Справа № 521/19620/17
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2018 р.м.ОдесаСправа № 521/19620/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Михайлюк О.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Градовського Ю.М.

за участі секретаря - Скоріної Т.С.

представника апелянта - ОСОБА_1;

позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області) в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення №183/08 від 27.03.2014 року «Про скасування рішення управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси №67 від 07.10.2013 року «Про встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною ОСОБА_2» та №1291 від 25.12.2015 року «Про утримання надміру виплачених сум пенсії»;

- зобов'язати повернути утримані кошти в сумі 9002,95 грн. та відновити пенсію за особливі заслуги перед Україною з 07.10.2013 року;

- визнати протиправними дії щодо відмови у перерахунку пенсії з урахуванням надбавки за вчену ступінь;

- зобов'язати здійснити перерахунок пенсії з урахуванням доплати за науковий ступінь згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з дати встановлення наукового ступеня, а саме - з 01.07.2016 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_2 зазначив, що рішення ГУ ПФУ в Одеській області, яким його позбавили пенсії за особливі заслуги перед Україною, прийнято без достатніх на це підстав, оскільки відповіді з двох архівних установ Російської Федерації про відсутність даних про його нагородження урядовими нагородами не свідчили про відсутність таких подій.

Окрім того, про проведення Пенсійним фондом перевірки достовірності його нагородження орденами та медалями та про намір прийняти рішення про позбавлення такого виду пенсії, як стверджує позивач, його не ознайомили, тому про його існування, а також про те, що з його пенсії утримуються надміру виплачені кошти, йому стало відомо лише у травні 2017 року. Вважає, що з його боку відсутні будь-які зловживання, які б були підставами для стягнення пенсійних виплат.

До того ж, позивач вважає, що має право на перерахунок пенсії, відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позаяк йому у липні 2017 року встановлений науковий ступень кандидата педагогічних наук і ця надбавка повинна бути підставою для підвищення пенсії.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2018 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав обґрунтованими доводи позивача, що ГУ ПФУ в Одеській області, приймаючи спірні рішення, діяло не в законодавчому полі, недобросовісно, без урахування права позивача на участь в процесі прийняття рішення.

До того ж, суд дійшов висновку, що позивач, відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», має право на перерахунок пенсії, оскільки ним надані додаткові документи, що надають право на подальше підвищення пенсії.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Одеській області, не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Мотивами для скасування судового рішення, апелянт зазначає неврахування судом обставин пропуску позивачем шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ч.2 ст.122 КАС України.

Далі, апелянт звертає увагу, що рішення про скасування ОСОБА_2 пенсії за особливі заслуги перед Україною, приймалось не ним, а УПФУ в Малиновському районі м. Одеси, тому констатація судом першої інстанції наявності вини ГУ ПФУ в Одеській області при прийнятті спірного рішення є - необґрунтованою.

Апелянт стверджує, що при наявності рішення УПФУ в Малиновському районі м. Одеси про скасування ОСОБА_2 пенсії за особливі заслуги перед Україною, у нього були законодавчо визначені підстави для прийняття рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій.

Заперечуючи проти задоволення судом вимог ОСОБА_2 про перерахунок пенсії з урахуванням надбавки за науковий ступінь, апелянт зазначив що для перерахунку пенсії враховується грошове забезпечення у розмірі, встановленому за відповідною посадою з урахуванням доплати за науковий ступінь, якщо вона була фактично встановлена особі до виходу на пенсію.

Ураховуючи, що позивач звільнений з військової служби 18.12.1991 року, а науковий ступінь кандидата педагогічних наук здобув лише 01.07.2016 року, то для проведення перерахунку пенсії, як вважає апелянт, підстави відсутні.

У відзиві на апеляцію позивач зазначив про свою незгоду з її доводами та про правильність висновків суду першої інстанції щодо протиправності і скасуванні прийнятих суб'єктом владних повноважень рішень, а також щодо обов'язку відповідача провести перерахунок пенсії.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляції та скасування рішення суду з огляду на наступне.

Фактичні обставини справи, що встановлені судом першої та апеляційної інстанцій свідчать про наступне.

18.12.1991 року на підставі «Положення військової служби офіцерського складу Збройних Сил СРСР» ОСОБА_2 був звільнений з військової служби в запас за ст. 59 п. «б» (за хворобою).

28.08.1992 року йому була встановлена ІІ група інвалідності у зв'язку з отриманням травми при виконанні обов'язків військової служби.

15.03.1993 року, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ОСОБА_2 була призначена пенсія по інвалідності у розмірі 80% від грошового забезпечення військовослужбовця.

07.10.2013 року УПФУ в Малиновському районі, відповідно до Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», рішенням за №67 встановило позивачу такий вид пенсії в розмірі 38% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність, за нагороди, отримані в мирний час: Орден Червоної Зірки, два ордени «За службу Батьківщині у Збройних силах СРСР» ІІ та ІІІ ступеня, орден «Знак Пошани», орден «Червоного прапору», орден «За особисту мужність» та медаль «За відвагу».

Пенсію за особливі заслуги перед Україною встановлено на підставі клопотання Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до Одеської обласної адміністрації від 11.10.2013 року.

У подальшому, ГУ ПФУ в Одеській області звернулось з запитами до Російської Федерації щодо підтвердження нагородження позивача.

Із відповіді Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 17.12.2013 року слідує, що Укази Президії Верховної Ради СРСР та Президента СРСР за період 06.04.1989 року, 18.02.1990 року, 21.06.1991 року та 23.12.1991 року на зберігання в дану установу не надходили. Також зазначено про відсутність на зберіганні книг пронумерованого обліку російських нагород, у зв'язку з чим, запитувачу рекомендовано звернутись до Головного управління кадрів.

Центральний архів Міністерства оборони Російської Федерації у відповіді від 12.09.2014 року зазначив, що у картках обліку нагороджених, позивач не значиться, а Головне управління кадрів Міністерства оборони Російської Федерації листом від 30.12.2015 року зазначило, що інформацією про нагороди позивача не володіє.

27.03.2014 року УПФУ в Малиновському районі м. Одеси приймає рішення №183/08 «Про скасування рішення управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси №67 від 07.10.2013 року «Про встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною ОСОБА_2».

У свою чергу, 25.12.2015 року ГУ ПФУ в Одеській області приймає рішення №1291 про утримання надміру виплачених сум пенсій в сумі 9002,95 грн. за період з 07.10.2013 року по 31.10.2015 року та встановлює, що відрахування повинно здійснюватися, починаючи з січня 2016 року у розмірі 20% від пенсії, в сумі 644,04 грн.

Позивач про прийняті рішення, органами Пенсійного фонду, не був проінформований.

У травні 2017 року позивач звернувся до УПФУ в Малиновському районі м. Одеси з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням доплати за науковий ступінь кандидата педагогічних наук, який був йому присвоєний на підставі рішення атестаційної колегії 01.07.2016 року.

02.06.2017 року ГУ ПФУ в Одеській області направило позивачу листа, в якому відмовило в задоволенні заяви про перерахунок пенсії, посилаючись на те, що вказана наукова ступінь здобута, останнім, після звільнення зі служби.

Також, в цьому листі позивача повідомлено про скасування рішення про встановлення йому пенсії за особливі заслуги перед Україною та про утримання надмірно сплаченої пенсії (а.с.53-54).

Аналіз фактичних обставин справи та законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини свідчить, що судом першої інстанції зроблені обґрунтовані висновки про протиправність рішень органів Пенсійного фонду щодо позбавлення позивача пенсії за особливі заслуги перед Україною та утримання коштів, які йому були виплачені в якості пенсійних виплат в сумі 9002,95 грн.

Натомість, слід зауважити про допущену судом першої інстанції помилку в частині неправильного визначення суб'єкта, що приймав рішення за №183/08 від 27.03.2014 року, а саме: судом помилково було зазначено, що спірне рішення приймалось ГУ ПФУ в Одеській області.

Окрім того, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок пенсії у зв'язку присвоєнням, останньому, наукового ступеня кандидата наук.

Вказаних висновків суд апеляційної інстанції дійшов, враховуючи наступне.

Закон України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) передбачає встановлення громадянам, які мають значні заслуги у сфері державної, громадської або господарської діяльності, досягнення у галузі науки, культури, освіти, охорони здоров'я, фізичної культури і спорту тощо, пенсій за особливі заслуги перед Україною.

Стаття 2 вказаного Закону передбачає, що пенсії за особливі заслуги встановлюються територіальним органом Пенсійного фонду України і, відповідно до статті 5 наведеного Закону, встановлюються, як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом у розмірах прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) у разі вчинення пенсіонером умисного злочину або виявлення помилкових чи неправдивих даних, на підставі яких було призначено пенсію за особливі заслуги, рішенням відповідних органів виконавчої влади, зазначених у статті 2 цього Закону, пенсіонер позбавляється призначеної пенсії. Сума пенсії, виплачена пенсіонерові надміру внаслідок зловживань з його боку, стягується у порядку, встановленому законом.

Як свідчить стаття 2 даного закону таким органом виконавчої влади є, у тому числі, і Пенсійний фонд.

Порядок стягнення надміру виплачених коштів, визначений ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин).

Так, дана норма встановлювала, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Дослідивши докази, що надані позивачем, колегія суддів вважає, що наявність у позивача урядових нагород, за які йому була призначена пенсія за особливі заслуги, підтверджується орденськими книжками, Послужним списком за формою №1/ЛД.

Так, орденська книжка в СРСР була документом, в яку вносились назви орденів, разом з серійними номерами, якими нагороджувалася особа.

Вказана книжка має серійний номер та виконана на спеціальному папері з водяними знаками.

Окрім того, основним документом особової справи є Послужний список (наказ Міністра оборони СРСР від 01.11.1982 року №0200/ДСК, діяв на момент служби позивача).

