Справа № 812/1772/18
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

19 липня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1772/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Басової Н.М.

при секретарі судового засідання: Солошенка П.В.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Татаринової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі - відповідач), в якому позивач просив суд:

- скасувати висновок від 11.01.2018 Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо відмови в призначені та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги по втраті працездатності поліцейського у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції у відповідності до вимог підпункту 4 пункту 1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію";

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги по втраті працездатності поліцейського у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції у відповідності до вимог підпункту 4 пункту 1 ст.97 Закону України "Про національну поліцію";

- зобов'язати відповідача скласти висновок щодо нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги по втраті працездатності поліцейського у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції, у відповідності до вимог ст.97 Закону України "Про національну поліцію" та здійснити її нарахування у відповідності до вимог підпункту "б", пункту 4 частини 1 ст.99 Закону України "Про Національну поліцію" на суму 153000 грн. (а.с.4-12).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 04.09.2015 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 по 08.12.2017 - в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області і відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» не займав відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до Рішення про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України від 31 серпня 2017 № 5/І/ХІІІ/8 йому надано статус учасника бойових дій та видано посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_4 від 15.09.2017.

Відповідно до витягу з наказу № 868 о/с від 08.12.2017 на підставі Закону України «Про Національну поліцію» його звільнено зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу), з 08.12.2017, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 02 роки 03 місяці 03 дні, у пільговому обчислені: 06 років 09 місяців 09 днів, з виплатою одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати складає 02 роки 03 місяці 03 дні, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку в кількості 5 діб.

Під час проходження служби йому було видано медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «ТМОМВС України по Луганській області» свідоцтво про хворобу № 234 від 15.11.2017, в якому встановлено діагноз: «Оптикомієліт Девіка з частковою атрофією зорових нервів обох очей, порушення кольоросприйняття обох очей», захворювання, так, пов'язані з проходженням служби в поліції. Не придатний до служби в поліції.

15.11.2017 він звернувся до відповідача з рапортом про звільнення з Національної поліції на підставі Свідоцтва про хворобу № 234 від 15.11.2017, виданого медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «ТМОМВС України по Луганській області».

На підставі рапорту про звільнення від 15.11.2017 та наданого Свідоцтва про хворобу № 234 від 15.11.2017, відповідачем було видане направлення для проходження огляду медико-соціальною експертною комісією для встановлення групи інвалідності.

21.11.2017 відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії №509752 йому встановили ІІ групу інвалідності, зазначивши, що захворювання пов'язано з проходженням служби в поліції по зору.

Позивач також зазначив, що звернувся з заявою до відповідача, надавши йому весь перелік документів необхідних для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, у зв'язку з встановленням інвалідності внаслідок захворювання пов'язаним з проходженням служби в поліції.

13.01.2018 за №245/111/22/05-2018 та 15.01.2018 за №247/111/22/05-2018 відповідач надав йому відповідь, повідомивши, що складено висновок від 11.01.2018, у якому відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність йому встановлена за час служби в органах поліції.

Позивач вважає, що прийняття рішення відповідачем у вигляді висновку від 11.01.2018 щодо відмови йому в призначені та виплаті одноразової грошової допомоги зі втратою працездатності поліцейського, у зв'язку із встановленням II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції, у відповідності до вимог підпункту 4 пункту 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» є незаконним та таким, що порушує його права.

Позивач зазначає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з набуттям інвалідності під час проходження служби, оскільки за змістом статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» визначений шестимісячний строк є граничним строком після звільнення з поліції та не скасовує право на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку із захворюванням, набутим під час проходження служби у поліції.

На підставі викладеного позивач просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнав, 16.07.2018 надав суду відзив, в якому зазначив наступне (а.с.58-63).

Виділення коштів органам поліції для виплати ОГД здійснюється фінансовим підрозділом центрального органу управління поліції шляхом розподілу асигнувань в межах коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України на зазначені цілі.

Для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Таким чином, головним розпорядником бюджетних коштів є Національна поліція України.

Пунктом 7 ч.5 ст. 22 Бюджетного кодексу України визначено, що головний розпорядник бюджетних коштів здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень та оцінку ефективності бюджетних програм, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі.

