Справа № 760/23136/17
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/203/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Гусака Костянтина Олександровича, Інспектора роти №3 батальйону №1 полку№1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Кривохиженко Юлії Вікторівни, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив визнати дії відповідачів неправомірними, скасувати постанову серії ЕАА №1843273 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 12.10.2017 року винесену інспектором УПП у м. Києві Кривохиженко Ю.В.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.10.2017 року інспектором УПП у м. Києві Кривохиженко Ю.В. винесена постанова серії ЕАА №1843273, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, якою накладено на позивача штраф в сумі 510 грн.

Вважає зазначену постанову незаконною з огляду на наступне.

Вважає, що відповідач формально підійшов до розгляду справи та не забезпечив всебічне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суб'єктивна думка, припущення та бажання інспектора УПП у м. Києві Кривохиженко Ю.В. скласти протокол для «статистики» чи «звітності» не відповідає положенням ст. 251 КУпАП та є недостовірною.

Висновок, про те, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення є недоведеним належними доказами.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останні доводів.

Вищевказані вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України інспектором УПП у м. Києві Кривохиженко Ю.В. дотримані не були.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 06.11.2017 року у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив відкласти розгляд справи у зв'язку з відрядженням.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Тобто, вказані принципи щодо обов'язковості доведення тих чи інших обставин є обов'язковими не лише при з'ясуванні обставин справи по суті, а й, як у даному випадку, при поданні клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтованого відрядженням позивача.

Суд вважає дане клопотання необґрунтованим і таким, що може призвести до штучного затягування розгляду справи, в умовах існуючих процесуальних строків її розгляду, а тому вважає, що воно не підлягає задоволенню.

Виходячи з цього, суд вважає неявку позивача неповажною.

Крім того, в ході розгляду справи позивач та його представник надали пояснення в яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Враховуючи те, що позивач та його представник надали пояснення суду з приводу пред'явленого позову, судом досліджені всі матеріали справи та докази і заперечення сторін, підстави, передбачені ст. 205 КАС України для відкладення розгляду справи та оголошення перерви в ній відсутні, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи у їх відсутність.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі, оскільки згідно ч. 1 ст. 205 КАС України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Крім того, в ході розгляду справи від представника Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що Інспектори роти №3 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Гусак К.О. та Кривохиженко Ю.В. 12.10.2017 року здійснюючи патрулювання визначеної території Печерського району м. Києва в складі екіпажу патрульної поліції, безпосередньо стали свідками вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що виразилось у здійсненні руху по смузі для маршрутно-транспортних засобів, що також було зафіксовано на відео, а отже вина особи є доведеною.

На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову.

Також, в ході розгляду справи надав пояснення і відповідач Інспектор роти №3 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Гусак К.О., який був допитаний в судовому засіданні 31.05.2018 року в якості свідка, та який пояснив, що порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху було зафіксовано на відео та крім цього, він був свідком того, як ОСОБА_1 12.10.2017 року рухався на своєму автомобілі у смузі для маршрутно-транспортних засобів. Постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення винесена законно та обґрунтовано, з урахуванням чого просив відмовити у задоволенні позову.

Фіксування судового засідання не здійснювалось згідно ч. 4 ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши надані пояснення учасниками справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №184273 від 12.10.2017 року вбачається, що 12.10.2017 року о 17.50 год. за адресою: м. Київ, на площі Героїв Великої Вітчизняної Війни, позивач керуючи автомобілем Volkswagen Tauareg, д.н. НОМЕР_1, рухався смугою маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 17.1 ПДР.

Зазначеною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Звертаючись з позовом до суду про визнання дій відповідачів незаконними та скасування вищевказаної постанови у справі про адміністративне правопорушення позивач посилався на те, що постанова підлягає скасуванню з підстав того, що він не вчиняв адміністративного правопорушення вказаного в постанові; інспектором Кривохиженко Ю.В., всупереч вимог ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення не було складено протокол про адміністративне правопорушення та вона розглянула справу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, що призвело до суттєвого порушення прав позивача;

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача з огляду на наступне.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам,

Пунктами 1.1, 1,9 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтоваться на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі якщо водій порушив ПДР (ст. 35 Закону).