До розділу «Послужний список, автобіографія та атестаційний матеріал» підшиваються, зокрема копії нагородних листів.

Між тим, ГУ ПФУ в Одеській області, не заперечуючи наявність та достовірність вказаних доказів, необґрунтовано робить висновок про відсутність у ОСОБА_2 підстав отримувати пенсію за особливі заслуги.

Також, суд апеляційної інстанції бажає звернути увагу на те, що органи Пенсійного фонду, не дочекавшись відповідей на свої запити від Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації (відповідь надійшла 12.09.2014 року) та від Головного управління кадрів Міністерства оборони Російської Федерації (відповідь надійшла 30.12.2015 року), приймають 27.03.2014 року рішення, що ґрунтується на припущеннях, про позбавлення позивача права на пенсію за особливі заслуги.

Слід зазначити, що аналіз подій, які, на думку апелянта, свідчать про неможливість позивача отримати відповідні нагороди, був зроблений відповідачем лише в апеляційній скарзі.

Як вбачається із переписки позивача з органами Пенсійного фонду, таких звинувачень на адресу ОСОБА_2, раніше не надходило.

Слід, на думку колегії суддів, також дослідити довід апелянта про те, що позивач пропустив строк звернення до суду щодо питань про оскарження рішень про скасування пенсії за особливі заслуги перед Україною та стягнення з нього надмірно сплачених коштів.

Як було встановлено в процесі розгляду справи і це не заперечується сторонами, позивач не був проінформований про прийняття спірних рішень.

Відповідач, наполягаючи на пропущення позивачем строку звернення до суду, вказує на те, що на нього законодавством не покладений обов'язок сповіщати пенсіонера про прийняті рішення, у тому числі і про припинення пенсії.

Проте, з таким висновком не можна погодитись з наступних підстав.

У рішенні Конституційного суду України від 14.12.2011 року №19-рп/2011, справа 1-29/2011 року зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України) (254к/96-ВР). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією (254к/96-ВР) і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії.

Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, вчинені під час здійснення управлінських функцій, можуть бути оскаржені до суду.

Отже, Конституція України гарантує кожному знати про прийняті, щодо нього, суб'єктом владних повноважень рішення та гарантує відповідний судовий захист щодо їх оскарження.

Тому, враховуючи, що про порушення свого права позивач дізнався у червні 2017 року, колегія суддів вважає, що ним не пропущений строк звернення до суду, що встановлений ст. 122 КАС України.

Переходячи до доводів апеляції про відсутність у позивача права на перерахунок пенсії у зв'язку з набуттям наукового ступеня, колегія суддів бажає зазначити наступне.

Відповідно до ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пункт 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року, № 45 (у редакції, що діяла на момент спірних правовідносин) встановлює, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 5 вказаного Порядку для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з урахуванням, зокрема надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання «заслужений» чи «народний», службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі.

Таким чином, обов'язковою умовою для перерахунку пенсії з урахуванням доплати за науковий ступінь кандидата та вчене звання є наявність у військовослужбовця вказаних регалій в період проходження військової служби, тобто до моменту звільнення.

З огляду на викладене, доводи апеляції з цього приводу є обґрунтованими, а рішення суду в цій частині є таким, що підлягає скасуванню.

До того ж, слід вважати таким, що підлягає задоволенню довід апеляції про скасування рішення суду в частині визнання протиправним та скасування рішення №183/08 від 27.03.2014 року «Про скасування рішення управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси №67 від 07.10.2013 року «Про встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною ОСОБА_2».

Колегія суддів поважала такий довід обґрунтованим, оскільки ГУ ПФУ в Одеській області не приймало вказаного спірного рішення. Як свідчать матеріали справи таке рішення було прийняте УПФУ в Малиновському районі м. Одеси.

З огляду на те, що Малиновським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі (правонаступник УПФУ в Малиновському районі м. Одеси) приймало участь у даній справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, суд апеляційної інстанції задля повного захисту прав позивача вважає необхідним визнати таке рішення протиправним, скасувати та відновити позивачу статус пенсіонера, який отримує пенсію за особливі заслуги перед Україною.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду, відповідно до частини 1 статті 317 КАС України, підлягає скасуванню, оскільки в ньому встановлена невідповідність висновків, обставинам справи, а також судом неправильно були розтлумачені норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2018 року - скасувати.

Ухвалити у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси за №183/08 від 27.03.2014 року «Про скасування рішення управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси №67 від 07.10.2013 року «Про встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною Олло Василю Петровичу».

Зобов'язати Малиновське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі відновити ОСОБА_2 з 07 жовтня 2013 року виплату пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за №1291 від 25.12.2015 року «Про утримання надміру виплачених сум пенсії».

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повернути ОСОБА_2 кошти в сумі 9002,95 грн., стягнуті за рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №1291 від 25.12.2015 року «Про утримання надміру виплачених сум пенсії».

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії з урахуванням доплати за науковий ступінь - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Ю.М. Градовський

Повне судове рішення складено 17.07.2018 року.