Справа № 809/1032/18
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" липня 2018 р. справа № 809/1032/18
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 09.09.2002 по 31.12.2006 та зобовязання зарахувати до страхового стажу період роботи з 09.09.2002 по 31.12.2006 і здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням вказаного стажу, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправним дій щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 09.09.2002 по 31.12.2006 та зобовязання зарахувати до страхового стажу період роботи з 09.09.2002 по 31.12.2006 і здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням вказаного стажу з 19.01.2018.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 04.01.2018 звернувся до Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з заявою про надання інформації щодо незарахування стажу роботи в товаристві з обмеженою відповідальністю «Акроцем» за період з 09.09.2002 по 31.12.2006. Однак листом №359/03 від 19.01.2018 відповідач повідомив, що період роботи в товаристві з обмеженою відповідальністю «Акроцем» з 09.09.2002 по 31.12.2006 не зарахований до страхового стажу, у звязку із не підтвердженням участі позивача як застрахованої особи в системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування. При цьому Галицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області повідомило ОСОБА_1, що товариство з обмеженою відповідальністю «Акроцем» у 2006 році припинило свою діяльність шляхом приєднання до товариства з обмеженою відповідальністю ХК «Стожари», а товариство з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Стожари» припинив свою діяльність 21.11.2014, тому внести зміни до реєстру застрахованих осіб немає можливості через відсутність страхувальника. Таким чином дані за період 01.01.2004 по 31.12.2006 неможливо врахувати до розміру пенсії. Вважаючи таке рішення Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 04.07.2018, відповідно до якого Галицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області заперечило щодо заявлених позовних вимог (а.с.23-25). Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити на тій підставі, що в Реєстрі застрахованих осіб Державного загальнообовязкового державного соціального страхування відсутні відомості щодо заробітнтьої плати ОСОБА_1 за період з 09.09.2002 по 01.01.2007, а отже зараховувати даний період страхового стажу немає підстав.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази, суд встановив наступне.
З 07.05.2014 ОСОБА_1 призначена пенсія за віком за Списком №1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».
04.01.18 ОСОБА_1 звернувся до Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою, в якій просив надати інформацію, чому не взято до розрахунку його пенсії період роботи в товаристві з обмеженою відповідальністю «Акроцем» з 09.09.2002 по 31.12.2006, а також заробітню плату за цей період.
19.01.2018 Галицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області листом №359/03 повідомило, що відповідно до довідки перевірки правильності та повноти заробітної плати від 24.06.2014 №119 та довідки перевірки документів про стаж роботи від 24.06.2014 №119/1 УПФУ в Тисменицькому районі, ОСОБА_1 дійсно працював з 09.09.2002 по 30.08.2008 в товаристві з обмеженою відповідальністю «Акроцем» та товаристві з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Стожари» на посадах інженера з виробництва, виконуючого обовязків директора товариства і заробітня плата йому нараховувалась. Проте в індивідуальних відомостях про застраховану особу заробітня плата ОСОБА_1 за період з 09.09.2002 по 01.01.2007 відсутня. Оскільки товариство з обмеженою відповідальністю «Акроцем» у 2006 році припинило свою діяльність шляхом приєднання до товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Стожари», а товариство з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Стожари» припинило свою діяльність 21.11.2014, тому внести зміни до реєстру застрахованих осіб немає можливості через відсутність страхувальника. Таким чином дані за період 01.01.2004 по 31.12.2006 неможливо врахувати до розміру пенсії.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.
Частиною 1 статті 9 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.
Відповідно до статті 11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських обєднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.
Згідно частини 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно із частиною першою статті 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.
Частиною 1 статті 14 цього Закону визначено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10 статті 11 цього Закону.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (частина друга статті 20 Закону № 1058-IV).
Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев'ятою, десятою статті 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб'єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Таким чином законодавством передбачена відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату страхових внесків.
Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.
Так, згідно статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Судом встановлено, що з 09.09.2002 ОСОБА_1 прийнятий на роботу на посаду інженера з виробництва товариства з обмеженою відповідальністю «Акроцем»; з 19.05.2005 призначений виконуючим обовязків директора товариства з обмеженою відповідальністю «Акроцем»; з 22.07.2005 переведений на посаду інженера з виробництва товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Стожари» (товариство з обмеженою відповідальністю «Акроцем» приєнано до складу товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Стожари»); з 01.01.2007 зараховано в штат товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Стожари» на посаду начальника виробництва, з якої звільнено 30.06.2008 по переводу для роботи у відкритому акціонерному товаристві «Івано-Франківськцемент». Вказане підтверджується копією трудової книжки позивача БТ-І №6055719 (а.с.12-15).
Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Також, згідно статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Пунктом 1 даного Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.
Відповідно до пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
З огляду на зміст наявної в справі копії трудової книжки позивача БТ-І №6055719, суд вважає, що вказаний документ позивача підтверджує період роботи ОСОБА_1 в товаристві з обмеженою відповідальністю «Акроцем» та в товаристві з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Стожари» в період з 09.09.2002 по 30.06.2008.
Доказів, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці відповідачем суду не надано, а тому безпідставно Галицьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області не взято до уваги період роботи позивача в товаристві з обмеженою відповідальністю «Акроцем» та в товаристві з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Стожари» в період з 09.09.2002 по 31.12.2006 для зарахування до трудового стажу через відсутність інформації щодо сплати страхових внесків.
Окрім цього, згідно архівної довідки №Й-4/04-01 від 08.12.2017, виданої архівним відділом Тисменицької районної державної адміністрації, ОСОБА_1 працював з вересня 2002 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Акроцем» (з 2006 товариство з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Стожари») с. Ямниця Тисменицького району Івано-Франківської області по липень 2008 року (згідно відомостей нарахування заробітної плати) (а.с.11).
При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" обов'язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків покладено на страхувальника.
Внаслідок невиконання товариством з обмеженою відповідальністю «Акроцем» та його правонаступником товариством з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Стожари» обов'язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаних підприємствах з 09.09.2002 по 31.12.2006.
Позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи з 09.09.2002 по 31.12.2006 до страхового стажу за порушення, вчинене товариством з обмеженою відповідальністю «Акроцем» та товариством з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Стожари», оскільки згідно з Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 27.03.2018 в справі №208/6680/16-а (2а/208/245/16).
На підставі наведеного суд вважає, що дії Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови позивачу у зарахуванні до страхового стажу періоду його роботи в товаристві з обмеженою відповідальністю «Акроцем» та товаристві з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Стожари» з 09.09.2002 по 31.12.2006 є протиправними.
Відповідно до статті 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення» перерахунок призначеної пенсії провадиться з таких строків: при виникненні права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа.
ОСОБА_1 у прохальній частині позовної заяви просить зобовязати Галицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 09.09.2002 по 31.12.2006 і здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням вказаного стажу з 19.01.2018, тому позовна вимога про здійснення перерахунку та виплати пенсії з 19.01.2018 підлягає задоволенню.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області слід задовольнити: визнати протиправними дії Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 09.09.2002 по 31.12.2006; зобовязати Галицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 09.09.2002 по 31.12.2006 для здійснення перерахунку призначеної пенсії та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням вказаного страхового стужу з 19.01.2018.
Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 09.09.2002 по 31.12.2006.
Зобовязати Галицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 09.09.2002 по 31.12.2006 для здійснення перерахунку призначеної пенсії та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням вказаного страхового стужу з 19.01.2018.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Главач І.А.