Справа № 405/5228/17 (2-а/405/213/17)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2018 рокусправа № 405/5228/17 (2-а/405/213/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Сафронова С.В.

судді: Чепурнов Д.В. Мельник В.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційні скарги міського голови Райковича Андрія Павловича та Служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 березня 2018 року

у адміністративній справі № 405/5228/17 (2-а/405/213/17) за позовом ОСОБА_2 до Міського голови Райковича Андрія Павловича та виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького, і до Служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 березня 2018 року задоволено позов ОСОБА_2, визнано протиправним та скасовано розпорядження Кіровоградського міського голови від 15.08.2017 року № 210-к «Про звільнення ОСОБА_2» і від 28.08.2017 року № 221-к «Про зміну дати звільнення ОСОБА_2», а також поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького з 28.08.2017 року, а також стягнуто з виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького за рахунок коштів місцевого бюджету - міського бюджету м. Кропивницький на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу 194 192,60 грн., а судові витрати в сумі 3 221,92 грн. стягнуто на користь держави з виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького за рахунок коштів місцевого бюджету - міського бюджету м. Кропивницький.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.04.2018 року виправлено допущені в рішенні Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2018 року описки шляхом викладення абзацу четвертого резолютивної частини цього рішення наступним чином: «Стягнути зі Служби у справах дітей виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького за рахунок коштів місцевого бюджету - міського бюджету м. Кропивницький на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу 194 192,60 грн.», та зазначення в абзаці шостому резолютивної частини рішення суму стягнення коштів за один місяць в розмірі - 27 741,80 грн.

Зазначене рішення суду оскаржено до апеляційної інстанції міським головою та виконавчим комітетом міської ради міста Кропивницького з підстав його незаконності та необґрунтованості, оскільки судом першої інстанції неповно було з'ясовано обставини, що мають значення для справи, має місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а викладені у рішенні суду першої інстанції висновки не відповідають обставинам справи. Крім того, за твердженням обох апелянтів, суд першої інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, що виразилось в неправильному тлумаченні закону, що у сукупності призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення у справі, з порушенням прав, свобод, інтересів та (або) обов'язків осіб, які не залучалися до участі у справі, що в силу ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін по справі, обговоривши доводи апеляційної скарги позивача та заперечень на неї з боку відповідачів по справі, а також перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність їх правової оцінки, а також відповідність висновків суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, якими регулюються спірні правовідносини, судова колегія дійшла висновку про відсутність правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі, виходячи з нижченаведеного

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 працюючи на державній службі з лютого 1993 року та займаючи з 22.02.2008 року на підставі розпорядження № 81-к від 21.02.2008 року посаду начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, була звільнена з зазначеної посади розпорядженням Кіровоградського міського голови № 210-к від 15.08.2017 року «Про звільнення ОСОБА_2» за неналежне виконання посадових обов'язків начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради та порушення присяги посадової особи місцевого самоврядування (ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування») з 15 серпня 2017 року, а згідно розпорядження Кіровоградського міського голови № 221-к від 28.08.2017 року «Про зміну дати звільнення ОСОБА_2» було внесено зміни до п.1 Розпорядження міського голови від 15.08.2017 № 210-к «Про звільнення ОСОБА_2» в частині дати звільнення (з заміною « 15 серпня 2017 року» на « 28 серпня 2017 року», і вирішено вважати днем звільнення ОСОБА_2, начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради - 28 серпня 2017 року

Зазначені в попередньому абзаці розпорядження Кіровоградського міського голови від 15.08.2017 року № 210-к «Про звільнення ОСОБА_2» і від 28.08.2017 року № 221-к «Про зміну дати звільнення ОСОБА_2», які є предметом оскарження у цій справі, були винесені відповідачем з посиланням на положення ст.20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст. 42, 59 «Про місцеве самоврядування в Україні та на підставі результатів службового розслідування, призначеного на підставі службової записки головного спеціаліста з питань запобігання і виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними та контролюючими органами Кіровоградської міської ради Шишка О.М. від 27.06.2017 року «щодо порушення житлових прав дітей-сиріт ОСОБА_4, стосовно дій служби у справах дітей та керівника служби у справах дітей ОСОБА_2, яка згідно з посадовою інструкцією, здійснює керівництво діяльністю служби, забезпечує виконання покладених на неї завдань і здійснення повноважень, забезпечує реалізацію державної політики з питань охорони дитинства», і проведеного згідно винесеного Кіровоградським міським головою Райковичем А.П. Розпорядження від 29.06.2017 року № 148-к «Про проведення службового розслідування», а також оформленого Актом службового розслідування від 28.07.2017 року.

Як вбачається з долучених до матеріалів адміністративного справи письмових доказів та позиції відповідачів по справі, що була з'ясована під час судового вирішення спору, саме в рамках згаданого передньому абзаці службового розслідування комісією було встановлено і в акті службового розслідування зафіксовано обставини, які за висновками комісії свідчать про порушення начальником служби у справах дітей ОСОБА_2 вимог чинного законодавства України і про неналежне виконання нею посадових обов'язків, що слугувало підставою для рекомендаціях комісією міському голові звільнити начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради ОСОБА_2 та передати матеріали до правоохоронних органів.

Такі висновки комісією були зроблені виходячи з того, що дітям ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2) та ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_3), зареєстрованим в належному їх бабусі ОСОБА_7 (померлій) будинку АДРЕСА_1, Рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 26.04.2011 року № 394 «Про надання статусу» було надано статус дітей-сиріт у зв'язку з тим, що їх мати ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, батько малолітньої ОСОБА_4 помер у листопаді ІНФОРМАЦІЯ_5, а відомості про батька малолітньої ОСОБА_6 записані у свідоцтві про народження за вказівкою матері. Внаслідок отримання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 статусу дітей-сиріт, вони набули першочергове право на прийняття спадщини, яке має зберігатись до їх повернення з прийомної сім'ї, про що було відомо позивачці як керівнику служби у справах дітей, яка несе персональну відповідальність за виконання покладених на службу завдань, і яка була зобов'язана вжити заходи для збереження житлових прав дітей-сиріт та унеможливити настання певних негативних наслідків для цих дітей.

Задовольняючи вимоги позивачки цій справі, суд першої інстанції спираючись положення ст.19 Конституції України, ст.ст. 3, 8, 10, 11 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на приписи затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 року № 950 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (п.9 і п.10), виходив з того, що:

- в Акті службового розслідування не зазначено які заходи повинна була вжити позивачка, як керівник служби у справах дітей для збереження житлових прав дітей-сиріт, які можливі певні наслідки могли б настати у разі невиконання посадових обов'язків і яких саме посадових обов'язків, а також які саме порушення вимог чинного законодавства України було допущено позивачкою і які посадові обов'язки було виконано нею не належно;

- а під час призначення і проведення службового розслідування та ухвалення оскаржуваних у цій справі Розпоряджень, були порушені права позивачки на надання пояснень і заперечень, а також на її участь в процесі прийняття рішень, які безпосередньо стосуються її законних прав та інтересів, в тому числі і з питань визнання роботи незадовільною за результатами службового розслідування та звільнення її з посади за порушення присяги і за недотримання службою у справах дітей вимог чинного законодавства з приводу захисту прав дітей-сиріт, оскільки була позбавлена такої можливості внаслідок її відсторонення від роботи згідно розпоряджень від 12.04.2017 року, від 13.04.2017 року, від 12.06.2017 року, і від 29.06.2017 року.

За результатом перевірки з'ясованих судом першої інстанції фактичних обставин у цій справі та оцінки наявних в матеріалах адміністративної справи письмових доказів, які стосуються предмету спору, а також на підставі аналізу положень законодавства, нормами якого регулюються питання проходження служби в органах міського самоврядування, підстави для притягнення до відповідальності за порушення Присяги та для звільнення з посади у зв'язку з дискредитацією авторитету органів місцевого самоврядування, колегія суддів дійшла висновку, що матеріалами справи не підтверджено, а представниками відповідачів по справі в суді першої і апеляційної інстанцій не доведено вчинення позивачкою дій, які свідчать про порушення нею Присяги державного службовця (посадової особи органу місцевого самоврядування).

