Справа № 805/3055/18-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2018-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2018 р. Справа№805/3055/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голошивця І.О., розглянув в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 04 квітня 2018 року №У760/02 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобовязати відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 період роботи у ПАТ «Донецьк - Лада» з 25 лютого 1994 року по 27 листопада 2001 року;

- зобовязати відповідача призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах починаючи з 07 лютого 2018 року та сплатити виниклу заборгованість за пенсією з 07 лютого 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через неможливість проведення перевірки документів, підтверджуючих пільговий стаж, які знаходяться на території непідконтрольній українській владі. Вважає таке рішення протиправним та таким, що порушує його право на отримання пенсійного забезпечення відповідно до чинного законодавства.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що спірне рішення прийнято у звязку із відсутністю необхідного страхового стажу для призначення пенсії. Також вказує, що до пільгового стажу не врахований період роботи з 25 лютого 1994 року по 27 листопада 2001 року на підприємстві ПАТ «Донецьк-Лада» м. Донецьк тому, що не відповідає умовам пункту «б» статті 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В своєму відзиві на адміністративний позов просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням вимог частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи у письмовому провадженні.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 червня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та розгляд справи призначено до підготовчого засідання.

19 червня 2018 року розгляд справи відкладено до 09 липня 2018 року для надання додаткових доказів.

Відповідно до ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року замінено відповідача Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя на його правонаступника Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, юридична адреса: 87548, Доненька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а).

Ухвалою суду від 09 липня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 липня 2018 року.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, звернувся до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2 відповідно до пункту «б» статті 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Із записів трудової книжки позивача від 06 червня 1980 року БТ-І №5925236 вбачається, що ОСОБА_1 працював з 25 лютого 1994 року (наказ №8к від 24 лютого 1994 року) по 27 листопада 2001 року (наказ №118 від 27 листопада 2001 року) на підприємстві Акціонерне товариства «Донецьк-Лада» правонаступником якого є ЗАТ «Донецьк-Лада» на посаді газоелектрозварника 3 розряду з шкідливими умовами праці. (а.с. 7-9)

Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами повний робочий день.

Довідкою ЗАТ «Донецьк-Лада» від 09 серпня 2017 року №117 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній підтверджено роботу позивача з 25 лютого 1994 року по 27 листопада 2001 року у кузовному цеху за посадою електрогазозварник. (а.с. 11)

Зазначено, що ця професія атестована згідно з наказом по АТ «Донецьк-Лада» Маріупольська СТО ВАЗ «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» від 25 вересня 1995 року №46 та наказом СП ЗАТ «Донецьк-Лада» Маріупольської СТО «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» від 15 серпня 2000 року №62, що передбачена Списком №2.

Як вбачається зі змісту довідки та записів в трудовій книжці - період роботи, номер наказу за якими позивач приймався на роботу, професія (посада), за якою позивач працював у спірний період, не мають розбіжностей.

Рішенням Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області від 04 квітня 2018 року №У760/02, заявнику відмовлено в призначенні пенсії у звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу по Списку №2 та страхового стажу (а.с.10).

Крім того, у цьому рішенні зазначено, що до заліку пільгового стажу не враховано період з 25 лютого 1994 року по 27 листопада 2001 року на підприємстві ПАТ «Донецьк-Лада» м. Донецьк тому що, спеціальний стаж з урахуванням відомостей з реєстру застрахованих осіб можливо врахувати тільки в ті періоди, де є відомості про пільговий стаж з наявністю відмітки в персоніфікації номерів наказів про атестацію (а це як правило період після 2010 року).

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд виходить із наступного.

Згідно п. 2 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" (Законом № 1788-XII).

Відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

З трудової книжки ОСОБА_2 вбачається, що позивач працював з 25 лютого 1994 року по 27 листопада 2001 року на підприємстві Акціонерне товариство «Донецьк-Лада» правонаступником якого є ПАТ «Донецьк-Лада» на посаді електрогазозварника 3 розряду з шкідливими умовами праці. Записи про спірний період роботи здійснені в 1994-2001 роках, засвідчені відповідною печаткою підприємства і дефектів їх вчинення не мають.

