Справа № 803/642/18
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року ЛуцькСправа № 803/642/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

за участю секретаря судового засідання Шаблій Л.П.,

представників позивача Голубєвої О.О, Нестеренка С.О.,

представника відповідача Звіра Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Володимир-Волинська птахофабрика» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Володимир-Волинська птахофабрика» (далі - ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», товариство, позивач) звернулося з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Офіс великих платників податків ДФС, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02 квітня 2018 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 58547761,10 грн., з них за податковими зобов'язаннями на 39031840,73 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 19515920,37 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що вказане податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта від 30 листопада 2017 року №321/28/10-48-14/00851376 планової виїзної документальної перевірки товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2017 року. За висновками акта перевірки позивач допустив порушення пункту 187.1 статті 187, пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до необґрунтованого заниження суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість (ПДВ).

Позивач із рішенням не погоджується та вважає його таким, що суперечить положенням чинного законодавства та фактичним обставинам. Зокрема, безпідставними є висновки відповідача в акті перевірки про те, що ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» фактично не здійснювало господарські операції із Товариством з обмеженою відповідальністю (ТзОВ) «Шевур», ТзОВ «Містек», ТзОВ «Компанія «Плазма», ТзОВ «СПМК-2-Рівне», ТзОВ «Укрекспорт Груп», ТзОВ «Скріпт», ТзОВ «Агротрансатлантік» (підприємствами - постачальниками) та ТзОВ «Милтон», ТзОВ «ТД «Агро-М'ясо-Холдинг», ТзОВ «Економ Маркет», ТзОВ «КЛР Студія», ТзОВ «Керба», ТзОВ «Веструм» (підприємствами - покупцями), оскільки зазначені в акті контрагенти мають ознаки «фіктивності»; через наявність ознак «фіктивності» наявні первинні документи ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» не дають можливості підтвердити придбання та реалізацію товару; господарські операції з контрагентами ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» не містили по суті розумних економічних або інших причин та не мали на меті отримання економічного ефекту; товариство не надало під час проведення перевірки частини первинних документів - товарно-транспортних накладних та сертифікатів якості.

Позивач зауважує, що під час проведення перевірки надав посадовим особам відповідача усі первинні документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій із кожним контрагентом, усі вони були перелічені та описані в акті перевірки. Ці документи дають можливість встановити зміст відповідної господарської операції.

Єдиною підставою для заперечення відповідачем факту здійснення ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» господарських операцій є витяги податкової інформації, складені податковими органами, які містять висновки (знову ж таки податкових органів) про наявність у підприємств-контрагентів позивача ознак фіктивності (відсутність підприємств-контрагентів за юридичною адресою; наявність порушень у поданій ними податковій звітності; відсутність інформації про наявність у підприємств-контрагентів необхідних для здійснення діяльності ресурсів - складських приміщень, автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування; ненадання підприємствами-контрагентами відповідей на запит податкового органу; невідповідність товарних позицій придбаного та реалізованого товару у контрагентів позивача та їхніх контрагентів (тобто осіб, з якими позивач взагалі не мав правовідносин). Будь-які інші відомості або докази в обґрунтування висновку про наявність у контрагентів позивача ознак фіктивності податковим органом не наведені.

На думку позивача, ці твердження не є безумовною підставою для висновку про відсутність можливості здійснювати господарську діяльність. Чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. До того ж відсутність устаткування у контрагентів-покупців не впливає на їх спроможність здійснювати купівлю у позивача м'яса курки. Необхідна виробнича база має бути наявна у постачальника товару (а наявності такої бази у позивача відповідач не заперечує), а не у покупця.

Посилання ж відповідача в акті перевірки на результати фіксації транспортних засобів згідно з обліком автоматизованої системи фіксації та розпізнання номерних знаків «Відеоконтроль-Рубіж» також не може слугувати доказом для висновків про відсутність факту транспортування перевізником товарно-матеріальних цінностей, оскільки вказана інформаційно-пошукова система використовується для фіксації транспортних засобів, що знаходяться в розшуку, а тому транспортні засоби перевізників товарів позивача жодним чином не могли бути зафіксовані у вказаній системі, оскільки в розшуку не перебувають. Крім того, податковим органом достеменно не встановлено маршруту транспортних засобів, якими здійснювалося перевезення вказаних товарів, а доводи податкового органу фактично ґрунтуються на припущеннях.

Позивач покликається на підтвердження перевезення товару товарно-транспортними накладними за взаємовідносинами із кожним спірним контрагентом, хоч вони є обов'язковим документом для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, а не для постачальника та покупця.

Висновки акта перевірки за деякими контрагентами (ТзОВ «Містек», ТзОВ «Компані «Плазма», ТзОВ «СПМК-2-РІВНЕ», ТзОВ «Укрекспорт Груп»), які зроблено на податковій інформації про невідповідність товарних позицій придбаного ними (та їхніми контрагентами - третіми особами) та поставленого позивачу товару (за контрагентами-постачальниками, а за контрагентами-покупцями - придбаного у позивача та поставленого третім особам товару), позивач також вважає необґрунтованими, адже податковий орган при цьому аналізує надходження товару за вкрай короткі періоди: один-два календарних місяці, а товари могли бути придбані не тільки протягом конкретних календарних місяців, але і в будь-який інший час до укладення з позивачем договорів поставки.

В свою чергу, позивач стверджує, що господарські операції, описані в акті перевірки, обумовлені розумними економічними причинами їх здійснення та мали на меті отримання економічного ефекту, оскільки основним видом діяльності позивача є розведення свійської птиці; обсяг виробництва та реалізації курятини становить до 5 відсотків від загального обсягу в державі. Закупівля пшениці, кукурудзи, сої повністю відповідає видам діяльності позивача, адже після вирощування свійської птиці він здійснює продаж її м'яса та отримує прибуток. Придбана у контрагентів сільськогосподарська продукція проходить обробку на комбікормовому заводі, що діє у складі товариства. На підприємстві діє власна виробничо-технічна лабораторія, а тому наявність сертифікатів відповідності постачальників для позивача не є необхідною.

Господарські операції мають реальний характер, підтверджені належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, спричиняють реальні зміни майнового стану платника податків, а тому відсутні підстави для висновків про завищення податкового кредиту та заниження податкових зобов'язань та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

З наведених підстав позивач просив задовольнити позов.

Ухвалою від 06 квітня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14 травня 2018 року закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду (том 15, а.с.271).

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечує (том 15, а.с.51-69). В обґрунтування своєї позиції вказав, що проведеною податковою перевіркою встановлено здійснення ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» діяльності, пов'язаної з наданням податкової вигоди третім особам, а саме реєстрацію податкових накладних на адресу ряду підприємств з ознаками фіктивності.

Так перевіркою встановлено, що позивач уклав договори поставки м'ясної продукції з такими покупцями: ТзОВ «Економ Маркет», ТзОВ «КЛР Студія», ТзОВ «ТД «Агро-Мясо-Холдинг», ТзОВ «Веструм», ТзОВ»Керба», ТзОВ «Милтон». У бухгалтерському обліку позивача господарські операції відображені на підставі видаткових накладних, документів про оплату; у податковому обліку - за податковими накладними. Однак аналізом інформації з Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що на таких підприємствах відбувається «обрив» ланцюга постачання, тобто декларується придбання продуктів харчування (м'яса птиці тощо) від ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», а здійснюється продаж товарів, відмінних від придбаних, що дає змогу мінімізації податкових зобов'язань з ПДВ для суб'єктів господарської діяльності реального сектору економіки. Крім того, на підставі аналізу податкової звітності контрагентів позивача встановлено, що на цих підприємствах відсутні власні або орендовані основні засоби і трудові ресурси. На підставі зібраної у ході перевірки інформації не підтверджено транспортування продукції транспортними засобами, які вказані у товарно-транспортних накладних, наданих позивачем для перевірки.

У зв'язку із значними обсягами придбаних товарів та відсутністю інформації щодо транспортування та зберігання товарів не можливо підтвердити реальність здійснення господарських операції із вказаними підприємствами, зважаючи на часовий проміжок здійснення операцій, місцезнаходження майна підприємств-покупців, наявних трудових ресурсів, відсутності у них виробничо-складських приміщень, іншого майна, економічно необхідного для здійснення господарських операцій, відсутність ділової мети та необхідного обсягу цивільної дієздатності. Позивач вказані товари реалізував не встановленим особам.

На думку відповідача, у таких випадках мало місце лише оформлення первинних документів без фактичного продажу товарів. Надані для перевірки ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» первинні документи хоча й відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте не відображають реального руху товару між ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» та покупцями і є недостовірними. Окрім того, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження за статтею 205 Кримінального кодексу України (КК України) щодо створення окремих підприємств-контрагентів позивача з метою прикриття незаконної діяльності. Частина контрагентів позивача не подає податкову звітність або ж відсутні за місцем знаходження. Також встановлені факти надання послуг з підміни позицій товарних груп (робіт, послуг), що в подальшому реалізуються на адресу інших суб'єктів господарювання та відсутність фактів подальшої реалізації придбаних товарів по ланцюгу постачання.

З наведених підстав у ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» на дату зарахування коштів від покупця згідно з вимогами пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України виникають податкові зобов'язання на суму 6668724,41 грн.

Також відповідач зазначає, що перевіркою встановлено завищення податкового кредиту на загальну суму 32363116,32 грн. за операціями із придбання позивачем сільськогосподарської продукції у підприємств ТзОВ «Шевур», ТзОВ «Скріпт», ТзОВ «Містек», ТзОВ «Агротрансатлантік», ТзОВ «СПМК-2-Рівне», ТзОВ «Компані «Плазма», ТзОВ «Укрекспорт Груп». На думку відповідача, господарські операції із зазначеними контрагентами-постачальниками сільськогосподарської продукції для ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» теж мали безтоварний характер.

До таких висновків його спонукали такі відомості: згідно з обліком автоматизованої системи фіксації та розпізнання номерних знаків «Відеоконтроль-Рубіж» не підтверджено транспортування продукції транспортними засобами, вказаними у товарно-транспортних накладних; не маючи достатніх трудових ресурсів та основних засобів для здійснення господарської діяльності, контрагенти декларують податкові зобов'язання та доходи в значних обсягах; стосовно службових осіб контрагентів позивача порушено кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 205 КК України («фіктивне підприємництво»); про зберігання та транспортування товарів відсутня інформація; можливість виконання операцій з постачання товарів та надання послуг наявним трудовим ресурсом з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного не підтверджена.