Так, суду не надано жодного доказу про скоєння ОСОБА_2 проступку несумісного з подальшим її перебуванням на службі в органах місцевого самоврядування, який слід кваліфікувати як порушення Присяги, і як недотримання вимог чинного законодавства з приводу захисту прав дітей-сиріт під час виконання позивачкою обов'язків начальника служби у справах дітей, якими б було підтверджено наведені в Акті службового розслідування від 28.07.2017 року висновки, які покладено в основу оскаржуваних у цій справі Розпорядження від 15.08.2017 року № 210-к «Про звільнення ОСОБА_2» і похідного від нього Розпорядження № 221-к від 28.08.2017 року «Про зміну дати звільнення ОСОБА_2»,

На думку судової колегія, відповідачі у спірних правовідносинах діяли односторонньо, поверхово, без дослідження всіх обставин службової діяльності позивачки та обсягу її обов'язків на займаній посаді, що прописані в її посадовій інструкції та в Положенні про службу у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, затвердженого в новій редакції рішенням Кіровоградської міської ради від 27 січня 2011 року № 119 та чинного на час виконання позивачкою обов'язків начальника служби у справах дітей виконкому Кіровоградської міськради, що була перейменована рішенням Кіровоградської міської ради від 27 листопада 2017 року № 1236 на службу у справах дітей Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького.

Зокрема, ані посадовою інструкцією начальника служби у справах дітей, якою визначаються функціональні завдання, обов'язки, повноваження, права та відповідальність вказаної посадової особа, ані Положенням про службу у справах дітей виконавчого комітету - на позивачку під час керівництва іяльністю служби у справах дітей не покладалося обов'язків вжиття заходів по прийняттю спадщини малолітніми дітьми ОСОБА_4 і ОСОБА_6 вже після надання їм рішенням виконкому Кіровоградської міськради від 26.04.2011 р. № 394 статусу «Діти-сироти» шляхом окремого винести на розгляд виконавчого комітету Кіровоградської міської ради питання про призначення особи, яка буде представляти інтереси дітей ОСОБА_4 на час реалізації ними права на спадкування, які за загальним правилом можуть отримати свідоцтво про право на спадщину після набуття повного обсягу цивільної дієздатності (18 років) або після призначення опікуна (піклувальника) відповідно опікуном (дитиною за згодою піклувальника).

На позивачку по цій справі, як на керівника служби у справах дітей покладено обов'язки: подавати в межах своїх повноважень пропозиції щодо призначення на посади, звільнення з посад та переміщення працівників служби, своєчасного заміщення вакансій, заохочення та накладення стягнень; видавати у межах своєї компетенції накази, організовує і контролює їх виконання; подавати на затвердження міському голові кошторис та штатний розпис служби в межах чисельності та фонду оплати праці працівників; розпоряджатися коштами в межах затвердженого кошторису витрат на утримання служби та реалізацію цільових програм; контролювати дії окремих підрозділів, які утворюються у складі служби і на яких покладається вирішення питань, пов'язаних з усиновленням, влаштуванням дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку, піклування, до дитячих будинків сімейного типу, прийомних сімей.