Зазначений період та пільговий характер роботи підтверджується також довідкою ПАТ «Донецьк-Лада» від 09 серпня 2017 року №117.

Таким чином, при винесенні спірного рішення відповідачем протиправно не прийнято до уваги відомості щодо підтвердження страхового стажу, які містяться у трудовій книжці та довідці ПАТ «Донецьк-Лада» та надані Позивачем разом з заявою про призначення пенсії.

Щодо атестації робочих місць як підстави для відмови в зарахуванні періоду роботи до пільгового стажу позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог абз. 1 п. 1 ч. 2 ст. 114 розд. ХІV Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" однією з умов призначення пенсії за віком на пільгових умовах є атестація робочих місць.

Відповідно до п.п. 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442 (набрав чинності з 21.08.1992 року), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 вказаного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з п. 6 вказаного Порядку атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до п. 4.2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Відповідно до пункту 4.5 вказаного Порядку, якщо атестація з 21.08.1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Відповідно до п.п. 8 та 9 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Таким чином, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 розд. ХІV Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" є виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця.

Верховний Суд України у постановах від 10.03.2015 року (справа № 21-51а15), від 10.03.2013 року (справа № 21-183а13), від 02.12.2015 року (справа № 21-1329а15), від 12.04.2016 року (справа № 21-6501а15), а також Верховний Суд у постановах від 23.01.2018 року (справа № 732/2003/14), від 30.01.2018 року (справа № 462/1675/14-а), від 30.01.2018 року (справа №506/384/17) неодноразово висловлював правову позицію щодо відсутності законних підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини Щокін проти України від 14.10.2010 року (заяви № 23759/03 та №37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про закон, стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. п.54 рішення у справі Шпачек s.r.о. проти Чеської Республіки від 09.11.1999 року № 26449/95 (SPACEK Ltd. against the Czech Republic). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі Бейелер проти Італії від 28.05.2002 року № 33202/96 (Beyeler v. Italy ).

Суд звертає увагу, що у трудовій книжці позивача чітко зазначено, що він у спірний період працював на підприємстві Акціонерне товариство «Донецьк-Лада» з шкідливими умовами праці та довідкою ПАТ «Донецьк-Лада» від 09 серпня 2017 року №117 підтверджено те, що ОСОБА_2 працював повний робочий день в Акціонерном товаристві «Донецьк-Лада» по професії електрогазозварник, що передбачена Списком № 2.

Крім того, дана професія атестована згідно з наказом по АТ «Донецьк-Лада» Маріупольська СТО ВАЗ «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» від 25 вересня 1995 року №46 та наказом СП ЗАТ «Донецьк-Лада» Маріупольської СТО «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» від 15 серпня 2000 року №62.

За приписами статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини й громадянина безпосередньо на підставі Конституції України - гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Доводи відповідача, які наведені у відзиву, не є обґрунтованими з огляду на те, що Порядок, затверджений постановою КМУ №637 від 12 серпня 1993 року, було прийнято саме з метою створення юридичних механізмів підтвердження трудового стажу працівників з метою належної реалізації ними права на пенсійне забезпечення, в зв'язку з чим Порядком передбачено кілька альтернативних способів підтвердження трудового стажу, які можуть бути застосовані в різних ситуаціях (на підставі інших, ніж трудова книжка, документів або на підставі показань свідків).

За таких обставин та з урахуванням відомостей, які містяться у трудовій книжці Позивача та в довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній період роботи з 25 лютого 1994 року по 27 листопада 2001 року на підприємстві Акціонерне товариство «Донецьк-Лада» є підтвердженим.

Відповідно до частини першої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Разом з тим суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення (перерахунок) пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

Отже, після скасування рішення відповідач зобов'язаний повторно розглянути заяву позивача від 07 лютого 2018 року, зареєстровану за №776, про призначення пенсії, з урахуванням встановлених судом обставин у справі.

За вимогами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 9, 90, 139, 243-244, 246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області від 04 квітня 2018 року №У760/02 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2

Зобовязати Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07 лютого 2018 року, зареєстровану за №776, з урахуванням встановлених судом обставин у справі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Доненька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а; ) на користь ОСОБА_1 (87553, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Воздухофлотська, 48; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму судових витрат у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Голошивець І.О.