Відсутність необхідних умов для досягнення результатів економічної діяльності (трудових ресурсів, основних фондів, складських приміщень, транспортних засобів); ненадання (відсутність на момент проведення перевірки) документів, які підтверджують дотримання вимог податкового законодавства, на думку відповідача, є підставою для висновків про безтоварний характер задокументованих операцій із поставки в адресу позивача товару (сої, кукурудзи, пшениці) та, як наслідок, безпідставного віднесення ПДВ до податкового кредиту.

У зв'язку із виявленими порушеннями відповідач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення про донарахування позивачу податкових зобов'язань на загальну суму 39031840,73 грн. та штрафних санкцій у сумі 19515920,37 грн. є правомірним.

З наведених підстав відповідач у задоволенні позову просив відмовити.

У відповіді на відзив (том 15, а.с.224-228) позивач посилається на те, що господарські операції з описаними в акті контрагентами мали реальний характер та підтверджуються первинними документами, що за формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства; ці господарські операції здійснені з розумних економічних причин та з метою отримання економічного ефекту; первинні документи надані для перевірки.

Доводи відповідача зводяться до дублювання відомостей, наведених в акті перевірки, та посиланням на витяги із податкової інформації, складеної податковими органами, що є вторинним джерелом інформації, зміст якої не підтверджено прямими доказами.

Відповідач заперечення на відповідь на відзив не подавав.

У судовому засіданні представники позивача, кожен зокрема, позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові та у відповіді на відзив.

У судовому засіданні представник відповідача позов заперечує та просив у задоволенні позову відмовити з наведених у відзиві підстав.

Заслухавши усні пояснення представників сторін, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, письмовими доказами, яким надано оцінку на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв'язку доказів у їхній сукупності, суд встановив такі обставини.

Офісом великих платників податків ДФС проведено документальну планову виїзну перевірку ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2017 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за той же період, за результатами якої складено акт перевірки від 30 листопада 2017 року №321/28-10-48-14/00851376 (далі - акт перевірки). Згідно з висновками акта перевірки ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» в період з червня 2016 року по червень 2017 року допущено порушення пункту 187.1 статті 187, пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), які призвели до необґрунтованого заниження суми податкового зобов'язання з ПДВ (том 1 а.с.43-250; том 2 а.с.1-250; том 3 а.с.1-250; том 4 а.с.1-88).

На підставі акта перевірки Офісом великих платників податків ДФС прийняте податкове повідомлення-рішення від 21 грудня 2017 року № про збільшення грошового зобов'язання з ПДВ на 81967720,47 грн., в тому числі на 54645146,98 грн. за основним платежем та на 27322573,49 грн. за штрафними санкціями (том 1 а.с.40-41). Проте 22 січня 2018 року позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку. Рішенням ДФС України від 22 березня 2018 року №10224/6/99-99-71-01-02-25 частково скасовано оскаржуване податкове повідомлення-рішення (том 4 а.с.128-140).

На підставі акта перевірки та рішення ДФС України від 22 березня 2018 року №10224/6/99-99-71-01-02-25 прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 02 квітня 2018 року № про донарахування позивачу грошового зобов'язання з ПДВ у сумі 58547761,10 грн., з яких 39031840,73 грн. основне зобов'язання та 19515920,37 грн. штрафна санкція у розмірі 50 відсотків від основного зобов'язання (том 1 а.с.40).

Як слідує із розрахунку грошового зобов'язання (том 15, а.с.221-222), ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» завищило податкові зобов'язання у 2016 році на 2694658,00 грн., в тому числі за березень на 16611,00 грн., за квітень на 48816,00 грн., за червень на 925133,00 грн., за серпень на 249193,00 грн., за вересень на 1264663,00 грн., за жовтень на 181200,00 грн., за грудень на 9042,00 грн., а також на 3974066,41 грн. у 2017 році, з них у лютому на 1757146,81 грн., у березні на 1842800,40 грн., у квітні на 374119,20 грн. Крім того, товариство завищило податковий кредит у 2016 році на 25317530,73 грн., з них у червні на 4375,03 грн., у липні на 4375,03 грн., у вересні на 3212214,01 грн., у жовтні на 6946522,20 грн., у листопаді на 8622843,99 грн., у грудні на 6527200,47 грн.; у 2017 році на 7045585,59 грн., у тому числі у січні на 3147399,33 грн., у лютому на 2971598,42 грн., у березні на 611523,17 грн., у квітні на 315064,67 грн.

Вплив на ці показники мали господарські взаємовідносини ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» із підприємствами-постачальниками: ТзОВ» «Шевур», ТзОВ «Містек», ТзОВ «Компанія «Плазма», ТзОВ «СПМК-2-Рівне», ТзОВ «Укрекспорт Груп», ТзОВ «Скріпт», ТзОВ «Агротрансатлантік» та підприємствами - покупцями: ТзОВ «Милтон», ТзОВ «ТД «Агро-М'ясо-Холдинг», ТзОВ «Економ Маркет», ТзОВ «КЛР Студія», ТзОВ «Керба», ТзОВ «Веструм», товарні відносини з якими податковий орган заперечує (том 1 а.с.103128, 176-187, 221-243, том 2 а.с.38-49, 206-250, том 3 а.с.1-124).

Зокрема, перевіркою встановлено, що позивач уклав договори поставки товарів із вказаними підприємствами. У бухгалтерському обліку позивача господарські операції відображені на підставі видаткових накладних, документів про оплату; у податковому обліку - за податковими накладними. Договори, видаткові та податкові накладні, документи про оплату із зазначеними контрагентами були предметом дослідження під час перевірки позивача, вони описані в акті перевірки, недоліки щодо їх оформлення перевіркою не встановлено.

Проте, як вбачається зі змісту акта перевірки, відзиву на позов, відповідач дійшов висновку про заниження позивачем податкового зобов'язання з ПДВ з таких підстав:

- ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» фактично не здійснювало господарські операції, оскільки зазначені в акті контрагенти позивача (підприємства - постачальники та покупці) мають ознаки «фіктивності»; через наявність ознак «фіктивності» наявні первинні документи ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» не дають можливості підтвердити придбання та реалізацію товару;

- господарські операції з контрагентами ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» не містили по своїй суті розумних економічних або інших причин та не мали на меті отримання економічного ефекту;

- ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» не надала під час проведення перевірки частину первинних документів - товарно-транспортні накладні та сертифікати якості.

Висновки в акті перевірки про заниження податкових зобов'язань відповідач обґрунтовує наступними доводами:

- згідно з обліком автоматизованої системи фіксації та розпізнання номерних знаків «Відеоконтроль-Рубіж» не підтверджено транспортування продукції транспортними засобами, які вказані у товарно-транспортних накладних, наданих позивачем для перевірки (ТзОВ «Економ Маркет», ТзОВ «КЛР «Студія», ТзОВ «ТД «Агро-М'ясо-Холдинг»);

- баланс чи фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва платником податків не надавався, а тому не можливо встановити наявність основних засобів (офісних та складських приміщень, транспортних засобів), залишків товарів та запасів, а також їх збільшення чи зменшення (ТзОВ «Економ Маркет», ТзОВ «Веструм», ТзОВ «Керба», ТзОВ «Милтон»);

- відсутні дані щодо придбання послуг з транспортування, навантаження/ розвантаження товарів, оренди транспортних засобів, а також холодильного обладнання контрагентами позивача (ТзОВ «Економ Маркет», ТзОВ «КЛР Студія», ТзОВ «ТД «Агро-М'ясо-Холдинг», ТзОВ «Керба»);

- до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження за статтею 205 КК України: створення підприємства з метою прикриття незаконної діяльності (ТзОВ «КЛР Студія», ТзОВ «ТД «Агро-М'ясо-Холдинг»);

- відсутня достатня кількість трудових, матеріально-технічних і технологічних можливостей, тимчасово зберігати відповідний обсяг товару та його транспортувати (ТзОВ «Економ Маркет», ТзОВ «КЛР Студія», ТзОВ ТД «Агро-М'ясо-Холдинг», ТзОВ «Веструм», ТзОВ «Керба», ТзОВ «Милтон»);

- підприємство надає послуги з підміни позицій товарних груп (робіт, послуг), що в подальшому реалізуються на адресу інших суб'єктів господарювання та відсутність фактів подальшої реалізації придбаних товарів по ланцюгу постачання (ТзОВ «Економ Маркет», ТзОВ «КЛР Студія»);

- дані податкових накладних (виданих та отриманих) вказують на невідповідність номенклатури придбаних товарів номенклатурі реалізованих товарів, робіт, послуг (ТзОВ «Веструм», ТзОВ «Керба»);

- зафіксовано факт відсутності підприємства за місцезнаходженням (ТзОВ «ТД «Агро-М'ясо-Холдинг», ТзОВ «Веструм»);

- аналізом зареєстрованих податкових накладних встановлено, що ТзОВ «Милтон» придбаний у ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» товар в подальшому не реалізовувало та не реєструвало податкових накладних.

З наведених вище підстав в ході перевірки факт реалізації ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» м'ясної продукції на адресу ТзОВ «Економ Маркет» протягом березня 2017 року на суму 5748745,50 грн., в тому числі ПДВ 958124,25 грн.; ТзОВ «КЛР Студія» протягом лютого-квітня 2017 року на загальну суму 18095652,90 грн., в тому числі ПДВ 3015942,16 грн.; ТзОВ «ТД «Агро-М'ясо-Холдинг» протягом березня-червня 2016 року на загальну суму 690110,45 грн., в тому числі ПДВ 115018,41 грн.; ТзОВ «Веструм» протягом червня, серпня 2016 року на загальну суму 6573420,00 грн., в тому числі ПДВ 1095570,00 грн.; ТзОВ «Керба» протягом грудня 2016 року в сумі 54252,00 грн., в тому числі ПДВ 9042,00 грн.; ТзОВ «Милтон» протягом серпня-жовтня 2016 року в сумі 8850180,90 грн., в тому числі ПДВ 1475030,15 грн., не підтверджується, зважаючи на часовий проміжок здійснення операцій, місцезнаходження майна підприємств-покупців, наявних трудових ресурсів, відсутності у них виробничо-складських приміщень, іншого майна, економічно необхідного для здійснення господарських операцій, відсутність ділової мети та необхідного обсягу цивільної дієздатності. Позивач вказані товари реалізував невстановленим особам.

В акті перевірки вказано, що у таких випадках мало місце лише оформлення первинних документів без фактичного продажу товарів. Надані для перевірки ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» первинні документи хоча й відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте не відображають реального руху товару між ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» та покупцями і є недостовірними. У ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» на дату зарахування коштів від покупця згідно з вимогами пункту 187.1 статті 187 ПК України виникають податкові зобов'язання: на суму 958124,25 грн. за березень 2017 року (за операціями із ТзОВ «Економ Маркет»); на суму 3015942,16 грн. за лютий-квітень 2017 року (за операціями із ТзОВ «КЛР Студія»); на суму 115018,41 грн. за березень-червень 2016 року (за операціями із ТзОВ «ТД «Агро-М`ясо-Холдинг»); на суму 1095570,00 грн. за червень, серпень 2016 року (за операціями із ТзОВ «Веструм»); на суму 9042,00 грн. за грудень 2016 року (за операціями із ТзОВ «Керба»); на суму 1475030,15 грн. за серпень-жовтень 2016 року (за операціями із ТзОВ «Милтон»).

Також в акті перевірки мітиться висновок про завищення податкового кредиту на загальну суму 32363116,32 грн. за операціями із придбання позивачем сільськогосподарської продукції у підприємств ТзОВ «Шевур», ТзОВ «Скріпт», ТзОВ «Містек», ТзОВ «Агротрансатлантік», ТзОВ «СПМК-2-Рівне», ТзОВ «Компані «Плазма», ТзОВ «Укрекспорт Груп». Відповідач вважає, що господарські операції із зазначеними контрагентами-постачальниками сільськогосподарської продукції для ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» також мали безтоварний характер.

Висновки в акті перевірки про завищення податкового кредиту відповідач обґрунтовує такими доводами:

- згідно з обліком автоматизованої системи фіксації та розпізнання номерних знаків «Відеоконтроль-Рубіж» не підтверджено транспортування продукції транспортними засобами, які вказані у товарно-транспортних накладних, наданих позивачем для перевірки (ТзОВ «Укрекспорт Груп», ТзОВ «Компані «Плазма», ТзОВ «СПМК-2-Рівне», ТзОВ «Містек», ТзОВ «Шевур»);

- до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження за статтею 205 КК України: створення підприємства з метою прикриття незаконної діяльності (ТзОВ «Шевур», ТзОВ «Агротрансатлантік», ТзОВ «СПМК-2-Рівне»);

- підприємство не має достатніх умов для досягнення результатів економічної діяльності (недостатня кількість трудових ресурсів, відсутність основних фондів, складських приміщень, транспортних засобів) - ТзОВ «Укрекспорт Груп», ТзОВ «Компані «Плазма», ТзОВ «СПМК-2-Рівне», ТзОВ «Містек», ТзОВ «Агротрансатлантік», ТзОВ «Шевур»;

- підприємство за місцем реєстрації не знаходиться (ТзОВ «Компані «Плазма», ТзОВ «СПМК-2-Рівне», ТзОВ «Містек», ТзОВ «Агротрансатлантік»);

- не встановлено придбання/імпорт по ланцюгу переміщення товару, що унеможливлює дослідження походження та ідентифікацію товару, має місце підміна (пересорт) придбаного і реалізованого товару (ТзОВ «Компані «Плазма»; ТзОВ «СПМК-2-Рівне», ТзОВ «Містек», ТзОВ «Шевур»);

- контрагент позивача не декларує податкові зобов'язання за відповідні періоди, наявна розбіжність між податковими зобов'язаннями та податковим кредитом постачальника і покупця (ТзОВ «СПМК-2-Рівне», ТзОВ «Скріпт»);

- платник податків не надав відповідь на запит контролюючого органу (ТзОВ «Укрекспорт Груп», ТзОВ «Містек»);

- не надано сертифікати якості на продукцію, товарно-транспортні накладні на транспортування продукції (ТзОВ «Агротрансатлантік»).

З наведених вище підстав в ході перевірки факт реалізації зазначеними підприємствами на адресу ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» сільськогосподарської продукції не підтверджено. Відтак, контролюючий орган вважає, що позивач безпідставно сформував податковий кредит на суму 5740255,46 грн. від ТзОВ «Укрекспорт Груп» у вересні-грудні 2016 року; на суму 748332,65 грн. від ТзОВ «СПМК-2-Рівне» у грудні 2016 року; на суму 8750,06 грн. від «ТзОВ «Компані «Плазма» у червні-липні 2016 року; на суму 19090192,56 грн. від ТзОВ «Агротрансатлантік» у вересні-грудні 2016 року та на суму 4932966,34 грн. у січні-лютому 2017 року; на суму 101800,00 грн. від ТзОВ «Містек» у березні 2017 року; на суму 1829076,25 грн. від ТзОВ «Шевур» у січні-квітні 2017 року; на суму 181743,00 грн. від ТзОВ «Скріпт» у лютому 2017 року (том 15 а.с.221-222).

Відповідач при формуванні наведених висновків використав інформацію (надалі по тексту - податкова інформація), що підготовлена податковими інспекціями, у яких перебувають на податковому обліку контрагенти позивача, зокрема: Головного управління ДФС у Харківській області від 16 лютого 2017 року №208/20-40-14-07-06 «Про результати опрацювання зібраної інформації щодо ТзОВ «Веструм» за звітні періоди декларування ПДВ травень 2016 року, червень 2016 року, липень 2016 року та серпень 2016 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами-постачальниками та покупцями» (том 15 а.с.70-81); Луцької об'єднаної податкової інспекції (ОДПІ) Головного управління ДФС у Волинській області від 12 квітня 2017 року №57/03-18-14-02 «Результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТзОВ «Шевур» за звітний період декларування ПДВ за вересень-грудень 2016 року та січень-березень 2017 року» (том 15 а.с.205-210) та акт Головного управління ДФС у Волинській області від 12 травня 2017 року №1373/03-20-14-04/40530024 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Шевур» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства при декларуванні показників податкової звітності з податку на додану вартість за січень-лютий 2017 року, в частині здійснення господарських взаємовідносин з ТзОВ «Інтер Опт Торг», ТзОВ «Бест Прайд», Фермерське господарство ОСОБА_4 та ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» (том 15 а.с.82-117); Запорізької ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області від 05 травня 2017 року №365/08-29-12-01 «Про результати податкової інформації щодо ТзОВ «Укрекспорт Груп» за звітний період декларування ПДВ листопад 2016 року» (том 15 а.с.118-120), а також від 31 жовтня 2016 року №18670/7/04-07-12-01/40138466 «Результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТзОВ «Укрекспорт Груп» за звітний період декларування за вересень 2016 року» (том 15 а.с.168-178); Київської ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області від 20 липня 2017 року №714/20-40-14-21-06/40230191 «Результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТзОВ «Економ Маркет» за звітний період декларування ПДВ березень 2017 року» (том 15 а.с.121-128); Головного управління ДФС в Одеській області від 16 серпня 2018 року №95/15-32-14-07/39465366 «Результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТзОВ «Агротрансатлантік» за звітний період декларування ПДВ травень, жовтень-грудень 2016 року, березень-квітень 2017 року» (том 15 а.с.129-144); Головного управління ДФС у Львівській області від 10 липня 2017 року №56/7/13-01-14-14 «Результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТзОВ «КЛР Студія» за період декларування ПДВ з 01 серпня 2016 року по 31 травня 2017 року з питань проведення фінансово-господарських операцій із контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками за період з 01 серпня 2016 року по 31 травня 2017 року» (том 15 а.с.147-153); Головного управління ДФС у Київській області від 03 липня 2017 року №11/10-36-14-13/40109807 «Про результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТзОВ «ТД «Агро-М'ясо-Холдинг» за звітні періоди декларування ПДВ з 01 березня 2016 року по 30 червня 2017 року» (том 15 а.с.154-163); Головного управління ДФС у Рівненській області від 10 травня 2017 року №1959/7/17-00-12-01-10/2 «Про результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТзОВ «Містек» за звітні періоди декларування ПДВ березень та квітень 2017 року» (том 15 а.с.164-178); Головного управління ДФС у Харківській області від 03 серпня 2016 року №315/20-40-14-07-06 та від 27 вересня 2016 року №391/20-40-14-07-06 «Результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТзОВ «Компані «Плазма» за звітні періоди декларування ПДВ січень-червень 2016 року» (том 15 а.с.179-195); Головного управління ДФС у Рівненській області від 30 травня 2017 року №2286/7/17-00-12-01-10/2 «Результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТзОВ «СПМК-2-Рівне» за звітний період декларування ПДВ жовтень 2016 року - березень 2017 року» (том 15 а.с.197-204). Щодо ТзОВ «Милтон», ТзОВ «Керба», ТзОВ «Скріпт» узагальнену інформацію інших податкових органів відповідач суду не надав.

Зокрема, у податковій інформації щодо ТзОВ «Економ Маркет» вказано, що остання податкова декларація з ПДВ подана до Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області за травень 2017 (без показників); відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за перший квартал 2017 року на підприємстві працювало 7 осіб. ТзОВ «Економ Маркет» не подало балансу чи фінансового звіту за 2016 рік, за перший квартал 2017 року, тому не можливо встановити наявність основних засобів (офісних та складських приміщень, транспортних засобів), залишків товарів та запасів, а також їх збільшення чи зменшення. ТзОВ «Економ Маркет» орендує нежитлові приміщення загальною площею 5 кв.м. Іншої інформації щодо оренди інших приміщень, в тому числі складських з необхідним обладнанням для зберігання продуктів харчування та м'яса не надходило.

В інформації йдеться про те, що відповідно до зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних ТзОВ «Економ Маркет» в березні 2017 року було придбано та реалізовано товари широкого асортименту (м'ясні вироби, продукти харчування, підгузки); товариство не придбавало послуг з транспортування, навантаження/розвантаження товарів, не орендувало транспортних засобів, а також холодильного обладнання. Встановлено, що контрагентом-виробником ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» для ТзОВ «Економ Маркет» в березні 2017 року реалізовано тушки курчат-бройлерів. Відповідно до схеми подальшої реалізації товарів встановлено, що ТзОВ «Економ Маркет» реалізовувало тушки курчат-бройлерів на адресу ТзОВ «Інвест Строй Сіті», а той в свою чергу на адресу ТзОВ «Печерськ Фуд», в якого реалізація товарно-матеріальних цінностей, робіт/послуг відсутня. Також ТзОВ «Економ Маркет» реалізовувало тушки курчат-бройлерів на адресу ТзОВ «Європродукт груп», а той в свою чергу реалізує: пшеницю, насіння соняшникове та макуху соняшникову.