Зазначені в попередньому абзаці обов'язки прописані як в посадовій інструкції так і в Положенні про службу у справах дітей виконавчого комітету, якими також визначено, що начальником служби здійснюється керівництво служби, а персональну відповідальність вона несе за виконання покладених на неї завдань, а також за роботу підпорядкованої їй служби, основним видом діяльності якої є: надання соціальної допомоги без забезпечення проживання, а основним завданням : реалізація на території міста Кіровограда державної політики з питань соціального захисту дітей, запобігання дитячій бездоглядності та безпритульності, вчиненню дітьми правопорушень; розроблення і здійснення самостійно або разом із відповідними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями усіх форм власності, громадськими організаціями заходів щодо захисту прав, свобод і законних інтересів дітей; координація зусиль місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності щодо вирішення питань соціального захисту дітей та організації роботи із запобігання дитячій бездоглядності та безпритульності; забезпечення додержання вимог законодавства щодо встановлення опіки та піклування над дітьми, їх усиновлення, влаштування в дитячі будинки сімейного типу, прийомні сім'ї; здійснення контролю за умовами утримання і виховання дітей у закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, спеціальних установах і закладах соціального захисту для дітей усіх форм власності; ведення державної статистики щодо дітей; ведення обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, усиновлених, влаштованих до прийомних сімей, дитячих будинків сімейного типу та соціально-реабілітаційних центрів (дитячих містечок); визначення пріоритетних напрямів поліпшення становища дітей, їх соціального захисту, сприяння фізичному, духовному та інтелектуальному розвиткові, у запобіганні дитячій бездоглядності та безпритульності, вчиненню дітьми правопорушень; організація розроблення і здійснення заходів, спрямованих на поліпшення становища дітей, їх фізичного, інтелектуального і духовного розвитку, запобігання бездоглядності та безпритульності, вчиненню дітьми правопорушень; надання місцевим органам виконавчої влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам та організаціям усіх форм власності, громадським організаціям, громадянам у межах своїх повноважень практичної, методичної та консультаційної допомоги у вирішенні питань щодо соціального захисту дітей і запобігання вчиненню дітьми правопорушень; сприяння усиновленню, влаштуванню дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку, піклування, до дитячих будинків сімейного типу та прийомних сімей; подання пропозицій до проектів програм, планів і прогнозів у частині соціального захисту, забезпечення прав, свобод і законних інтересів дітей; забеспечення у межах своїх повноважень здійснення контролю за додержанням законодавства щодо соціального захисту дітей і запобігання вчиненню дітьми правопорушень; здійснення контролю за умовами утримання і виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у сім'ях опікунів, піклувальників, дитячих будинках сімейного типу, прийомних сім'ях; підготовка статистичних та інформаційних матеріалів про причини і умови вчинення дітьми правопорушень, вивчення і поширення передового міжнародного досвіду з питань соціального захисту дітей, їх прав та інтересів; організація і проведення разом з іншими виконавчими органами ради, сектором Кіровоградського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області заходів щодо соціального захисту дітей, виявлення причин, що зумовлюють дитячу безпритульність та бездоглядність, запобігання вчиненню дітьми правопорушень; розробка і подання на розгляд міської ради пропозицій стосовно бюджетних асигнувань на виконання програм і здійснення заходів щодо реалізації державної політики з питань дітей, спрямованої на подолання дитячої бездоглядності та безпритульності, а також утримання підпорядкованих їй закладів соціального захисту для дітей; здійснення інших функцій, які випливають із покладених на неї завдань, відповідно до законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, порушення позивачкою вищенаведених обов'язків та повноважень не було встановлено ані під час службових перевірок діяльності позивачки по цій справі, які проводилися двічі: на підставі розпоряджень № 74-в від 12.04.2017 р. в період з 12.04.2017 р. до 27.06.2017 р і № 148-в від 29.06.2017 р. згідно службової записки головного спеціаліста з питань запобігання і виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними та контролюючими органами Кіровоградської міської ради Шишка О.М. від 27.06.2017 року, ані за результатами проведеної КРУ перевірки фінансової діяльності Служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради.

Так, за результатом проведеної за скаргою ОСОБА_5 та на підставі Розпорядження Кіровоградського міського голови № 77-в від 12.04.2017 року службової перевірки начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради ОСОБА_2, скаржнику було надано відповідь про безпідставність скарги. А вже за результатами проведеної на підставі службової записки головного спеціаліста з питань запобігання і виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними та контролюючими органами Кіровоградської міської ради Шишка О.М. від 27.06.2017 р. та розпорядження Кіровоградського міського голови № 148-в від 29.06.2017 р. службової перевірки, комісією було встановлено та в Акті від 28.07.2017 р. зафіксовано неналежне виконання ОСОБА_2 посадових обов'язків, зокрема передбачених п.1 та 2 Розділу II «Завдання та обов'язки» Посадової інструкції, внаслідок чого дійшла висновку про порушення позивачкою норм чинного законодавства, присяги посадової особи місцевого самоврядування, дискредитацію авторитету органів і посадових осіб місцевого самоврядування, оскільки відповідно до Закону України «Про охорону дитинства», захист прав дітей визначений як стратегічний національний пріоритет. Оскільки на вказаних засадах базується діяльність виконавчого комітету Кіровоградської міської ради як органу опіки та піклування, і на цих же засадах має базуватися діяльність служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради.