Відповідно до п. 17.1 ПДР на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5,8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 3 ст. 122 КУпАП).

Згідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачені ч. 3 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими^ що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Слід зазначити, що відповідачі - Інспектори роти №3 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Гусака К.О. та Кривохиженко Ю.В. 12.10.2017 року, здійснюючи патрулювання визначеної території Печерського району м. Києва в складі екіпажу патрульної поліції, безпосередньо стали свідками вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що виразилось у здійсненні руху по смузі для маршрутно-транспортних засобів.

Зазначене порушення було зафіксовано у відеорежимі (а.с. 49).

Крім того, в судовому засіданні в якості свідка був допитаний Інспектор роти №3 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Гусак К.О., який підтвердив факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України є доведеною.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері ^ забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. 4

Згідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно п. 2 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема, ч.ч. 1,2,3 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно порушення позивачем 12.10.2017 року вимог п. 17.1 ПДР, що виразилось у порушенні правил руху по смузі для маршрутно-транспортних засобів, позначеної дорожнім знаком 5.8, або 5.11 Додаток 2 до ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП, було розглянуто Інспектором роти №3 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Кривохиженко Ю.В. на місці вчинення правопорушення.

Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором було роз'яснено позивачу його права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Розпочавши розгляд справи про адміністративне правопорушення, інспектор назвав свою посаду, спеціальне звання та прізвище, та пояснив позивачу підставу зупинки, а також що він уповноважений на розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачені ч. 3 ст. 122 КУпАП. Розгляд справи інспектором проводився близько 20 хв, що безперешкодно надавало змогу позивачу реалізувати свої права визначені законодавством.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши докази в справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнімпереконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1, інспектор Кривохиженко Ю.В., постановив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., що передбачено санкцією цієї статті.

Після чого було винесено постанову, з якою надалі позивач ознайомлюватись відмовився. Також позивача було повідомлено про порядок оскарження постанови, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 307, 308 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 5 ст. 258 КУпАП).

Виходячи з вищезазначених положень законодавства, навіть у разі оскарження особою допущеного правопорушення і адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які розглядають працівники Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається. Такого висновку також дійшов Київський апеляційний адміністративний суд у своєму рішенні від 23.10.2017 № 753/4807/17.

Відповідно до рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП положення частини першої ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного в конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 територіальні органи Міністерства внутрішніх справ ліквідовано як юридичні особи публічного права.

Законом або будь-яким іншим актом законодавства не передбачено правонаступництво Національної поліції України від міліції та органів внутрішніх справ відповідно.

Отже, виходячи з положень рішення Конституційного суду, розгляд справи про адміністративне правопорушення повинен відбуватись у межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Водночас, згідно з положеннями КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху інспектором патрульної поліції не складається. Саме інспектор (працівник органу і підрозділу Національної поліції, який має спеціальні звання), а не Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, уповноважений розглядати адміністративну справу та за результатами її розгляду виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином поліцейський, який уповноважений виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи на місці де було вчинено таке адміністративне правопорушення, та на місці де він несе службу саме в той час.

Такого ж висновку дійшов Київський апеляційний адміністративний суд у своєму рішенні від 23.10.2017 № 753/4807/17.

Враховуючи те, що відповідачі діяли виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП та Інструкцією, позов не підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про Національну поліцію України», статтями 122, 222, 258, 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 3, 5, 47, 49, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 192, 193, 194, 199, 202, 203, 204, 205, 211, 224, 225, 227, 229, 241, 242, 243, 244, 246, 250, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Гусака Костянтина Олександровича, Інспектора роти №3 батальйону №1 полку№1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Кривохиженко Юлії Вікторівни, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_1, адреса проживання: АДРЕСА_1;

Відповідач: Інспектор роти №3 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Гусак Костянтин Олександрович, адреса місця знаходження: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9;

Відповідач: Інспектор роти №3 батальйону №1 полку№1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Кривохиженко Юлія Вікторівна, адреса місця знаходження: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9;

Відповідач: Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, адреса місця знаходження: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9.

Суддя