Справа № 1540/3583/18
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2018-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/3583/18
УХВАЛА

20 липня 2018 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Танцюра К.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа на стороні позивача ОСОБА_2, про скасування державної реєстрації земельних ділянок, зобов'язання вчинити певні дії, заборону вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа на стороні позивача ОСОБА_2, про скасування державної реєстрації земельних ділянок площею 2,00га за кадастровими номерами НОМЕР_2; НОМЕР_3; НОМЕР_4; НОМЕР_5; НОМЕР_6; НОМЕР_7; НОМЕР_8; НОМЕР_9; НОМЕР_10; НОМЕР_11; НОМЕР_12; НОМЕР_13; НОМЕР_14; НОМЕР_15; НОМЕР_16 та зобов'язання Головное управління Держгеокадастру в Одеській області виключити з Державного земельного кадастру запис щодо державної реєстрації вказаних земельних ділянок, про заборону Головному управлінню Держгеокадастру в Одеській області розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення, які перебувають у колективній власності на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серія ОД-1І від 26.12.1995 р., який видано на підставі рішення Маловасилівської сільської ради народних депутатів №6 від 26.12.1995 р. та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності за №11.

Пунктом 1 ч.1 ст.4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом; спорах щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов'язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень".

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, протоколом загальних зборів членів КСП «Москва» №1 від 16.02.1999р., було прийнято рішення про затвердження схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП«Москва», згідно якої передбачено із загальної площі земель 5155.0 га переданої у колективну власність, поділу підлягає - 2839,1 га сільськогосподарських угідь в тому числі 2839,1 га ріллі. Решту земельних ділянок, загальною площею 2315,9 га (багаторічні насадження, пасовища, сіножаті), використовувати сумісно. Тим же протоколом було прийнято рішення обрати ОСОБА_3, НОМЕР_1. виданий Любашівським РВ УМВС України в Одеській області, 31 січня 1997 року, уповноваженою особою усіх членів КСП «Москва», як власників земельних ділянок, які перебувають у них на праві спільної часткової власності, для чого надати права щодо здійснення дій необхідних та достатніх для оформлення прав на земельні ділянки, які перебувають у спільній частковій власності членів КСП «Москва», у тому числі, але не виключно замовлення технічної документації про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), подачі необхідних звернень та клопотання до уповноважених органів, захист прав та представництво інтересів, підписання додаткових документів та здійснення інших дій.

Обґрунтовуючи позовні вимоги у позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що відповідач видав третім особам ряд дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель, які перебувають у колективній власності на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_17 від 26.12.1995р.

Таким чином, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовними вимогами про скасування державної реєстрації земельних ділянок площею 2,00га, оскільки вважає безпідставним надання Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області третім особам дозволів на розроблення проектів щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, на підставі яких було розроблено проекти відведення та сформовано земельні ділянки.

Так, відповідно до ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином, спірні правовідносини стосуються зокрема і права третіх осіб на відповідні земельні ділянки, а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства та такий спір має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Таким чином, справи у спорах, що виникають із земельних відносин, у яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, проте предмет спору в яких безпосередньо стосується прав та обов'язків фізичних осіб, підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2018р. по справі №911/4144/16.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з &?т;…&gп; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &lз;…&?ь;". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Таким чином, зважаючи на викладене, Одеський окружний адміністративний суд не є судом, який "встановлений законом" при розгляді даної справи.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 170 КАС України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,19,170, 294-295, КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа на стороні позивача ОСОБА_2, про скасування державної реєстрації земельних ділянок площею 2,00га за кадастровими номерами НОМЕР_2; НОМЕР_3; НОМЕР_4; НОМЕР_5; НОМЕР_6; НОМЕР_7; НОМЕР_8; НОМЕР_9; НОМЕР_10; НОМЕР_11; НОМЕР_12; НОМЕР_13; НОМЕР_14; НОМЕР_15; НОМЕР_16 та зобов'язання Головне управління Держгеокадастру в Одеській області виключити з Державного земельного кадастру запис щодо державної реєстрації вказаних земельних ділянок, про заборону Головному управлінню Держгеокадастру в Одеській області розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення, які перебувають у колективній власності на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серія ОД-1І від 26.12.1995р., який видано на підставі рішення Маловасилівської сільської ради народних депутатів №6 від 26.12.1995р. та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності за №11, - відмовити, позовні матеріали повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що даний спір підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили у строк та порядок визначений ст. 256 КАС України та оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.294- 296 КАС України.

Суддя К.О. Танцюра