Разом з тим, в Акті службової перевірки від 28.07.2017 р. (а.с.229-236), та в розпорядженні Кіровоградського міського голови № 210-к від 15.08.2017 р. (а.9-11) міститься лише посилання на виявлені за результатами службового розслідування грубі порушення ОСОБА_2 прав дітей, що дискредитують авторитет посадових осіб та органу місцевого самоврядування та посилання на загальні норми чинного законодавства та Посадової інструкції начальника служби у справах дітей і Положення про службу у справах дітей, і взагалі не зазначено які саме посадові обов'язки виконано позивачкою не належно та які конкретно вимоги чинного законодавства України порушено і в чому саме це виразилося, також як і не вказано які конкретно заходи повинна була вжити позивачка, як керівник служби у справах дітей для збереження житлових прав дітей-сиріт у випадку з дітьми ОСОБА_4 і ОСОБА_6.

Водночас, як встановлено комісією під час службового розслідування, прописано в розпорядженні Кіровоградського міського голови № 210-к від 15.08.2017 р. та підтверджено матеріалами справи, службою у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, керівником якої була ОСОБА_2, обліково-статистичні картки № 0179808 і № 0179806 на дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були оформлені своєчасно (24.05.2011 року), та велися належним чином, з заповненням усієї інформації, в тому числі місця їх реєстрації і проживання, та стосовно їх родичів: брата, сестру та померлих матір, батька і бабусю, а також було заведено Особові справи на дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_6 № 0179808-ІІ і № 0179806-ІІ, в яких міститься інформація про реєстрацію і проживання цих дітей, і про те, що матір вказаних дівчат - ОСОБА_8 не оформлювала спадщину після смерті своїх батьків, які були власниками будинку АДРЕСА_1, і відповідно вказаний вище будинок НОМЕР_2, в якому зареєстровані і мають право проживати ОСОБА_4 та ОСОБА_6, на час смерті ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_4), так і на час отримання загаданими дітьми статусу «діти-сироти» (26.04.2011), передачі їх до дитячого будинку інтернатного типу «Наш дім» (08.04.2011) і до прийомної сімї ОСОБА_9 (з 01.06.2012) - юридично належав його померлій ІНФОРМАЦІЯ_4, тобто, ще до народження ОСОБА_4 і ОСОБА_6 - власниці ОСОБА_7.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що під час формування висновків комісії в Акті службового розслідування від 28.07.2017 р. і під час винесення Кіровоградським міським головою Розпорядження від 15.08.2017 року № 210-к «Про звільнення ОСОБА_2» і похідного від нього розпорядження від 28.08.2017 року № 221-к «Про зміну дати звільнення ОСОБА_2» - відповідачами не було належним чином проаналізовано фактичні обставини стосовно житлових та майнових прав малолітніх дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_6 в будинку АДРЕСА_1, в якому вони були зареєстровані та проживали разом зі своєю матір'ю ОСОБА_8 і з братом ОСОБА_10 та сестрою ОСОБА_11, яка і оформила свідоцтва про право на спадщину. Проте, ні під час проведення службового розслідування ні під час вирішення питання про звільнення ОСОБА_2 з посади, відповідачами не з'ясовувалося, а суду не надано відповідних доказів стосовно: підстав оформлення сестрою неповнолітніх дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_6 - ОСОБА_11 свідоцтва про право на спадщину; наявності або відсутності заповіту померлої ще ІНФОРМАЦІЯ_4 власника будинку ОСОБА_7 в тому числі і на ОСОБА_11; наявності або відсутності рішень про поділ успадкованого після смерті ОСОБА_7 будинку; збереження правового зв'язку між померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 (яка юридично до 2017 р значилася як власник будинку) та ОСОБА_4 і ОСОБА_6 (які народилися чотири та п'ять років після смерті власника будинку); наявності або відсутності звернення прийомної сім'ї ОСОБА_9 з відповідними документами до державної нотаріальної контори або до приватного нотаріуса з заявою про право на успадкування чи з заявою про відмову від прийняття спадщини малолітніми і відповідно дозволу органу опіки та піклування, як це передбачено ст.1273 Цивільного Кодексу, оскільки на підставі розпорядження Компанієвського РДА Кіровоградської області № 443-р від 25.05.2012 неповнолітні ОСОБА_4 (якій на даний час вже ІНФОРМАЦІЯ_6) і ОСОБА_6 (якій на даний час ІНФОРМАЦІЯ_7) з 01.06.2012 р. до наступного часу перебувають на вихованні і проживанні сім'ї ОСОБА_9 і ОСОБА_12 що проживають в АДРЕСА_2, і за законом мають обов'язки опікунів (піклувальників)

