Справа № 0940/1268/18
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"24" липня 2018 р. справа № 0940/1268/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Лучко О.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до їх вчинення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник ОСОБА_2, 20.07.2018 звернувся в суд із адміністративним позовом до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій при виконанні чинної постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.12.2016 року у справі №345/3504/16-а, скасування розпорядження №160160 від 23.02.2018 року та зобов'язання поновити виконання чинної постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.12.2016 року у справі №345/3504/16-а.

Із змісту поданого адміністративного позову слідує, що постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.10.2016 року у справі №345/3504/16-а зобов'язано Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок ОСОБА_1 пенсійного забезпечення від необхідних 20 років та донарахувати останньому до державної пенсії доплату за понаднормативний стаж (13 років) з розрахунку 13% від зарплати, починаючи з 07.03.2016, а також зобов'язано Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області повернути недораховані пенсійні виплати ОСОБА_1

Дане рішення суду набрало законної сили 16 грудня 2016 року.

В січні 2018 року ОСОБА_1 надійшло повідомлення, що виконання чинного рішення суду призупиняється, оскільки пенсія перерахована з 01.10.2017 року згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та відсутні підстави для застосовування пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_1 28.02.2018 року звернувся до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про поновлення виконання чинного рішення суду за його позовом, однак йому було відмовлено.

Не погоджуючись із таким виконання рішення суду ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вивчивши зміст поданого адміністративного позову про визнання протиправними дій при виконанні чинної постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.12.2016 року у справі №345/3504/16-а, скасування розпорядження №160160 від 23.02.2018 року та зобов'язання поновити виконання чинної постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.12.2016 року у справі №345/3504/16-а та викладені в ньому обставини, дослідивши всі наявні докази, які містяться в поданих матеріалах, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За змістом частини 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 2 статті 383 Кодексу визначено вимоги щодо складання даної заяви, зокрема: найменування адміністративного суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; ім'я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; номер адміністративної справи; відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження інформація про день пред'явлення виконавчого листа до виконання; інформація про хід виконавчого провадження; документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом (частина 3 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України).

У відповідності до вимог частини 4 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Системний аналіз коментованих положень частин 1-4 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що ними визначено вимоги до заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень-відповідачем на виконання відповідного рішення суду в порядку здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративних справах.

Із змісту поданої ОСОБА_1 заяви, викладеної ним у формі адміністративного позову, слідує, що позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Калуського управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області при виконанні чинної постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.12.2016 року у справі №345/3504/16-а;

- скасувати розпорядження №160160 від 23.02.2018 року;

- зобов'язати Калуське управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області поновити виконання чинної постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.12.2016 року у справі №345/3504/16-а.

З приводу дотримання позивачем вимог до заяви суд зазначає, що частина 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в порядку якої подана дана заява, не передбачає звернення особи-позивача, на користь якоого ухвалено рішення суду, із вимогами зобов'язального характеру на виконання рішення суду. Такі вимоги можуть стосуватися виключно визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень-відповідачем на виконання відповідного рішення суду.

Відтак, зазначені ОСОБА_1 вимоги щодо скасуваня розпорядження №160160 від 23.02.2018 року та зобов'язання Калуського управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області поновити виконання чинної постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.12.2016 року у справі №345/3504/16а, не відповідають вимогам шодо змісту заяв, які можуть подаватися позивачами в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суд зазначає, що, вважаючи дії та рішення відповідача неправомірними щодо проведення перерахунку пенсії у зв"язку із внесенням змін до законодавства без врахування вимог рішення Калуського міськрайонного суду, позивач вправі звернутися за захистом своїх прав в порядку позовного провадження.

Крім того, Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області повідомило позивача листом від 12.01.2018 за №562/03-К про проведення перерахунку його пенсії у зв'язку із змінами в законодавстві з 11.10.2017, оскільки рішення суду було виконане в межах покладених судом зобов'язань, але до внесення змін до законодавства, яким керувався суд при винесенні рішення.

З наведеного випливає, що в період з січня 2018 року до часу звернення позивача до суду із поданою заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України ОСОБА_1 було відомо про не виконання (неналежне виконання) відповідачем, на йому переконання, рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.12.2016 року у справі №345/3504/16а.

Відтак, в розумінні частини 4 статті 383 Кодексу, позивачем пропущено десятиденний строк звернення до суду із заявою про визнання протиправними дій Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, вчинених на виконання рішення суду по справі №345/3504/16а.

Згідно із вимогами абзацу 2 частини 5 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Суд зазначає, що статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вичерпний перелік вимог до заяви, невідповідність якої чи недотримання вимог до якої є підставою для повернення заяви.

Таким чином, суд приходить до переконливого висновку про необхідність повернення заяви ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій при виконанні чинної постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.12.2016 року у справі №345/3504/16-а, скасування розпорядження №160160 від 23.02.2018 року та зобов'язання поновити виконання чинної постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.12.2016 року у справі №345/3504/16-а, оскільки дана заява не відповідає вимогам, визначеним статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі наведеного, керуючись пунктом 2 частини 5 статті 383, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій при виконанні чинної постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.12.2016 року у справі №345/3504/16-а, скасування розпорядження №160160 від 23.02.2018 року та зобов'язання поновити виконання чинної постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.12.2016 року у справі №345/3504/16-а, - повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статей 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Лучко О.О.