Водночас, варто зауважити, що взаємовідносини із позивачем мали місце у березні 2017 року. Податкова декларація підприємством за цей період подана. Письмовий запит про надання документів та пояснень щодо господарських операцій контролюючим органом не направлявся.

У податковій інформації щодо ТзОВ «КЛР Студія» зазначається, що в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24 квітня 2017 року внесено кримінальне провадження №0000225 за статтею 205 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, з метою прикриття незаконної діяльності були створенні суб'єкти господарської діяльності, в тому числі ТзОВ «КЛР Студія», що заподіяли велику матеріальну шкоду державі.

В охоплених узагальненою податковою інформацією періодах штатна чисельність працівників з серпня 2016 року по січень 2017 року - 1 особа., у лютому 2017 року - 5 осіб, в березні - квітні 2017 року - 6 осіб, в травні 2017 року - 12 осіб.

Податкова інформація складена з причини неможливості проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «КЛР Студія». Податкові декларації з ПДВ за грудень 2016 року та за травень 2017 року не подано, остання податкова декларація з ПДВ подана до органів ДФС за квітень 2017 року (відносини із ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» мали місце у лютому-березні 2017 року). Відсутні дані щодо підтвердження придбання послуг з транспортування чи зберігання товарно-матеріальних цінностей. Відповідно до наявної інформації в АІС «Податковий блок» автоматизованої системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів по ТзОВ «КЛР Студія» рахується заниження податкових зобов'язань за травень 2017 року в розмірі 9861779,64 грн.

Відповідно до податкової інформації, на яку посилається відповідач та яка складена у зв'язку із неможливістю проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «ТД «Агро-М`ясо-Холдинг», останнє відсутнє за місцезнаходженням. Є інформація про порушену 07 вересня 2016 року кримінальну справу за фактом скоєння злочину, передбаченого статтею 205 КК України (кримінальне провадження №0000095).

На товаристві у другому, третьому кварталах 2016 року за трудовими договорами працювала 1 особа, за цивільно-трудовими договорами - 4 особи; у четвертому кварталі 2016 року, першому кварталі 2017 року за трудовими договорами працювало 6 осіб. Остання податкова інформація подана за травень 2017 року (відносини із позивачем - у березні-квітні, червні 2016 року). Балансова вартість основних засобів підприємства становить станом на 31 грудня 2016 року та 31 березня 2017 року 4973,1 тис. грн. Інша інформація відсутня.

Контролюючий орган з цього формує висновок, що незначна кількість працівників, відсутність інформації щодо приміщень та транспортних засобів свідчить про відсутність необхідних умов для результатів господарської діяльності.

Узагальнена податкова інформація щодо ТзОВ «Веструм» також складена у зв'язку із неможливістю проведення документальної позапланової виїзної перевірки, оскільки товариство за місцезнаходженням відсутнє. В ході виїзду за місцем реєстрації встановлено, що за вказаною адресою знаходиться одноповерхова будівля, яка належить ТзОВ фірма «Лазуріт». В ході співбесіди з директором ОСОБА_5 встановлено, що договір оренди із ТзОВ «Веструм» не укладався та зазначене підприємство їй не відоме.

ТзОВ «Веструм» з вересня 2016 року не звітує (відносини із позивачем мали місце у червні та серпні 2016 року). Остання податкова декларація з ПДВ подана за серпень 2016 року; у травні 2016 року у штаті працювала 1 особа, інша інформація щодо трудових ресурсів за другий-третій квартали 2016 року відсутня; баланс на 31 грудня 2016 року відсутній.

При дослідженні ланцюга постачання згідно з базою даних «Архів електронної звітності» встановлено, що ТзОВ «Веструм» придбано в значних обсягах товари: скраплений газ, тушка курчати-бройлера 2 категорії заморожена, кава зелена (необсмажена) з кофеїном, духовка електрична, фен, водонагрівач, автомобільне сидіння, акумулятор, витяжка, шліфмашина вібраційна, мийка, холодильник, чайник, плита газова, пральна машина, ковбаси в асортименті, тарілки, графін, дизпаливо, бензин, молоко, сири в асортименті, сосиски та сардельки в асортименті, філе куряче, банани, пшениця, кетчуп, чай в асортименті, паштет, сардини, гриби, цукерки в асортименті, печиво в асортименті та інше. Проведеним аналізом встановлено, що дані податкових накладних, виданих та отриманих ТзОВ «Веструм» у червні 2016 року, серпні 2016 року вказують на невідповідність номенклатури придбаних товарів у вказаних періодах номенклатурі реалізованих товарів, робіт, послуг.

Відповідач використав інформацію, що надійшла від інших податкових інспекцій, у тому числі і щодо ТзОВ «Шевур», у якій повідомляється про наявність кримінального провадження №0000041 від 01 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 205 КК України.

За даними АІС «Податковий блок» ТзОВ «Шевур» за третій та четвертий квартали 2016 року, січень-лютий 2017 року звіти за формою 1-ДФ та іншу звітність, пов'язану з нарахуванням та виплатою заробітної плати, не подавали. Інформація щодо наявності у ТзОВ «Шевур» власних та орендованих основних засобів (приміщень), транспортних засобів відсутня; відсутні зареєстровані податкові накладні від підприємств, які могли надати послуги по транспортуванню та вантажно-розвантажувальних роботах.

За даними податкової звітності та інформаційних ресурсів АІС «Податковий блок», ІБ «Архів електронної звітності» службові особи ТзОВ «Шевур» за період 2016-2017 років провели по обліках операції з придбання пшениці та сої у контрагентів, в ланцюгу постачання яких відсутнє придбання реалізованих ТзОВ «Шевур» товарів від ТзОВ «Інтер Опт Торг», ТзОВ «Ідеал-Нафта», ТзОВ «Бест Прайд», Фермерське господарство ОСОБА_4, які в подальшому відписані в адресу ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика». Підприємством не надано повної відповіді на запит податкового органу. Водночас, надано пояснення про те, що доставка здійснюється від постачальників (ТзОВ «Інтер Опт Торг», ТзОВ «Бест Прайд», ТзОВ «Ідеал Нафта», Фермерське господарство ОСОБА_4 до покупця - ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» на склад в місті Устилуг (комбікормовий завод); товар навантажується на автотранспорт постачальниками та доставляється за їх кошт на комбікормовий завод безпосередньо, що визначено умовами договорів, а розвантажується силами ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика». ТзОВ «Шевур» не є замовником послуг по перевезенню вантажів.

Проведеною позаплановою перевіркою ТзОВ «Шевур» зроблено висновок щодо завищення податкових зобов'язань з ПДВ за січень-лютий 2017 року на 819261,00 грн. за операціями з реалізації сої та пшениці на ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика».

Відповідно до податкової інформації стосовно ТзОВ «Містек» місцезнаходження платника не встановлено; на письмовий запит контролюючого органу платником не надано документального підтвердження щодо проведених взаєморозрахунків. За даними повідомлень про прийнятих працівників на роботу у лютому-квітні 2017 року прийнято 5 осіб. Згідно з проведеним аналізом Єдиного реєстру податкових накладних встановити походження реалізованих ТзОВ «Містек» у березні 2017 року товарів/послуг неможливо, що може свідчити про підміну (пересорт) придбаного/реалізованого товару. Фактично ТзОВ «Містек» здійснювало реєстрацію податкових накладних на реалізацію (надання послуг) ячменю та сої, фактичне походження яких не встановлено, оскільки встановлено обрив по ланцюгу придбання вказаного товару. Відсутня інформація про зберігання товарів (наявність власних або орендованих складських приміщень, угоди зберігання товарно-матеріальних цінностей, відомості про місцезнаходження складів, їх площа, власник складських приміщень/орендодавця); про транспортування товарів (наявність власних або орендованих транспортних засобів, визначення перевізника, вантажовідправника, вантажоотримувача, відомостей про маршрут, посередників у транспортуванні).

Узагальнена податкова інформація складена у зв'язку з неможливістю проведення перевірки ТзОВ «СПМК-2-Рівне» (посадова особа за місцем реєстрації товариства не знаходиться). Згідно з АІС «Податковий Блок» підприємство не має основних фондів та виробничих потужностей власних чи орендованих (форму №20-ОПП не подано). Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів протягом жовтня 2016 року - березня 2017 року до податкового органу не подано. Відсутня будь-яка інформації про зберігання товарів, про власні або орендовані фонди, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Аналізом податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних встановити походження реалізованих ТзОВ «СПМК-2-Рівне» протягом жовтня 2016 року - березня 2017 року товарів, наданих послуг неможливо, що свідчить про підміну (пересорт) придбаного/реалізованого товару. Фактично ТзОВ «СПМК-2-Рівне» здійснювало реєстрацію податкових накладних на реалізацію мінерального порошку, будівельних матеріалів, жита, рису, кукурудзи, а формувало податковий кредит по ланцюгу постачання за рахунок придбання вживаного одягу, вантажних автомобілів, бензину, жита, чаю, кави, цукерок та інших товарів.

Відповідно до системи АІС «Податковий блок» підсистеми «Моніторинговий центр» «Суб'єкти фіктивного підприємництва» 17 листопада 2016 року внесено відомості щодо ТзОВ «СПМК-2-Рівне» про порушення кримінальної справи за фактом скоєння злочину, передбаченого статтею 205 КК України (кримінальне провадження №0000107).

Узагальнена податкова інформація містить посилання про те, що ТзОВ «Компані «Плазма» відсутнє за місцезнаходженням. За податковою адресою знаходиться багатоповерхова житлова будівля, жодних ознак місцезнаходження підприємства у будівлі не встановлено. На дату складання податкової інформації відсутня інформація про наявність транспортних засобів, зберігання товарів, їх транспортування, земельні ділянки. Остання податкова декларація з ПДВ подана за липень 2016 року. Кількість працюючих становить: у першому кварталі 2016 року - 22 особи. Балансова вартість основних засобів на кінець 2015 року складає 610651,00 грн. Проведеним аналізом придбаних товарно-матеріальних цінностей за період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року не встановлено придбання/імпорт по ланцюгу переміщення, що унеможливлює дослідження походження та ідентифікацію товару.