У разі, якщо дитина є спадкоємцем після померлих батька та матері, дитина може отримати свідоцтво про право на спадщину у наступних випадках: після набуття повного обсягу цивільної дієздатності (18 років - повнолітня особа; у випадках, передбачених законом) або після призначення опікуна (піклувальника) відповідно опікуном (дитиною за згодою піклувальника), тому саме сім'я ОСОБА_12 починаючи з 01.06.2012 року мали обов'язок вирішувати питання про збереження спадкового майна (якщо воно є в наявності) або право користування ОСОБА_4 і ОСОБА_6 в будинку АДРЕСА_1, а також звернутися в інтересах вказаних дівчат до нотаріуса.

Не з'ясовувалося відповідачами у спірних правовідносинах також і обставини подання сестрою неповнолітніх дітей -ОСОБА_11 документів до нотаріуса для отримання свідоцтва про спадщину, хоча до переліку вказаних документів входять:свідоцтво про смерть спадкодавця; документи, подані на підтвердження факту місця відкриття спадщини (довідка житлово-експлуатаційної організації, довідка правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; запис у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця, довідка адресного бюро, довідка райвійськкомату про те, що спадкодавець до призову на військову службу проживав за відповідною адресою); свідоцтво про народження дитини та її паспорт (за наявності), довідка про присвоєння індивідуального номеру платника податків дитини; документи, за якими встановлюється черга спадкування дитини за законом із (свідоцтва, рішення суду, тощо), або заповіт на ім'я дитини; правовстановлюючі документи на спадкове майно; довідка ЖЕУ (БК, ОСББ тощо) про наявність зареєстрованих осіб щодо об'єкту житлової нерухомості (якщо у складі спадщини є такий об'єкт); звіт (акт) про оцінку майна, здійснену уповноваженим суб'єктом оцінювання; заява про видачу свідоцтва про право на спадщину, подана та підписана батьками (батьком, матір'ю, якщо помер інший з батьків), що діють від імені та в інтересах малолітньої дитини, або заява про видачу свідоцтва про право на спадщину, подана та підписана неповнолітньою дитиною за згодою батьків (батька, матері, якщо помер інший з батьків) - що в свою чергу дозволило би з'ясувати за наявності яких підстав головою квартального комітету № 2 надавалася інформація нотаріусу без зазначення про реєстрацію ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в будинку АДРЕСА_3, а також підтвердило б факт належного вжиття ОСОБА_2 заходів збереження житлових прав дітей шляхом направлення на ім'я голови квартального комитету № 2 листа № 38 з проханням поставити будинок АДРЕСА_3 на контроль та будь-які угоди щодо цього будинку здійснювати тільки з дозволу органу опіки та піклування виконавчого комітету Кіровоградської міської ради.

Вищеописані обставини свідчать про безпідставність висновків комісії та відповідача в розпорядженні про звільнення ОСОБА_2 стосовно обов'язку позивачки вжити заходи щодо збереження прав дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на прийняття спадщини шляхом винесення на розгляд виконавчого комітету Кіровоградської міської ради питання про призначення особи, яка буде представляти інтереси дітей ОСОБА_6 на час здійснення права на спадкування, а також свідчать про грубе порушення відповідачами по справі під час проведення службової перевірки приписів затвердженого Постановою КМУ від 13.06.2000 року № 950 Порядку проведення службових розслідувань стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до п. 1 якого, стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування: у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян; у разі недодержання ними законодавства про державну службу, службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства, порушення етики поведінки; на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозр; з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного правопорушення або порушення вимог Закону № 3206, за поданням спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції за рішенням керівника органу, в якому працює особа, яка вчинила таке правопорушення.

Оскільки позивачка проходила службу в органах місцевого самоврядування та підпадає під категорію «державного службовця» в розумінні вказаного вище Порядку, описані в службовій записці головного спеціаліста з питань запобігання і виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними та контролюючими органами Кіровоградської міської ради Шишка О.М. від 27.06.2017 року обставини були підставою для проведення ретельного службового розслідування для з'ясування всіх обставин та прийняття об'єктивного та обґрунтованого рішення.

