Справа № 591/2969/18
Суддя: Клименко А. Я.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/2969/18
Провадження № 2-а/591/350/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону УПП в Сумські області ОСОБА_2

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що 09.05.2018 інспектором роти №4 батальйону УПП м. Суми ОСОБА_2 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що він нібито порушив ПДР, а саме керуючи транспортним засобом KIA SPORTAGE, номерний знак ВМ 0800ВН 09.05.2018 в м. Суми, на вул. Прокоф»єва, 50, не виконав вимогу дорожнього знаку, здійснив рух транспортного засобу праворуч, чим порушив п.п. 33 4.3 ОСОБА_3 дорожнього руху. Про що відповідачем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР №139964 відносно ОСОБА_1. Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що він не вчиняв адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України; відповідачем не наведено жодних доказів вчинення адміністративного правопорушення; відповідачем було порушено порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, не дотримано вимог оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР №139964, котра не відповідає вимогам, встановленим КУпАП.

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву. Відповідач заперечує проти позову, просить залишити оскаржувану постанову без змін, а позовну заяву без задоволення. Зазначає, що близько 16-00 год. 09.05.2018 в м. Суми на вул. Прокоф»єва, нарядом було виявлено автомобіль КІА Спрортейдж, номерний знак НОМЕР_1, водій якого, виїжджаючи з місця для розвороту, позначеного дорожнім знаком 5.26 «Місце для розвороту», здійснив поворот праворуч, чим порушив вимоги дорожнього знаку 4.3 «Рух ліворуч». Відповідач стверджує, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Зазначає, що відповідно до норм КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 було розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Вважає, що оскаржувана постанова за формою відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в письмовій заяві поданій суду позов підтримав повністю, просить слухати справу у його відсутність, просить суд позов задоволити.

Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду не з»явився.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 09.05.2018 інспектором роти №4 батальйону УПП м. Суми ОСОБА_2 позивача, ОСОБА_1, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що він порушив ПДР, а саме керуючи транспортним засобом KIA SPORTAGE, номерний знак ВМ 0800ВН в м. Суми по вул. Прокоф»єва, 50, не виконав вимогу дорожнього знаку, здійснив рух транспортного засобу праворуч, чим порушив п.п. 33.4.3 ОСОБА_3 дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб»єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв»язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, що визначено ст. 9 КУпАП.

Згідно зі ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1); в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб»єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2).

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об»єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов»язаний з»ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з»ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справам про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»,- зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 та 284 КУпАП. В ньому, зокрема, треба навести докази, на яких ґрунтуються висновки про скоєння особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відхилення інших доказів.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема, за ч. 1 ст. 122 КУпАП, є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами і встановлюється шляхом повного, всебічного та об»єктивного з»ясування компетентним суб»єктом владних повноважень всіх обставин справи, а також причин та умов, що сприяли його вчиненню.

Відповідачем будь-яких доказів щодо правомірності винесеної зазначеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надано, будь-які докази, що підтверджують його винність у вчиненні вказаного в постанові правопорушення, а саме доказів того, що останній 09.05.2018 року о 16-00 керуючи автомобілем в м. Суми на вул. Прокоф»єва, виїжджаючи з місця для розвороту, позначеного дорожнім знаком 5.26 «Місце для розвороту», здійснив поворот праворуч, чим порушив вимоги дорожнього знаку 4.3 «Рух ліворуч», відсутні.

Відповідачем жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем адмінправопорушення суду не надано, у зв»язку з чим, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем вчинення позивача адміністративного правопорушення, а тому притягнення до відповідальності у вигляді накладення штрафу у розмірі 255 грн. є неправомірним.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлений ст. 279 КУпАП. Згідно з яким розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу; головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз»яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов»язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Тобто, приписами КУпАП встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Позивач стверджує, що відповідачем було порушено закріплений КУпАП порядок. Відповідачем не було роз»яснено прав позивачу, не було досліджено доказів; відповідачем не було здійснено розгляду адміністративної справи, а лише отримано від позивача документи (посвідчення водія та свідоцтво про право власності на автомобіль), надані на вимогу відповідача, складено постанову, повернуто позивачеві документи (на його вимогу), та надано постанову позивачеві; постанову про накладення адміністративного стягнення було винесено відповідачем без участі позивача. Таким чином, відповідачем не було дотримано порядку та вимог розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених ст. ст. 268, 278, 279 КУпАП.

Відповідач проти таких тверджень позивача заперечував, проте не надав суду жодних доказів на підтвердження заперечень.

Європейський суд з прав людини у п. 26 рішення по справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 зазначив, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом .

Судом встановлено, що відповідачем під час винесення постанови були порушені норми діючого законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності право на об»єктивний та справедливий розгляд справи та допущено порушення процесуальних прав позивача при розгляді справи про адміністративне правопорушення, та фактично позбавлено його права взяти участь у розгляді його справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб»єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб»єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб»єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд дійшов висновку, що саме ним не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та дотримання вимог ст. ст. 268, 279, а тому суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем без наявності необхідних доказів порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому слід скасувати постанову про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР № 139964 від 09.05.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1.

З урахування наведеного, суд вважає за необхідне позов задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 38, 251, 268, 279, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 6-7, 72-79, 90, 229, 241, 244-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати постанову інспектора роти № 4 батальйону УПП в Сумській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР № 139964 відносно ОСОБА_1, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено Харківського апеляційного адміністративного шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набира є законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ КЛИМЕНКО А.Я.