Справа № 266/3558/18
Суддя: Пантелєєв Д. Г.
Дата ухвалення: 2018-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/3558/18
Провадженя№ 2-а/266/76/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 роти батальйону УПП у Донецькій області Гулько М.О. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що інспектора патрульної поліції 1 роти батальйону УПП м. Маріуполя Гулько М.О. серії ВР № 071283 від 29.05.2018 року він була притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення вимог п. 15.10 (в) ПДР України, та на неї накладено стягнення в вигляді штрафу на користь держави в сумі 255 гривень. Постанову вважає незаконною, оскільки при притягненні його до адміністративної відповідальності та винесенні постанови інспектором порушені його права як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП. Крім того зазначив, що він правопорушення не скоював, стоянку на тротуарі не здійснював. Тому просив визнати постанову незаконною та скасувати її.

Відповідач в особі інспектора патрульної поліції 1 роти батальйону УПП м. Маріуполя Гулько М.О. в своєму письмовому запереченні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що під час патрулювання інспектором роти 1 роти батальйону УПП м. Маріуполя Гулько М.О. 29.05.2018 року в Центральному районі м. Маріуполя в районі б. 34 по вул. Грецька, навпроти кафе «JOY» було помічено автомобіль «Mazda 3», державний номерний знак НОМЕР_1, який стояв на тротуарі, де для руху пішоходів залишалось менше 2 метрів. Після виявлення водія транспортного засобу ОСОБА_1 йому було пояснено, в чому полягає порушення ним ПДР України та були зачитані його права. Факт скоєння порушення позивачем підтверджено відеозаписом.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами , за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.05.2018 року інспектором патрульної поліції 1 роти батальйону УПП м. Маріуполя Гулько М.О., який є уповноваженою посадовою особою органу поліції, була винесена постанова серії ВР № 071283, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП за те, що він у порушення вимог п. 15.10 (В) ПДР України, 29.05.2018 року о 13.59 годині, залишив автомобіль «Mazda 3», державний номерний знак НОМЕР_1, на тротуарі, де для руху пішоходів залишалось менше 2 метрів та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 255 грн.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, що бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, умовою притягнення до адміністративної відповідальності є додержання компетентною особою приписів ст.ст. 7, 280, 251, 252 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підтвердження правомірності свого рішення відповідач - УПП м. Маріуполя, надав суду диск з відеозаписом події.

З переглянутого судом відеозапису чітко видно, що водій ОСОБА_1, здійснив зупинку та стоянку транспортного засобу на тротуарі, де для проходу пішоходів залишилось менше двох метрів, чим порушила п. 15.10 (в) ПДР України.

Інспектором УПП Гулько М.О. під час провадження у справі про адміністративне правопорушення порушень прав позивача ОСОБА_1 не допущено.

Таким чином, оцінюючи надані сторонами докази, суд вважає, що у діях водія ОСОБА_1 мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а від цього відкидає, як необ'єктивні, доводи позивача.

Статтею 293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і

обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

За вказаних обставин, дії та рішення інспектора патрульної поліції 1 роти батальйону УПП м. Маріуполя Гулько М.О. є правомірними, а оскаржувана постанова скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, ч.2 ст. 122, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 роти батальйону УПП м. Маріуполя Гулько Михайла Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.