Припинення державної служби за порушення Присяги є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою. Тому рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності має бути не меншим, ніж під час звільнення з державної служби за вчинення дисциплінарного правопорушення, з дотриманням порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Передумовою звільнення державного службовця за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов'язаного зі здійсненням службової діяльності, з підстави припинення державної служби за порушення Присяги мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування, порядок проведення якого регулюється визначеним законодавцем порядком

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що відповідач не повідомляв позивача належним чином про наміри звільнення її з посади, не з'ясовував бажання позивачки проводити стосовно неї перевірку, тобто не дотримався принципів добросовісності та розсудливості при прийнятті рішення про звільнення позивачки з посади.

Судова колегія зауважує, що реалізуючи владні повноваження, суб'єкт повинен забезпечити усі права особи; запропонувати їй надати інформацію, що має значення для прийняття рішення; роз'яснити на її прохання положення законодавства, якими суб'єкт керується; обрати найкращий спосіб реалізації власних повноважень з тим, щоб не завдати шкоди особі чи інтересам третіх осіб.

Згідно з п. 7 Порядку особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право: отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування; надавати усні або письмові пояснення, робити заяви, подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; звертатися з клопотанням про опитування інших осіб, яким відомі обставини, що досліджуються під час проведення службового розслідування, а також про залучення до матеріалів розслідування додаткових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації стосовно предмета службового розслідування; подавати у письмовій формі зауваження щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності осіб, які його проводять; звертатися з обґрунтованим клопотанням у письмовій формі до керівника органу державної влади, який приймає рішення щодо складу комісії з проведення службового розслідування, про виведення з її складу осіб, які особисто заінтересовані в результатах такого розслідування. Про прийняте за результатами розгляду клопотання рішення письмово повідомляється особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За результатами службового розслідування члени комісії складають акт, у якому зазначаються: факти і суть звинувачень або підозр, які стали підставою для проведення службового розслідування, посада, прізвище, ім'я та по батькові, рік народження, освіта, термін служби у органі державної влади і перебування на займаній посаді особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, результати щорічної оцінки виконання особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, покладених на неї завдань та обов'язків, види заохочення та дисциплінарного стягнення, а також ступінь участі у виконанні окремих доручень (завдань); висновки службового розслідування, обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови, що призвели до порушення, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, що знімають з особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, безпідставні звинувачення або підозру; обґрунтовані пропозиції щодо усунення виявлених порушень та притягнення у разі необхідності винних осіб до відповідальності згідно із законодавством (п. 8 Порядку).

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення члени комісії повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Про дату і місце ознайомлення з актом службового розслідування зазначені особи повідомляються за день до його проведення (п. 9 Порядку). За результатами розгляду керівник органу державної влади (посадова особа), який прийняв рішення щодо проведення службового розслідування, приймає в десятиденний термін з дати надходження акта службового розслідування відповідне рішення, з яким ознайомлюється особа, стосовно якої проводилося службове розслідування (п. 10 Порядку). Рішення за результатами службового розслідування може бути оскаржено особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно із законодавством (п. 11 Порядку).

Підсумовуючи вищеописане, судова колегія визнає, що відповідачем були порушені права позивачки особисто надавати пояснення по суті звинувачень, заявляти клопотання чи зауваження, позбавлено права оскаржити прийняте за результатами розслідування рішення в адміністративному чи судовому порядку. Тобто відповідачем не дотримано процедуру звільнення позивачки, також як і не перевірено суттєві для об'єктивного службового розслідування обставини, а навпаки навмисно як в Акті службового розслідування та в Розпорядженні 15.08.2017 року № 210-к «Про звільнення ОСОБА_2» замовчено про дату смерті власника будинку, померлої задовго до народження ОСОБА_4 і ОСОБА_6, що дозволило бездоказово та невмотивовано обвинуватити ОСОБА_2 в порушення нею прав вказаних дітей на отримання права на спадщину. А не згадування відповідачем про те, що рішенням від 07.04.2011 № 306 та наказом № 7 від 08.04.2011 діти ОСОБА_4 і ОСОБА_6 передавалися до дитячого будинку інтернатного типу «Наш дім», а розпорядженням голови Компанієвського РДА № 443-р від 25.05.2013 р. вказані дівчати були передані на виховання і проживання з громадянами ОСОБА_13 і ОСОБА_12 внаслідок створення прийомної сім'ї, що в свою чергу надало відповідачу можливість обвинуватити ОСОБА_2 у невиконанні службою у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради завдань, які випливають із Цивільного кодексу України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866, і як наслідок порушення житлових прав дітей-сиріт ОСОБА_4 та ОСОБА_6, що на думку відповідачів є порушенням Присяги з боку ОСОБА_2