Позиція щодо застосування положень зазначених у пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» викладена розпорядником бюджетних коштів - Національною поліцією України у службовому листі № 2628/09/30-2018 від 03.03.2018 року, в якому зазначено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

Перелік підстав, за яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога поліцейському, її розміри, категорія осіб, які мають право на одноразову грошову допомогу, підстави, за яких призначається і виплачується допомога, визначені положеннями статей 97-101 Закону та реалізуються в Порядку та на умовах виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ від 11 січня 2016 року № 4.

Відповідно до пункту 2 розділу II Порядку та умов, одноразова грошова допомога в разі втрати працездатності поліцейського, призначається та виплачується у випадках отримання, згідно з цим Законом.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується в разі встановлення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції через причини, зазначені в цьому пункті.

Прийняття рішень керівниками територіальних органів Національної поліції щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги поліцейським, яким була встановлена інвалідність під час проходження служби суперечить вимогам пункту 4 частини 1 статті 97 Закону.

Також у листі зазначено, що висновки про призначення ОГД поліцейським, які надали документи, що не відповідають вимогам п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», не затверджувати, рішення щодо виплат зазначеної допомоги не приймати до внесення відповідних змін до законодавства.

Відповідач зазначає, що позивачу відповідно до виписки з акту медико - соціальної експертизи № 509752 від 21.11.2017 року встановлена II група інвалідності, а звільнений позивач був 08.12.2017, відповідно наказу ГУНП в Луганській області № 686 о/с від 08.12.2017 року за ст. 77 ч.1 п. 2 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліції».

Таким чином, позивачу ще при проходженні служби в ГУНП в Луганській області було встановлено групу інвалідності, тобто до звільнення, а тому, у даному випадку, відсутні підстави, які передбачені пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліції», призначення ОГД.

При зверненні позивача про призначення ОГД від 18.12.2017 року був складений висновок про відмову у призначенні ОГД ОСОБА_1, який затверджений 11.01.2018 року.

У відповідності до пункту 3 розділу IV порядку позивачу надана відповідь листом № 245/111/22/05-2018 від 13.01.2018 року про результати розгляду звернення ОСОБА_1 від 18.12.2017 року, також позивач був повідомлений про відсутність підстав для призначення ОГД та останньому були повернуті усі надані ним до звернення документи.

На підставі викладеного, відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Одночасно у відзиві відповідач послався на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а зазначені обставини для його поновлення є безпідставними. У зв'язку з чим, відповідач просив суд у відповідності до ч. 4. ст. 123 КАС України залишити позовну заяву без розгляду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 прийнято позову заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовною заявою (а.с.1-3).

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача позов не визнав, заперечував щодо його задоволення з підстав викладених у відзиві, просив відмовити у задоволенні вимог позивачу, а також зазначив, що є підстави для залишення позову без розгляду у зв'язку з неповажними причинами пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79,90 КАС України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, є внутрішньо переміщеною особою, фактичне місце проживання згідно довідки ВПО є АДРЕСА_2 (а.с.15).

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 15.09.2017 та рішенням Національної поліції України від 31.08.2017 №5/І/ХІІІ/8 про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України (а.с.16,18).

Згідно із відомостей, які містяться у трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_3, судом встановлено, що у період з 04.09.2015 по 06.11.2015 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ; з 07.11.2015 по 08.12.2017 проходив службу в Національній поліції (а.с.17).

Звільнення з Національної поліції відбулося на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" через хворобу згідно рапорту ОСОБА_1 від 15.11.2017 та свідоцтва про хворобу від 15.11.2017 № 234, видане медичною (військово-лікарською) комісією ДУ "ТМО МВС України по Луганській області" (а.с.19, 21).

21.11.2017 медико-соціальною експертною комісією позивачу встановлено ІІ групу інвалідності захворювання пов'язаного з проходженням служби в поліції по зору. Довідкою МСЕК серія 12 ААА №005565 від 21.11.2017 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованому ОСОБА_1 визначено 80% втрати працездатності (а.с.75).

18.12.2017 позивач звернувся до начальника ГУНП в Луганській області з заявою (рапортом) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності. До заяви позивач додав довідку МСЕК №005565 від 21.11.2017; копію виписки МСЕК №509752 від 21.11.2017; свідоцтво про хворобу №234 від 15.11.2017; довідку про проходження служби; копію паспорту та ідентифікаційного коду; копію наказу про звільнення №868 від 08.12.2017 та копію посвідчення НОМЕР_2. Всього на 11 аркушах. Вказана заява разом з документами була зареєстрована відповідачем 18.12.2017 за №Д-1310 (а.с.23).

