Справа № 372/1936/18
Суддя: Потабенко Л. В.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/1936/18
Провадження № 2-а-50/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Буртовій О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу № 372/1936/18 за позовом ОСОБА_1 до Обухівського відділу поліції ГУНП в Київській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову, складену поліцейським СРСП № 4 Обухівського ВП старшим сержантом поліції Згойченко І.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 031068 від 13.06.2018, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн., та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Київській області на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 1600 грн., та закрити провадження у справі. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивача зазначив, що 13.06.2018 року у м. Обухів по вул. Київській, 22, поліцейським СРСП № 4 Обухівським ВП старшим сержантом поліції Згойченко І.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДР № 031068, в якій зазначено, що позивач нібито порушив п. 1.1 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225,00 грн. Позивач з винесеною постановою не погоджується та вважає, що вона винесена з порушенням норм чинного законодавства посилаючись на те, що відповідачем при розгляді справи не в повному обсязі були досліджені докази, постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, до постанови не долучено жодних доказів порушення позивачем правил дорожнього руху, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП; при винесені постанови не були дотримані і повному обсязі вимоги, передбачені ч. 2 ст. 283 КУпАП, а саме не зазначено відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, порядок сплати штрафу, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження. Тому, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 10.07.2018 року відкрито провадження у справі.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи положення ст. ст. 205, 286 КАС України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутність сторони відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов до наступного.

У відповідності з ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З наданих стороною позивача матеріалів, вбачається, що позивачем пропущено визначений законом процесуальний строк звернення до суду з вказаним адміністративним позовом, з поважної причини, а саме позивач вже звертався до суду 18.06.2018 року з адміністративним позовом про визнання незаконною та скасування постанови до Обухівського районного суду Київської області, однак ухвалою суду від 03.07.2018 року позовна заява була йому повернута у зв'язку з не усуненням недоліків, що підтверджується копіями ухвал.

Судом встановлено, що згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 031068 від 13.06.2018 року, що була складена поліцейським СРСП № 4 Обухівського ВП старшим сержантом поліції Згойченко І.В., позивач керуючи автомобілем Honda д.н.з. НОМЕР_3 порушив вимоги п. 1.1 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Даною постановою до позивача ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, не зважаючи на те, що згідно вищевказаної норми Закону, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові, прийнятій відповідачем, не надано будь-якої оцінки поясненням позивача.

Крім того, суду взагалі не надано доказів скоєння позивачем правопорушення зазначеного у постанові від 13.06.2018 року, в порядку ст. 251 КУпАП, а саме щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів.

З огляду на вказане, суд прийшов до висновку, що відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винний позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на думку суду, в даному випадку є недоведеним.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же час, в порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином за таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Однак, відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, місце і час розгляду справи, не надав суду будь-яких доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

Суд звертає увагу на те, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Враховуючи вищенаведене, суд, вирішуючи даний публічно-правовий спір, встановивши обставини справи, дотримуючись норм матеріального і процесуального права, повно, об'єктивно і всебічно з'ясувавши обставини, приходить до висновку про відсутність доказів скоєння позивачем правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, тому позовні вимоги позивача підлягають в даній частині задоволенню.

Пунктом 3 частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, повний та належний захист прав позивача має бути здійснений судом першої інстанції, відповідно до імперативних приписів ст. 286 КАС України, шляхом скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та закриття справи про адміністративне правопорушення. Тому і в даній частині вимог позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов»язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволені позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 ст. 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з попереднього розрахунку суми судових витрат позивачем відповідно до Договору про надання правової допомоги від 07.06.2018 року, укладеного між адвокатом ОСОБА_3 та позивачем, було понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 1600 грн.

У зв'язку з чим, суд вважає вимогу позивача про стягнення витрати на професійну правничу допомогу такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 19, 25, 72, 77, 78, 90, 121, 132, 139, 241-246, 250, 251, 286, 293, 295, ст.ст. 38, 121, 251, 254, 280, 289 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Обухівського відділу поліції ГУНП в Київській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати постанову, складену поліцейським СРСП № 4 Обухівського ВП старшим сержантом поліції Згойченко І.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 031068 від 13.06.2018, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн..

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Київській області (юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 15, ) на користь ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) витрати на правничу допомогу в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 20.07.2018 року.

Суддя: