано; прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

5. Не погоджуючись з рішеннями суду апеляційної інстанцій, позивач у березні 2017 року звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просив скасувати постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції від 27 грудня 2016 року.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України 28 березня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

7. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до пп. 4 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

8. 22 березня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 418/820/16-а передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

9. Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2018 року справу прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження на 18 липня 2018 року.

10. Станом на 18 липня 2018 року заперечення або відзив на касаційну скаргу до суду не надходили.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Мілоському районі Луганської області та отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (далі - Закон № 1789-ХІІ) з 20 жовтня 2008 року.

12. Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії встановленого зразку від 13 вересня 2016 року та із заявою від 23 вересня 2016 року про перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2016 року, у зв'язку з підвищенням заробітної плати на підставі довідки прокуратури Луганської області від 19 серпня 2016 року. Зазначені заяви отримані відповідачем 17 жовтня 2016 року.

13. Управління Пенсійного фонду України в Міловському районі Луганської області листом від 28 жовтня 2016 року відмовило позивачу в перерахунку пенсії. У рішенні зазначено, що Законом № 213-VIII, з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Тобто, пенсії з 01 червня 2015 року не призначаються і не перераховуються.

14. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач має законне право на перерахунок та отримання пенсії в розмірі 80% від розрахованої заробітної плати згідно довідки про заробітну плату, відмова відповідача не відповідає вимогам законодавства.

16. Суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, виходив із того, що на час розгляду справи питання перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури у зв'язку із збільшенням розміру заробітної плати не врегульоване на законодавчому рівні, а тому відповідач, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. До такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов ґрунтуючись на положеннях п. 5 Розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону № 213-VIII, а також підпункту 1 п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

17. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі.

18. Скаржник зазначає, що положення п. 5 Розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, яким передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України, зокрема, «Про прокуратуру», не можуть бути підставою відмови у проведенні перерахунку пенсії, оскільки вказані зміни законодавства не містять вимогу щодо перерахунку раніше призначеної пенсії, а стосуються лише призначення пенсій особам, які підпадають під його дії.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

19. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

20. Суд звертає увагу, що предметом спору у даній справі є оцінка правомірності дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії, призначеної йому згідно Закону № 1789-ХІІ.

21. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

22. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

23. Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом № 1789-ХІІ. Зокрема, ст. 50-1 цього Закону, за якою позивачу призначено пенсію, визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч. 13 цієї статті).

24. Частина 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції, чинній до 15 липня 2015 року, передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

25. Суд апеляційної інстанції помилково дійшов висновку про застосування до правовідносин п. 5 Розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону № 213-VIII. Натомість 01 січня 2015 року набувчинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

26. Відтак, повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 01 січня 2015 року законодавець делегував Кабінету Міністрів України.

27. У справі, що розглядається, право на перерахунок пенсії на час звернення позивача з відповідною заявою до пенсійного органу не передбачене законом. До того ж Управління Пенсійного фонду України в Міловському районі Луганської області не може перебирати на себе повноваження Кабінету Міністрів України, яким не вчинені відповідні дії, а саме, не визначені умови та порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури. Тому Суд не може оцінити дії відповідача на відповідність ст. 22 Конституції України, адже відсутні норми права, які б Управління Пенсійного фонду України в Міловському районі Луганської області мало застосувати на виконання своїх повноважень у контексті правовідносин, що розглядаються.

28. 15 липня 2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII), відповідно до пп. 1 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність Закон 1789-ХІІ (крім п. 8 ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 16, абз. 1 ч. 2 ст. 46-2, ст. 47, ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 50, ч. 3, 4, 6 та 11 ст. 50-1, ч. 3 ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів).

29. Отже, на час прийняття постанови Кабінетом Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013, з прийняттям якої позивач пов'язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, а також на час його звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії положення ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

30. Постанова Кабінету Міністрів України № 1013, якою підвищено розміри заробітку працівникам прокуратури та яка відповідно до її п. 6 застосовується з 01 грудня 2015 року не містить положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

31. Враховуючи наведене, з 01 грудня 2015 року - початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

32. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах цієї категорії, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року (справа № 711/6019/16-а) та від 02 березня 2018 року (справи № 264/1617/17, № 761/21804/17), від 14 березня 2018 року у справі № 713/793/16 (К/9901/12389/18), від 15 березня 2018 року у справі № 372/2316/17 (К/9901/2953/17) та від 11 квітня 2018 року у справі № 766/13021/16-а (К/9901/22165/18).

33. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

34. Відтак, оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачеві на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність.

35. З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність у відповідача законних підстав для здійснення позивачу перерахунку пенсії, відповідно до ст. 50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру», оскільки положення цієї статті втратили чинність.

36. Враховуючи наведене, колегія суддів не встановила неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судом апеляційної інстанції оскаржуваного судового рішення і погоджується з висновками суду про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

37. Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

38. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

39. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

40. Оскільки Суд залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись ст. 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 418/820/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Суддя А. Ю. Бучик

Суддя М. І. Гриців