10.01.2017 (дата зазначена у висновку) головним спеціалістом ВРКО УФЗБО ГУНП в Луганській області складено Висновок відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно якого йому відмовлено в призначенні допомоги з посиланням на те, що відповідно ст.97 Закону України "Про Національну поліцію" випадку для встановлення одноразової грошової допомоги немає (інвалідності внаслідок захворювання пов'язаного з проходженням служби в поліції діючому співробітнику). Вказаний Висновок погоджено заступником начальника ГУНП в Луганській області 11.01.2017 (дата зазначена у висновку) (а.с.22).

13.01.2018 за №245/111/22/05-2018 позивачу листом повідомлено про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги з посиланням на те, що відповідно до ст. ст.97 Закону України "Про Національну поліцію" та наказу МВС України від 11.01.2016 №4, яким затверджено порядок виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, не визначено випадку, за якого призначається одноразова допомога, в разі визначення інвалідності, у зв'язку захворювання пов'язаним з проходженням ним служби в поліції до дати звільнення з поліції. Вказаною відповіддю повернуто пакет документів, який додавав позивач до заяви (а.с.24).

Як пояснив суду представник відповідача в судовому засіданні лише та обставина, що інвалідність встановлена позивачу до звільнення з поліції, стала підставою для відмови йому в призначенні грошової допомоги. Інших підстав для відмови немає.

Між тим, суд не може погодитись з висновками відповідача щодо підстав відмови у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VІІІ (в редакції чинній на час спірних правовідносин) (далі Закон №580-VІІІ) і Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України №4 від 11.01.2016 року (з відповідними змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за № 163/28293 (далі Порядок №4).

Пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону №580-VІІІ встановлено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Підпунктом "б" пункту 4 частини 1 статті 99 Закону №580-VІІІ встановлено, що розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності II групи - 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Визначення інвалідності та ступеня втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейським здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров'я відповідно до закону та інших нормативно-правових актів (ч. 1 ст. 100 Закону №580-VІІІ).

Відповідно ч. 6 ст. 100 Закону №580-VІІІ особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

Статтею 101 Закону №580-VІІІ встановлені підстави, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме: якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком:

а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням;

б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом);

г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, яким визначають механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейських центрального органу управління поліції, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи поліції), поліцейських в т.ч. слухачів та курсантів вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - навчальних закладів), поліцейських, відряджених до інших органів державної влади, установ, організацій (далі - інших органів).

Днем виникнення права на отримання ОГД є у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (абз. 2 п. 1 розділу 2 Порядку №4).

Аналізуючи вказані вище норми права, суд дійшов висновку про те, що пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону №580-VІІІ встановлено граничний шестимісячний термін для встановлення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції. Він спливає за закінченням 6 місяців після звільнення поліцейського з поліції.

Таким чином, законодавець закріпив лише граничний строк для встановлення інвалідності після звільнення і не обмежив поліцейських у часі щодо можливості встановлення інвалідності ще за час роботи в поліції.

Жодна норма вказаного Закону №580-VІІІ заборони щодо можливості встановлення інвалідності ще за час роботи в поліції не містить.

Крім того, вказаний Закон №580-VІІІ містить вичерпний перелік випадків, коли виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються і встановлення інвалідності під час проходження служби в поліції до таких випадків не відноситься.

Враховуючи викладене та той факт, що єдиною підставою для відмови позивачу в призначенні та виплаті ОГД стало отримання довідки МСЕК з визначенням інвалідності до звільнення зі служби, суд дійшов висновку про те, що позивач, якому визначена ІІ група інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до п.4 ч.1 ст.97 Закону №580-VІІІ.

Посилання відповідача на лист Національної поліції України від 03.03.2018 №2628/09/30-2018 "Про особливості виплати одноразової грошової допомоги за п.4 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію", суд вважає неприйнятними, оскільки вказаний лист має лише інформативний характер і не відноситься до видів нормативно-правових актів, якими перш за все повинен керуватись відповідач в своїй діяльності та при призначенні й виплаті ОГД колишнім працівникам поліції.

Алгоритм призначення і виплати ОГД закріплений в розділі ІV вказаного вище Порядку №4 і полягає і наступних діях.

У місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 6 розділу ІІІ, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2).

У разі надсилання запитів до інших органів (підрозділів) поліції, підприємств, установ, організацій, заявника, строк підготовки висновку про призначення ОГД, може бути продовжено, до отримання відповідної інформації, для його належного оформлення, але не більш як на два місяці з дня відправлення запиту.

Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу (п.1 Порядку №4).

Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє:

1) по центральному органу управління поліції, керівникам міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, територіальних органів поліції, закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій;

2) у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

3) у навчальних закладах - керівник відповідного органу, закладу або особа, на яку покладено виконання таких функцій (п.2 Порядку №4).

Рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п'ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови.

Розрахунок потреби в коштах для виплати ОГД в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається органами поліції до фінансового підрозділу центрального органу управління поліції, навчальними закладами до фінансового підрозділу Міністерства внутрішніх справ за встановленою формою (додаток 3) (п.3 Порядку №4).

Виділення коштів органам поліції для виплати ОГД здійснюється фінансовим підрозділом центрального органу управління поліції шляхом розподілу асигнувань в межах коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України на зазначені цілі (п.5 Порядку №4).

Поліцейським або членам сім'ї загиблого поліцейського нарахування та виплата ОГД здійснюється після надходження коштів на зазначені цілі до відповідного органу поліції, навчального закладу. Виплата проводиться фінансовим підрозділом за останнім місцем проходження служби поліцейським шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку або через касу органу поліції, навчального закладу. Реквізити для проведення операції переказу коштів на поточний рахунок (МФО, код за ЄДРПОУ, номер транзитного рахунку, номер карткового рахунку, реєстраційний номер облікової картки платника податків) зазначаються у заяві (додаток 4) (п.6 Порядку №4).

ОГД виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п'яти робочих днів після їх надходження, в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання органів поліції або навчальних закладів (п.7 Порядку №4).

Так, судом досліджено затверджена форма зразка висновку про призначення одноразової грошової допомоги (додаток 2 Порядку №4) і встановлено, що вказаний зразок не містить в собі підстав для відмови, а навпаки лише підпункт пункту Закону №580-VІІІ, яким встановлено призначення такої допомоги, та інші дані необхідні саме для призначення такої допомоги.

Як вже було зазначено вище складає такий висновок працівник фінансового підрозділу і підписується він керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу (п.1 Розділу ІV Порядку №4).

Тобто вказаний пункт Порядку №4 не наділяє повноваженнями працівника фінансового підрозділу готувати висновок про відмову в призначенні та виплаті ОГД, як це було зроблено працівником фінансового підрозділу відповідача.

Жодної норми права, в якій би закріплювались повноваження працівника фінансового підрозділу щодо складання висновку з зазначенням підстав відмови, представник відповідача суду вказати не зміг.

При цьому Порядком №4 чітко прописано, що висновок про призначення ОГД або затверджує або відмовляє у територіальних органах поліції - керівник відповідного органу. У разі відмови в призначенні, підстави зазначаються в письмовому повідомленні заявнику (п.2 та 3 Порядку №4).

Таким чином, судом встановлено, що при складенні Висновку, який датований 10.01.2017 та затверджений заступником начальника ГУНП в Луганській області 11.01.2017, відповідачем порушено процедуру складання самого висновку, у зв'язку з чим є підстави для визнання його протиправним та скасування.

Оскільки послідуючі дії відповідача потягли за собою прийняття замість рішення про призначення виплати ОГД - відмову у вигляді письмового повідомлення заявника, суд вважає за необхідне визнати такі дії відповідача також протиправними.

У зв'язку з вище викладеним підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування висновку від 11.01.2017 ГУНП в Луганській області щодо відмови в призначені та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги по втраті працездатності поліцейського у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції у відповідності до вимог пункту 4 частини 1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію" та визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги по втраті працездатності поліцейського у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції у відповідності до вимог пункту 4 частини 1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію".

Оскільки остаточним відновленням порушених прав позивача є виплата йому ОГД, алгоритм отримання якої визначається не лише складанням висновку про призначення ОГД, а й його погодженням, прийняттям рішення про призначення виплати ОГД шляхом видання наказу про виплату такої допомоги та поданням розрахунку потреби в коштах для виплати ОГД до фінансового підрозділу центрального органу управління поліції, суд вважає за необхідне згідно ч.2 ст.9 КАС України вийти за межі в частині заявлених позовних вимог про зобов'язання відповідача скласти висновок щодо нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги та обрати ефективний спосіб захисту порушених прав позивача у вигляді зобов'язання ГУНП в Луганській області призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції, згідно пункту 4 частини 1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» та розділу ІV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 №4.

Вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача здійснити нарахування ОГД у відповідності до вимог підпункту "б", пункту 4 частини 1 ст.99 Закону України "Про Національну поліцію" на суму 153000 грн. задоволенню не підлягають, оскільки розмір такої допомоги згідно вказаної норми права визначається в 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому буде прийнято рішення про виплату.

Таким чином, конкретна сума буде розрахована відповідачем на час прийняття саме рішення про виплату, а встановлення її розміру судом станом на день ухвалення рішення, може призвести до порушення прав самого позивача, що є неприпустимим.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач не довів суду правомірність своїх дій, у зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з обранням належного способу захисту порушений прав позивача.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач, як інвалід ІІ групи, згідно Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення інших судових витрат позивачем суду не надано.

Що стосується посилання відповідача на те, що є всі підстави застосувати судом ч.4. ст.123 КАС України і залишити позовну заяву без розгляду суд зазначає наступне.

Так, ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 22.06.2018 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти календарних днів з дня отримання копії даної ухвали шляхом надання суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважних причин його пропуску з 13.01.2018 по 12.02.2018 (а.с.39-40).

На виконання вказаної ухвали суду позивачем було надано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, за результатом її розгляду, причини пропуску строку визнані судом поважними, строк звернення поновлено (а.с.44-47).

Суд вважає незмістовними та такими, що не впливають на висновок суду щодо поважності причин пропуску строку позивачем при зверненні до суду, посилання відповідача про те, що діючим законодавством не передбачено надсилання висновку у разі відмови в призначенні ОГД, а є обов'язок лише щодо надсилання повідомлення з зазначенням причин відмови, що і було зроблено ГУНП в Луганській області 13.01.2018, а також те, що з цим повідомленням позивач станом на 07.02.2018 вже був ознайомлений, оскільки при надсиланні скарги на дії працівників ГУНП в Луганській області додав і копію повідомлення від 13.01.2018, що свідчить про обізнаність позивача про причини відмови і не перешкоджало йому відразу звернутись до суду без отримання копії висновку.

Так, визнаючи поважними причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 та поновлюючи позивачу строк, суд виходив з того, що позивач отримав сам висновок Головного управління Національної поліції в Луганській області від 11.01.2018 лише 31.05.2018 під час розгляду іншої адміністративної справи, і те що матеріалами наданими до позовної заяви дійсно підтверджено, що Головне управління Національної поліції в Луганській області в жодному з листів адресованих позивачу та його представнику не надсилало окремо в додатках висновок від 11.01.2018 та з метою запобігання обмеження прав позивача на доступ до правосуддя (а.с.1-3).

Суд ще раз констатує свій висновок і не вбачає підстав для застосування ч.4 ст.123 КАС України, оскільки однією з вимог позивача було саме скасування висновку про відмову в призначенні ОГД, а без досконалого ознайомлення з текстом цього висновку неможливо зазначити обґрунтування позовних вимог з цього приводу і встановити факт порушення прав, свобод та інтересів позивача. Отримати висновок позивач зміг лише після надіслання відповідачем відзиву на адміністративний позов ОСОБА_1 по справі № 812/1324/18 31.05.2018.

Також суд вважає за необхідне врахувати і той факт, що позивач є інвалідом ІІ групи саме по зору, що в свою чергу суттєво впливає на його можливості своєчасно ознайомлюватись з кореспонденцією, яка надходить до нього, та можливістю своєчасно на це реагувати.

За таких обставин суд не вбачає підстав для визнання передчасними зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до адміністративного суду при вирішенні питання щодо строку звернення під час відкриття провадження по справі, як наслідок не вбачає підстав для залишення позовної заяви без розгляду на стадії розгляду справи по суті.

Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати висновок від 11.01.2017 Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по втраті працездатності поліцейського у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції у відповідності до вимог пункту 4 частини 1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію».

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо відмови в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по втраті працездатності поліцейського у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції у відповідності до вимог пункту 4 частини 1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію».

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Луганській області (, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Партизанська,16) призначити і виплатити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: 91000, АДРЕСА_1; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2) одноразову грошову допомогу у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції, згідно пункту 4 частини 1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» та розділу ІV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 №4.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного судового рішення складено 24.07.2018.

Суддя Н.М. Басова