Відповідно до податкової інформації щодо ТзОВ «Укрекспорт Груп» останнє не надало пояснення та документальне підтвердження щодо взаємовідносин з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями на запит податкового органу. Інформація про трудові ресурси, основні засоби, об'єкти оподаткування, земельні ділянки відсутня. Господарські операції не підтверджено у зв'язку із відсутністю трудових та виробничих ресурсів. Узагальнена інформація подана за звітний період декларування ПДВ вересень та листопад 2016 року (однак взаємовідносини із ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» мали місце з вересня по грудень 2016 року).

Згідно з податковою інформацією не встановлено фактичного розташування ТзОВ «Агротрансатлантік». Товариство подало останню декларацію з ПДВ за квітень 2017 року. Підприємство не подало за перше півріччя 2016 року та дев'ять місяців 2016 року декларації з податку на прибуток та форму №2, податкову декларацію з податку на нерухоме майно. Відсутня будь-яка інформація про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства. Станом на 01 січня 2016 року відсутні основні засоби, станом на 31 грудня 2016 року залишкова вартість основних засобів становить 108,7 тис. грн., а станом на 31 березня 2017 року - 16,1 тис. грн. За даними поданої звітності у другому кварталі 2016 року у штаті працювала 21 особа; у четвертому кварталі 2016 року - 88 осіб; у першому кварталі 2017 року - 99 осіб, за другий квартал 2017 року звіт не подано.

В ході перевірки проведено аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень та встановлено наявність ухвал Печерського районного суду міста Києва, Шевченківського районного суду міста Києва, Луцького міськрайонного суду Волинської області по кримінальних справах.

Відповідач суду не надав, однак посилається на податкову інформацію щодо ТзОВ «Керба», ТзОВ «Милтон» та ТзОВ «Скріпт».

Так щодо ТзОВ «Керба» відповідач зазначає, що відомості про балансову вартість основних засобів, фінансовий звіт товариством не подано; згідно з аналізом податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлено придбання одного переліку товарів (робіт, послуг) та реалізацію зовсім інших товарів (робіт, послуг). Відсутня будь-яка інформація про зберігання товарів (наявність власних або орендованих складських приміщень, угоди зберігання товарно-матеріальних цінностей), відомості про місцезнаходження складів, їх площа, власник складських приміщень/орендодавця), про транспортування товарів (наявність власних або орендованих транспортних засобів, визначення перевізника, вантажовідправника, вантажоотримувача, відомостей про маршрут, посередників у транспортуванні), інформації про власні або орендовані фонди, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Заперечення щодо відносин ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» та ТзОВ «Милтон» ґрунтуються на відомостях баз даних АІС «Податковий блок» - «Реєстраційні дані», згідно з якими ОСОБА_6 є одночасно директором, головним бухгалтером та засновником ТзОВ «Милтон» (ТзОВ «Старр Пром»). Товариством не подавалась фінансова звітність (форма №2), податкова декларація з податку на прибуток за дев'ять місяців 2016 року та рік. Відсутня будь-яка інформація про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства; відсутня інформація щодо надання підприємству послуг оренди або лізингу основних та транспортних засобів.

В ході аналізу зареєстрованих податкових накладних, встановлено, що ТзОВ «Милтон» (ТзОВ «Старр Пром») придбаний товар у ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» за серпень-жовтень 2016 року (тушка курчати-бройлера, фарш, субпродукти) в подальшому не реалізовувало. Товариство не реалізувало жодних товарів та не реєструвало податкових накладних. Згідно з протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 10 жовтня 2016 року старшим оперуповноваженим з особливо важливих справ на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Луганській області ОСОБА_8 встановлено факт непричетності останньої як засновника до фінансово-господарської діяльності ТзОВ «Старр Пром».

Відповідач зазначив у відзиві та в акті перевірки, що ТзОВ «Скріпт» до складу податкового зобов'язання за грудень 2016 включило лише одну податкову накладну від 26 грудня 2016 року №15 на загальну суму 301803,00 грн., в т.ч. ПДВ 50300,50 грн., що відображено в Додатку 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до декларації за грудень 2016 року. Водночас, ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» включила до складу податкового кредиту за лютий 2017 року податкові накладні від 27 грудня 2016 року № 18 на суму ПДВ 48865,00 грн., від 28 грудня 2016 року № 19 на суму ПДВ 55462,50 грн., від 29 грудня 2016 року № 20 на суму ПДВ 24824,00 грн. та від 30 грудня 2016 року № 21 на суму ПДВ 52591,50 грн., виписані контрагентом-постачальником ТзОВ «Скріпт». Вищезазначені податкові накладні на суму ПДВ 181743,00 грн. ТзОВ «Скріпт» не відображені в складі податкового зобов'язання за лютий 2017 року.

Також відповідач в акті перевірки покликається на лист Головного управління Національної поліції у Львівській області від 22 листопада 2017 року № 3272рк/21/02/2-2017 (том 15 а.с.211-215). На його підставі відповідач дійшов висновку, що згідно з обліком автоматизованої системи фіксації та розпізнання номерних знаків «Відеоконтроль-Рубіж» не підтверджено транспортування продукції транспортними засобами (які значаться в наданих до перевірки товарно-транспортними накладними) за господарськими операціями між ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» та: ТзОВ «Економ Маркет» за маршрутом село Федорівка - Харківська область хутір Небоженко; ТзОВ «КЛР Студія» за маршрутом село Федорівка - село Угри; ТзОВ «ТД «Агро-М`ясо-Холдинг» село Новосілки - місто Київ, вулиця Козилецька, 24; ТзОВ «Шевур» за маршрутом місто Луцьк - місто Устилуг, комбікормовий завод; ТзОВ «Містек» за маршрутом місто Хмельницький - місто Устилуг Волинська область; ТзОВ «СПМК-2-РІВНЕ» за маршрутом місто Хмельницький - місто Устилуг; ТзОВ «Укрекспорт Груп» за маршрутом місто Глобино Полтавська область - місто Устилуг; ТзОВ «Компані «Плазма» за маршрутом місто Харків - місто Володимир-Волинський.

Податкове повідомлення-рішення, що є предметом спору, підлягає оцінці на відповідність критеріям правомірності рішень, дій, бездіяльності суб'єкта владних повноважень, визначених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), а предметом доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення господарських операцій з поставки товару, а тому й обґрунтованість донарахування відповідачем податкових зобов'язань позивачу як платнику податків.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує такі норми законодавства, що врегульовують правовідносини між сторонами у справі.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України (тут і надалі - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Як визначено пунктом 185.1 статті 185 ПК України, об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (пункт 187.1 статті 187 ПК України).

Відповідно до підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

За правилами пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3 статті 198 ПК України).

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як визначено статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Податковим законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, які повинні складатися за наслідками тієї чи іншої господарської операції. Таким чином, будь-які документи (у тому числі, договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Для податкового обліку значення має саме факт поставки тим постачальником, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження задекларованих сум податкового кредиту (податкових зобов'язань).

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 27 жовтня 2015 року № 21-1555а15 та від 22 вересня 2015 року № 21-1526а15 та узгоджуються з правовим висновком у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі №814/328/15.

Презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об'єктивно відтворюють господарські операції, що є об'єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов'язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов'язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного (частина друга статті 77 КАС України).

Таким чином, довести правомірність свого рішення зобов'язаний суб'єкт владних повноважень, натомість суб'єкт господарювання має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

На думку суду, відповідач не довів, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним. Суд, надаючи оцінку висновкам відповідача, вважає їх безпідставними та такими, що не знайшли підтвердження під час судового розгляду.

Так під час проведення перевірки позивач надав посадовим особам відповідача первинні документи для підтвердження фактів здійснення господарських операцій із кожним контрагентом, а саме: договори поставки, специфікації до них, видаткові накладні, податкові накладні постачальників, товарно-транспортні накладні, документи перевізників, документи, що підтверджують оплату позивачем придбаного товару. При цьому протягом проведення перевірки відповідач не зазначав про відсутність будь-яких первинних документів, які є обов'язковими для певного виду господарської операції. Акт про ненадання позивачем будь-яких документів протягом перевірки також не складався.

Перевіряючи доводи сторін, судом встановлено, що ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» як постачальник уклав із покупцями договори поставки м'ясної продукції: із ТзОВ «ТД «Агро-М'ясо-Холдинг» - від 21 березня 2016 року №К(МАВ)-93 (том 12 а.с.225-230); із ТзОВ «Керба» - від 02 червня 2016 року № К(МАВ)101 (том 13 а.с.126-130); із ТзОВ «Веструм» - від 01 червня 2016 року №ФЛ-0270 (том 13 а.с.90-94); із ТзОВ «КЛР Студія» від 27 січня 2017 року №ФЛ-0332 (том 13 а.с.47-53); із ТзОВ «Економ Маркет» від 24 лютого 2017 року №К(КОС240217) - том 13 а.с.18-22; із ТзОВ «Милтон» - від 17 серпня 2016 року №ФЛ-0287 (том 12 а.с.193-197).

Умовами таких договорів було передбачено, що товар (продукція власного виробництва ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика»: м'ясо бройлера та субпродуктів в асортименті та кількості, що визначаються у накладних на підставі узгоджених сторонами договору замовлень), поставляється транспортом постачальника або покупця. Договорами обумовлена 100-відсоткова передоплата за товар (наприклад, за договором із ТзОВ «Економ Маркет»), або ж оплата протягом одного дня з моменту завантаження транспорту покупця або отримання на складі покупця (як-от у випадку із ТзОВ «Агро-М'ясо-Холдинг», ТзОВ «Керба») чи не пізніше трьох днів з моменту (за договорами із ТзОВ «КЛР «Студія», із ТзОВ «Веструм», із ТзОВ «Милтон»).

В матеріалах справи наявні копії накладних на поставлений в адресу покупців товар та податкових накладних, які були досліджені під час перевірки (том 12 а.с.198-205, 207-222 - по ТзОВ «Милтон»; том 12 а.с.231-250; том 13 а.с.1-15 - по ТзОВ «Агро-М'ясо-Холдинг»; том 13 а.с. 23- 46 по ТзОВ «Економ Маркет»; том 13 а.с.54-66, а.с.77-89 - по ТзОВ «КЛР Студія»; том 13 а.с. 95-102 а.с.110-125 - по ТзОВ Веструм»; том 13 а.с.131-197, а.с.227-250, том 14 а.с.1-147 - по ТзОВ «Керба»). Недоліків в оформлені ці документи не містять, що не заперечує відповідач.

Матеріали справи містять реєстри товарно-транспортних накладних (том 12 а.с.206, 243, том 13 а.с.33, 71, 108, 199-200). Ці товарно-транспортні накладні описані в акті перевірки.

Названі вище контрагенти позивача (покупці) вартість, вказану у накладних на товар (податкових накладних), сплатили у безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на рахунок позивача у банку (реєстри платіжних доручень, банківські виписки про оплату, картки рахунку 361 на а.с.72-76, 106-107, 201-226 том 13). Розрахунки між сторонами проведені у повному обсязі, що підтверджує в акті перевірки і сам відповідач, тобто спір з цього приводу відсутній, а тому суд не вважає за необхідне детальніше зупинятися на цих обставинах.

Позивач суму ПДВ, сплачену покупцями в ціні товару, відніс до податкових зобов'язань відповідних податкових періодів за однією із подій, що відбулася раніше - за датою зарахування коштів від покупця на банківський рахунок платника податку як оплата товарів, що підлягають постачанню, чи за датою відвантаження товарів як це і визначено пунктом 187.1 статті 187 ПК України.

Разом з тим, відповідач вважає, що товар поставлено не вказаним контрагентам, а невстановленим особам, однак факту перерахування коштів саме цими контрагентами не заперечує, а тому, на його думку, позивач суму ПДВ має віднести до податкових зобов'язань не лише за фактом отримання коштів, але й за фактом відвантаження товару. Суму ПДВ, яку позивач уже включив до податкових зобов'язань відповідних податкових періодів, відповідач оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням у тому ж розмірі донараховує як податкові зобов'язання із цих господарських операцій ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика».

Судом також встановлено, що між ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» укладено договори поставки сільськогосподарської продукції із такими постачальниками: із ТзОВ» «Шевур» - від 18 січня 2017 року № 18/01-пш, від 18 січня 2017 року № 18/01-с, від 15 лютого 2017 року №15/02-пш, від 15 березня 2017 року №15/03/1-пш, від 20 березня 2017 року № 20/03-с, від 27 березня 2017 року № 27/03-пш (том 7 а.с.33-50); із ТзОВ «Містек» - від 10 березня 2017 року № 10/03-с (том 8 а.с. 54-56); із ТзОВ «СПМК-2-Рівне» - від 01 листопада 2016 року № 01/11/1-к, від 25 жовтня 2016 року № 25/10/4-к (том 7 а.с.223-225, 246-247); із ТзОВ «Укрекспорт Груп» - від 19 вересня 2016 року № 19/09-с (том 11 а.с.223-232); із ТзОВ «Скріпт» - від 23 грудня 2016 року №23/12-к (том 8 а.с.70-72); із ТзОВ «Агротрансатлантік» - від 19 вересня 2016 року № 3488 (том 8 а.с.95-121), а також договір із ТзОВ «Компані «Плазма» від 01 червня 2016 року №0106-16, за яким здійснювалася поставка товару (лебідки, троса, гачкового зачепа) відповідно до специфікації до нього (том 8 а.с.40-44).

За умовами договорів поставки сільськогосподарської продукції (сої, пшениці, кукурудзи) передбачалася поставка товару партіями, завантаженими у транспорт постачальника. Передача товару обумовлена на умовах СРТ франко-склад покупця (місто Устилуг, комбікормовий завод ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика»). Розрахунки домовлено здійснювати у безготівковому порядку.

В матеріалах справи наявні копії накладних та податкових накладних на поставлений в адресу позивача товар, які були предметом дослідження під час податкової перевірки (том 7 а.с.106-222 - по ТзОВ «Шевур»; том 7 а.с.226-228, 248-251, том 8 а.с.29-39 - ТзОВ «СПМК-2-Рівне»; том 8 а.с.46, 52-53 - по ТзОВ «Компані «Плазма»; том 8 а.с.57-58, 68-69 - по ТзОВ «Містек»; том 8 а.с.73-83 - по ТзОВ «Скріпт»; том 8 а.с.122-250, том 9 а.с.1-56, том 10 а.с.27-140 - по ТзОВ «Агротрансатлантік», том 11 а.с.233-250, том 12 а.с.1-65, 110-192 - по ТзОВ «Укрекспорт Груп»). Відповідач не встановив недоліків в оформлені цих документів.

Позивач провів повний розрахунок із постачальниками товару, про що вказано в акті перевірки; в матеріалах справи містяться документи щодо оплати товару позивачем (том 7 а.с.63-90 - по ТзОВ «Шевур»; том 8 а.с. 26-28 - по ТзОВ «СПМК-2-Рівне»; том 8 а.с.78-79 - по ТзОВ «Компані «Плазма»; том 8 а.с. 64-66 - по ТзОВ «Містек»; том 8 а.с.91-94 - по ТзОВ «Скріпт»; том 9 а.с. 240-250, том 10 а.с.1-26 - по ТзОВ «Агротрансатлантік»; том 10 а.с.89-109 - по ТзОВ «Укрекспорт Груп»).

Позивач надав також для перевірки товарно-транспортні накладні, про що наявні відомості в акті перевірки. Копії цих документів або зведені їх реєстри, документи на водіїв (копії паспортів чи посвідчення водіїв), копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів наявні в матеріалах справи (том 7 а.с.91 91-103, 231-245, том 8 а.с.1-25, 47, 61-63, 84-90, том 9 а.с.73- 240, том 12 а.с.66-83). На думку суду, вищезазначені документи в сукупності з іншими доказами, які є в матеріалах справи, підтверджують фактичну поставку товару від постачальників на ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика».

Позивач надав для перевірки посвідчення про якість товару, оскільки вимоги до якісних показників були обумовлені договорами поставок (том 7 а.с.51-61, 230252, том 8 а.с.59-60, том 9 а.с.58-72, том 12 а.с.84-88). При цьому заперечення відповідачем належності таких доказів, що видані безпосередньо постачальниками товару, суд відхиляє, адже, наявність чи відсутність документів, що посвідчують якість товару жодним чином не впливає на відображення у бухгалтерському та податковому обліку таких господарських операцій. Тобто, вказані документи не є документами первинного бухгалтерського обліку, які підтверджують обставини придбання товару.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що наявність або відсутність окремих документів, як і помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Разом з тим, сільськогосподарська продукція, що надійшла позивачу, пройшла дослідження у його власній лабораторії, про що наявні посвідчення про якість за реєстрами надходжень від постачальників (том 10 а.с.142-250, том 11 а.с.1-222, том 14 а.с.148-248).

У ході судового розгляду також встановлено, що позивач із ТзОВ «Агротрансатлантік» уклав не лише договір від 19 вересня 2016 року №3488 поставки сільськогосподарської продукції, а й договір на транспортно-експедиторське обслуговування від 01 жовтня 2016 року №01-10 (том 16 а.с.77-78). За умовами цього договору ТзОВ «Агротрансатлантік» як експедитор зобов'язувалося за рахунок замовника ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» здійснити перевезення вантажів автомобільним транспортом. Перевезення здійснюється перевізником, що має договір з експедитором (пункти 1, 2 договору).

На виконання договірних зобов'язань між сторонами підписано акти здачі-приймання робіт (надання послуг), як це визначено пунктом 4 договору, копії яких надано суду (том 16 а.с.79-84), а також копії накладних на товар та товарно-транспортних накладних щодо безпосереднього перевезення окремо визначеного товару у зв'язку із виконанням договору на товарно-експедиторське обслуговування (том 16 а.с.85-85-99). Як вбачається із товарно-транспортних накладних, перевезення здійснювалося із залученням третіх осіб - перевізників.

Послуги за договором та на підставі актів їх здачі-приймання оплачені замовником ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», про що свідчать картка рахунку 631 за січень 2016 року - червень 2017 року та копії платіжних доручень (том 16 а.с.100-107). Розрахунки між сторонами договору проведені у повному обсязі на загальну суму 158474,20 грн. (з них ПДВ 26412,38 грн.).

Суд також вважає сумнівним посилання відповідача на ненадання під час перевірки товарно-транспортних накладних на перевезення товару під час виконання договору від 19 вересня 2016 року №3488 поставки сільськогосподарської продукції за період вересень-грудень 2016 року та січень-лютий 2017 року, оскільки суду такі документи надані (том 16 а.с.136-250, том 16-17, том 18 а.с.1-12).

Судом не встановлено, що відомості, які містяться в досліджених судом та податковою перевіркою первинних документах, є неповними, недостовірними та (або) суперечливими, чи ґрунтуються на інших документах, недійсність даних яких установлена судом, а тому зазначені документи є підставою для бухгалтерського та податного обліку.

У свою чергу, відповідачем не надано доказів, які б свідчили про відсутність волевиявлення за істотними умовами договору однією із сторін; спори між сторонами щодо недійсності договорів відсутні. Контролюючим органом також не доведено, що господарські зобов'язання між позивачем та вказаними контрагентами вчинені з метою, заздалегідь суперечною інтересам держави та суспільства, та не були спрямовані на реальне настання правових наслідків.

Відповідно до витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємств постачальників сільськогосподарської продукції (сировини для кормосуміші: пшениці, кукурудзи, сої) основним видом діяльності ТзОВ «СПМК-2-Рівне» є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (том 16 а.с.1-3); ТзОВ «Шевур» - неспеціалізована оптова торгівля (том 16 а.с.4-5); ТзОВ «Містек» - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (том 16 а.с.10-11); ТзОВ «Скріпт» - неспеціалізована оптова торгівля (основний), серед додаткових оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (том 16 а.с.12-13); ТзОВ «Агротрансатлантік» - основний вид діяльності - виробництво олії та тваринних жирів, серед додаткових - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, вантажний автомобільний транспорт, інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (том 16 а.с.14-16); ТзОВ «Укрекспорт Груп» - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (том 16 а.с.17-18). Отже, господарські операції, відображені у первинних документах, що стали підставою для формування податкового кредиту для позивача, відповідають видам діяльності таких постачальників, як і у випадку із ТзОВ «Компані «Плазма», яке займається оптовою торгівлею іншими машинами й устаткуванням (том 16 а.с.6-9) та у якого позивач придбавав лебідку, трос, гачковий зачеп.

З наведеного також слідує, що загальнодоступні джерела інформації не вказують на неспроможність обраних позивачем контрагентів виконати зобов'язання з огляду на предмет поставки, обумовлений договорами між ними. Торгівля зерном є видом діяльності таких підприємств, що вказаний в офіційних документах (для ТзОВ «Компані «Плазма» - торгівля устаткуванням).

У свою чергу, позивач доводить про наявність ділової мети та досягнення економічного ефекту від вказаних вище господарських операцій.

Так із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що основним видом діяльності ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» є розведення свійської птиці (том 4 а.с.141-148).

В акті перевірки відповідач і сам зазначає, що ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» - є платником фіксованого сільськогосподарського податку, великим платником податків та представником реального сектору економіки України. Загальний обсяг виробленої сільськогосподарської продукції (виробництво м'яса птиці) за період, що перевірявся, становить 74548000 т загальною вартістю ,00 грн., обсяг реалізації власної продукції (м'яса птиці) в т.ч., що оподатковується ПДВ, становить ,00 грн., з них ПДВ 360333333,34 грн.

Вироблену продукцію ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» реалізовувало в ході здійснення господарської діяльності шляхом укладання та виконання договорів поставки. Господарські операції (дії або події) в рамках укладання та виконання договорів поставки ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» викликали зміни в структурі активів та зобов'язань (зменшення залишків виготовленої продукції, збільшення надходження грошових коштів, виникнення зобов'язання щодо поставки партії товару), власному капіталі підприємства (зміна суми коштів на розрахунковому рахунку підприємства). Зазначені дії зафіксовані у первинних документах (видаткових накладних, податкових накладних, документах про оплату).

Матеріалами справи підтверджено, що у селі Федорівка Волинської області позивач має забійний цех площею 1662,8 кв.м., морозильні камери зі складом тари, мийкою і галереєю площею 2422,9 кв.м. - приміщення в яких позивачем зберігається та з яких відвантажується покупцям м'ясо птиці і які вказані у товарно-транспортних накладних. Зазначені обставини підтверджуються відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копіями технічних паспортів на об'єкти нерухомого майна, експлуатаційного дозволу для потужностей (об'єктів) з виробництва, переробки або реалізації харчових продуктів (том 16 а.с.108-135).

Обґрунтовуючи мету придбання сільськогосподарської продукції (сої, пшениці, кукурудзи) у таких значних обсягах, що визначається специфікою основної діяльності позивача, він надав суду також технічні умови суміші кормової для курчат-бройлерів ТУ У 15.7-1:2006. З їх змісту встановлено, що для виготовлення кормосуміші використовуються соєві продукти, пшениця, кукурудза (том 4 а.с.156-177). Всього за період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2017 року ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» закуплено 58467884,00 кг кукурудзи на загальну суму 205810642,30 грн., 40 853845,10 кг пшениці на загальну суму 154143271,38 грн., 2373160,00 кг шроту соєвого на загальну суму 240965773,89 грн., 29744656,00 кг бобів соєвих на загальну суму 267857871,20 грн., які використані для виготовлення кормосуміші для птиці, про що свідчать довідки позивача (том 4 а.с.178180).

Позивач має у своєму складі комбікормовий завод. Обсяги виготовленої кормосуміші із закупленої сировини (сільськогосподарської продукції) та її розподіл між виробничими одиницями наведено у реєстрах накладних внутрішнього переміщення комбікорму зі складу комбікормового заводу на виробничі підрозділи, звітах про виробництво комбікорму, відомостями використання комбікормів (том 4 а.с.191-250, том 5, том 6, том 7 а.с.1-29).

Позивач у складі виробничого комплексу також має власну виробничо-технологічну лабораторію, що відповідно до виданого свідоцтва про атестацію від 15 жовтня 2015 року №99/04-2014 спроможна здійснювати вимірювання фізико-хімічного складу і властивостей речовин, у тому числі, в пшениці, сої, кукурудзи (том 4 а.с.149-155). Відтак, він самостійно міг перевірити якість поставленої постачальниками сільськогосподарської продукції.

Надаючи оцінку доказам, на які посилається відповідач, суд не заперечує можливостей використовувати податкову інформацію.

Статтею 83 ПК України встановлений перелік матеріалів, які є підставами для висновків під час проведення перевірок, в якому міститься і податкова інформація (підпункт 83.1.2 пункту 83.1 статті 83 ПК України).

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Пунктом 73.5 статті 73 ПК України передбачено, що з метою отримання податкової інформації, контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків. Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Відповідно до пунктів 2-4 Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1232 (Порядок №1232), зустрічні звірки проводяться у суб'єктів господарювання щодо здійснення операцій, з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань.

Як вбачається з акта перевірки, зустрічні звірки або перевірки з питань підтвердження отриманих від ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» відомостей щодо відносин з іншими контрагентами контролюючим органом не проводились (окрім позапланової перевірки ТзОВ «Шевур»).

У даному випадку відповідач використав листи інших інспекцій (управлінь) ДФС, які поряд з відомостями про подану (не подану) податкову звітність містили суб'єктивні висновки щодо господарської діяльності контрагентів позивача без аналізу первинних документів таких платників податків. У більшості випадків у таких листах взагалі йдеться про відсутність інформації у податкового органу (щодо майна, трудових ресурсів, використання власних чи орендованих об'єктів нерухомого та рухомого майна). Відсутність інформації, на думку суду, не може бути підставою для будь-яких висновків - ні для підтвердження якихось фактів (подій), ні для їх заперечення.

Неможливість проведення зустрічних звірок, ненадання відповіді на запит іншими платниками податків не може бути підставою для нарахування податкових зобов'язань платнику податків, який свій обов'язок виконує. Податкове законодавство таких умов не визначає.

Таким чином, суд вважає, що оскільки зустрічні звірки жодного із контрагентів позивача фактично не проводились, тому листи про узагальнену податкову інформацію із висновками про відсутність підприємств за місцезнаходженням, відсутність у них необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності трудових ресурсів, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, основних фондів не можуть бути підставою для висновку щодо здійснення позивачем правочинів без мети настання реальних наслідків, проведення безтоварних операцій, та, відповідно, однією з підстав для прийняття податкових повідомлень-рішень про визначення грошових зобов'язань - збільшення грошового зобов'язання з ПДВ за основним платежем та штрафними санкціями. Такі висновки є лише припущенням контролюючих органів.

З наведених підстав суд не бере до уваги посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, а також податкову інформацію, надану іншими контролюючими органами, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального закону. Оцінка документів як письмових доказів здійснюється відповідно до положень процесуального принципу допустимості доказів, закріпленого статтею 74 КАС України, частиною другою якої визначено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Суд також звертає увагу, що чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання. Будь-яке неналежне виконання іншими платника податків податкових обов'язків (подавати податкову звітність, сплачувати податки) не може бути підставою для відповідальності іншого платника податків. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо правомірного формування податкового кредиту чи податкових зобов'язань з ПДВ щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит і не може свідчити про наявність у нього умислу уникнути від сплати податків у разі, якщо він виконав усі передбачені законом умови стосовно формування податкового кредиту та має необхідні документальні підтвердження його розміру.

Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагента. Порушення постачальником товару (послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для позбавлення покупця права на отримання податкової вигоди за умови, якщо не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента, злагодженість дій між ними або про те, що він діяв без належної обачності у виборі контрагента. Будь-яких доказів, що позивач при здійсненні господарської діяльності із вищезгаданими контрагентами діяв недобросовісно, контролюючий орган не надав суду.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принципи верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в пункті 71 рішення у справі № 3991/03 «Булвес» АД проти Болгарії» Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою податку на додану вартість, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної податком на додану вартість поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Європейський суд з прав людини в пункті 38 рішення від 09 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України» зазначив, що коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

На момент фактичного виконання господарських операцій усі контрагенти позивача як юридичні особи були внесені в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, були зареєстрованими платниками ПДВ. В ході судового розгляду факту узгодженості дій позивача з недобросовісними платниками податків (постачальниками) з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями встановлено не було.

При цьому слід наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом.

У даній справі відповідач не надав доказів, які б беззаперечно спростовували зафіксовані в первинних документах господарські операції; фактично його висновки ґрунтуються на припущеннях, а не на фактах, встановлених допустимими доказами.

Посилання відповідача як підставу донарахування податкових зобов'язань (у тому числі зменшення податкового кредиту) на внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження за правовою кваліфікацією статті 205 КК України та на ухвали слідчого судді в межах досудового розслідування кримінальних справ (відносно ТзОВ «КЛР Студія», ТзОВ «ТД «Агро-М'ясо-Холдинг», ТзОВ «Агротрансатлантік», ТзОВ «Шевур», ТзОВ «СПМК-2-Рівне»), так само як на показання свідків (доводи відповідача щодо ТзОВ «Милтон» - ТзОВ «Старр Пром») суд відхиляє. Вказані документи не містять встановлених обставин, які б свідчили про невиконання ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» чи його контрагентами договірних зобов'язань за господарськими операціями або встановлення обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб'єктами господарської діяльності і які є доведеними у встановленому порядку. Вироків суду відносно названих контрагентів позивача, які набрали законної сили, під час розгляду справи контролюючим органом не надано. А сам по собі факт порушення кримінальної справи щодо посадових осіб контрагента позивача не може слугувати належним доказом фіктивності розглядуваних господарських операцій та не тягне за собою правових наслідків для позивача. Податкове законодавство не ставить у залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання визначення складу податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Окрім того, суд також зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб'єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Така ж позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі №826/6280/13-а, від 27 березня 2018 року №816/809/17.

Суд також не може залишити поза увагою окремі доводи відповідача щодо неможливості виконання господарських зобов'язань контрагентами позивача.

Так стосовно усіх контрагентів позивача відповідач ставить під сумнів можливість виконання господарських операцій у зв'язку із відсутністю трудових ресурсів (і у тих випадках, коли у нього відсутня інформація про фактичну чисельність працівників у зв'язку із неподаними податковими розрахунками сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) чи звітами про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за певний період, і коли така звітність подана).

На думку суду, такі висновки відповідача є суперечливими та нелогічними. Зокрема, у березні 2017 року, коли мали місце господарські операції позивача із ТзОВ «Економ Маркет», в останнього працювало 7 осіб (том 15 а.с.125); у лютому-квітні 2017 року кількість працюючих в ТзОВ «КЛР Студія» становила відповідно до податкової інформації, що надана відповідачем, 5-6 осіб, а в травні - уже 12 осіб (том 15 а.с.149); а в ТзОВ «Агротрансатлантік» у другому кварталі 2016 року працювала 21 особа, у четвертому кварталі 2016 року - 88 осіб, у першому кварталі 2017 року - 99 осіб (том 15 а.с.137 зворот); на ТзОВ «Компані «Плазма» у кварталі 2016 року - 22 особи (том 15 а.с.183 зворот). Відтак, не зрозуміло, за яким критерієм і за якою ознакою відповідач визначає спроможність контрагентів позивача здійснювати господарські операції.

Те ж саме стосується і випадків, коли податкова інформація містить відомості щодо балансової вартості основних засобів контрагентів позивача (ТзОВ «КЛР Студія», ТзОВ «Агро-М'ясо-Холдинг», ТзОВ «Компані Плазма», ТзОВ «Агротрансатлантік»).

Слід також зазначити, що навіть відсутність нерухомого майна, трудових ресурсів або автотранспорту не може свідчити про відсутність можливості здійснювати господарську діяльність, оскільки нерухомість може бути орендована, трудові ресурси можуть залучатися на підставі договорів підряду, а перевезення, як вбачається із наданих позивачем документів, здійснювалося третіми особами-перевізниками, що підтверджується товарно-транспортними накладними.

Також, на думку суду, відсутність устаткування в будь-якому разі не впливає на спроможність підприємств здійснювати купівлю у позивача м'ясної продукції, оскільки покупець придбаває вже існуючий товар за кошти, тому очевидно, що виробнича база має бути не у покупця, а у постачальника товару (а наявності такої бази у ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» відповідач не заперечує).

Що стосується відсутності контрагентів за юридичними адресами, то чинне законодавство не забороняє суб'єкту господарювання здійснювати господарську діяльність за адресою, відмінною від юридичної адреси такої особи.

В акті перевірки за деякими контрагентами (ТзОВ «Містек», ТзОВ «Компані «Плазма», ТзОВ «СПМК-2-Рівне», ТзОВ «Укрекспорт Груп») відповідач вказує, що за наявною податковою інформаціє товарні позиції придбаного ними (та їхніми контрагентами-третіми особами) та поставленого позивачу товару (за контрагентами-постачальниками, а за контрагентами-покупцями - придбаного у позивача та поставленого третім особам) - містять невідповідності. Однак тут варто зауважити, що такі аргументи не є обґрунтованими, оскільки аналіз податкових накладних проведений податковими органами за надто короткий проміжок часу. Так наприклад, у випадку ТзОВ «Містек» - лише за березень-квітень 2017 року, у випадку ТзОВ «Укрекспорт Груп» - лише за вересень 2016 року, у випадку ТзОВ «Компані «Плазма» - за червень 2016 року.

Крім того, суд не знаходить підстав погодитися із відповідачем та взяти до уваги його аргументи щодо відсутності у позивача права на податковий кредит у лютому 2017 року у сумі 181743,00 грн. з тих підстав, що постачальник ТзОВ «Скріпт» цю суму не включив до податкового зобов'язання, що спричинило розбіжність у базі даних ДФС. Аналогічна ситуація із ТзОВ «СПМК-2-Рівне», яке не задекларувало податкові зобов'язання в жовтні та листопаді 2016 року на суму 748332,65 грн., а ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» сформувало податковий кредит за виданими ТзОВ «СПМК-2-Рівне» податковими накладними в декларації за грудень 2016 року. Як уже зазначалося, право позивача на податковий кредит підтверджено податковими накладними, при цьому він не повноважний слідкувати за станом податкового обліку свого контрагента та не може зазнавати негативних наслідків за його податкові порушення.

Також суд вважає, що відповідач безпідставно посилається на акт від 12 травня 2017 року № 1373/03-20-14-04/40530024 про результати документальної виїзної перевірки ТзОВ «Шевур» (том 15 а.с.82-117, а щодо ПрАТ «Влодимир-Волинська птахофабрика» а.с.109, зворот -115), яким встановлено завищення податкових зобов'язань ТзОВ «Шевур» на 819261,00 грн. за операціями з реалізації на ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» сої та пшениці у січні 2017 року на 462650,00 грн., у лютому 2017 року на 356611,00 грн., придбаних у ТзОВ «Інтер Опт Торг», ТзОВ «Ідеал-Нафта», ТзОВ «Бест Прайд».

Так у матеріалах даної справи наявна копія постанови Волинського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2017 року, що набрала законної сили на підставі постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року, у справі №803/1309/17 за позовом ТзОВ «Шевур» до Головного управління ДФС У Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, прийнятого на підставі зазначеного вище акту перевірки від 12 травня 2017 року № 1373/03-20-14-04/40530024 (том 15 а.с.229-254). Під час розгляду цієї справи суд досліджував рух сої та пшениці по ланцюгу поставок до ТзОВ «Шевур» та від нього до ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» на підставі договорів поставок від №18/01-с від 2017 року, №18/01-пш від 18 січня 2017 року, №15/02-пш від 15 лютого 2017 року та дійшов висновку про товарний характер операцій.

Відповідач у даній справі не спростував вказаних вище висновків суду у справі №803/1309/17 належними, достовірними і достатніми доказами, які б доводили безтоварний характер господарських операцій за договорами поставок від №18/01-с від 18 січня 2017 року, №18/01-пш від 18 січня 2017 року, №15/02-пш від 15 лютого 2017 року.

Водночас, у рішенні суду відсутня оцінка обставин щодо виконання інших договорів поставок: №15/03/1-пш від 15 березня 2017 року, № 27/03-пш від 27 березня 2017 року, № 20/03-с від 20 березня 2017 року. Проте відповідач і не надав суду доказів, які б спростовували зміст первинних документів ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика». Використана відповідачем податкова інформація щодо ТзОВ «Шевур» обмежується періодом січень-лютий 2017 року; аналіз наданих 27 березня 2017 року ТзОВ «Шевур» підтверджуючих документів податковий орган не наводить (по ланцюгу постачання до ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика»). Наведене дає суду підстави для висновку, що доводи про безтоварний характер поставки ТзОВ «Шевур» сої та пшениці у березні-квітні 2017 року в адресу ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» ґрунтуються на припущеннях податкового органу.

Варто також зауважити, що ДФС України, розглядаючи скаргу ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» на податкове повідомлення-рішення від 21 грудня 2017 року № про збільшення грошового зобов'язання з ПДВ, звертало увагу Офісу великих платників податків ДФС на невідповідність загальної та описової частини акта перевірки вимогам, встановленим Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платником податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року №727, адже вони не містять чіткого обґрунтування і доказів порушення ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» податкового законодавства (том 4 а.с.135).

Отже, враховуючи встановлені обставини справи, а також умови укладених договорів та специфіку придбаних товарів у контрагентів, а також поставлених товарів власного виробництва своїм покупцям, суд дійшов переконання, що позивач має та надав суду відповідні належно оформлені первинні документи, які у їх сукупності свідчать про фактичний рух активів із урахуванням ділової мети такого руху у межах господарської діяльності позивача.

Таким чином, суд вважає, що у ході розгляду справи судом досліджено первинні документи, які згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України є підставою для податкового обліку (договори, видаткові та податкові накладні, товарно-транспортні накладні, документи про оплату) та встановлено реальне здійснення господарських операцій, зокрема, від контрагентів отримано товар - сировина для виробництва комбікормів, а також встановлено можливість виготовлення позивачем м'ясної продукції і її реалізації підприємствам-покупцям. Вказані документи містять відомості, які повністю відображають суть господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Натомість відповідачем не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для виконання умов договорів поставки, укладених з позивачем, оскільки він не володіє (чи володіє не у повній мірі) перевіреною, задокументованою та офіційною інформацією. Ним не було надано і доказів про наявність встановлених судами фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки позивача і його контрагентів та злагодженості дій між ними.

З урахуванням закріпленої в статті 204 Цивільного кодексу України презумпції правомірності правочину, а також вимог статті 77 КАС України, за якою обов'язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладається на такого суб'єкта, контролюючий орган мав надати суду належні, достовірні та беззаперечні докази своїх тверджень про те, що задекларований позивачем податковий кредит з придбання товарів у його постачальників сформовано безпідставно за господарськими операціями, які в реальності не виконувались, так само як і докази щодо безтоварного характеру господарських операцій постачання власної м'ясної продукції його покупцям. Нарахування ж відповідачем податкових зобов'язань за операціями з реалізації власне виробленої ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» м'ясної продукції призвело до подвійного оподаткування господарських операцій - і за фактом отримання коштів від покупця, і за фактом відвантаження позивачем як постачальником товару покупцю, що суперечить нормам податкового законодавства.

З наведених підстав та з урахуванням принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, а також беручи до уваги достовірність задекларованих позивачем даних податкового обліку на підставі усіх належним чином оформлених документів, що презюмується податковим законодавством (належні, допустимі і достатні докази на спростування первинних документів відповідач не надав), суд вважає, що податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 02 квітня 2018 року № є необґрунтованим, відповідач не дотримався необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача як платника податків і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, а тому воно підлягає скасуванню як протиправне. Відтак, позов необхідно задовольнити.

Відповідно до вимог статей 139, 244, 246 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач за подання до суду даного позову відповідно до платіжного доручення від 28 березня 2018 року №27201 сплатив 616700,00 грн. (том 1 а.с.2). Кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (том 15, а.с.32). Документального підтвердження інших судових витрат позивач не надав.

Оскільки суд задовольняє позов, то за правилами частини першої статті 139 КАС України на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати, понесені у зв'язку із сплатою судового збору, тобто 616700,00 грн.

Керуючись статтями 2, 73-77, 139, 244-246, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Володимир-Волинська птахофабрика» (44700, Волинська область, Володимир-Волинський район, село Федорівка, ідентифікаційний код юридичної особи 00851376) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 11г, ідентифікаційний код юридичної особи 39440996) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 02 квітня 2018 року №.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Володимир-Волинська птахофабрика» за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби 616700,00 грн. (шістсот шістнадцять тисяч сімсот грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк

Повне судове рішення складено судом 20 липня 2018 року