На спростування вчинення з боку ОСОБА_2 інкримінуємого їй правопорушення, судова колегія звертає увагу на те, що відповідно до ст. 32 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" - місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування несуть відповідальність за збереження житла дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування за місцем їх походження, до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу чи відповідні заклади. Аналогічні правила прописані і в п.63 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866,

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що перекладаючи провину за порушення прав дітей ОСОБА_6, відповідачі проігнорували положення обласної програми забезпечення соціальним та впорядкованим житлом дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, яка приймалася на виконання Законів України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про охорону дитинства", "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", Указу Президента України від 16 грудня 2011 року №1163/2011 "Про питання щодо забезпечення реалізації прав дітей в Україні", і з метою забезпечення реалізації державної політики щодо забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа соціальним та впорядкованим житлом, розробником якої була Служба у справах дітей облдержадміністрації, а відповідальним виконавцем було визначено: Органи місцевого самоврядування, обласний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, служба у справах дітей облдержадміністрації. При цьому, повноваження по виявленню житла, що належить дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, та житла, яке може успадкувати дитина і по збереженню житла, яке на праві власності або праві користування належить дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа шляхом забезпечення ведення обліку нерухомого житла та майна дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також по забезпеченню своєчасного призначення опікуна над житлом та майном, що належить дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, з метою його збереження - покладено вказаною Програмою на Службу у справах дітей облдержадміністрації і райдержадміністрації, а також безпосередньо на міськвиконкоми.

Будь-яких розпоряджень Кіровоградського (Кропивницького) міськвиконкоми по делегуванню зазначених в попередньому абзаці повноважень саме службі у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради - суду не надано, і в Акті службового розслідування та в Розпорядженні про звільнення ОСОБА_2 не згадувалося. Також як і не наводилося інформації про фінансування у визначених Програмою обсягах - служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, на той час коли її очолювала ОСОБА_2

До того, рекомендація Кіровоградської обласної ради про розробку та внесення на затвердження відповідних рад місцевої програми забезпечення соціальним та впорядкованим житлом дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа до 2015 року - відповідачами було проігноровано, оскільки Програма забезпечення житлом дітей-сиріт та дітей, ... заходи щодо забезпечення реалізації в області житлових та майнових прав дітей на 2017-2020 роки - була затверджена Кропивницькою (кіровоградською) міськрадою лише у лютому 2018 року, і її розробкою за дорученням займалася саме ОСОБА_2 , а контроль за виконанням даної програми було покладено на заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Дзюбу Н. Є. При цьому, тільки у 2017 році на Службу у справах дітей і міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді а також на управління освіти, відділ сім'ї та молоді було покладено обов'язок протягом 2017 - 2020 років: Проводити моніторінг наявності житла у дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа; Перевіряти стан збереження житлових приміщень, які належать на праві користування або власності дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа; Забезпечувати ведення обліку нерухомого майна дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування; Забезпечувати своєчасне призначення опікуна над житлом та майном, що належить дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування; Здійснювати заходи щодо набуття дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, права спадщини на житло за законом та заповітом Служба у справах дітей, і т.д.

Виходячи з того, що зазначена у попередньому абзаці Програма була затверджена Кропивницькою (Кіровоградською) міськрадою лише у лютому 2018 року, а позивачка по справі до свого звільнення розпорядженням Кіровоградського міського голови від 15.08.2017 року № 210-к «Про звільнення ОСОБА_2» відсторонювалася неодноразово за розпорядженням міського голови відсторонювалася від виконання посадових обов'язків починаючи з 13.04.2017 року, вона не мала будь-якої можливості виконувати покладені на службу у справах дітей обов'язків відповідно до затвердженої у лютому 2018 року Програми забезпечення житлом дітей-сиріт та дітей, ... заходи щодо забезпечення реалізації в області житлових та майнових прав дітей на 2017-2020 роки, чим в свою чергу спростовуються висунуті відповідачами обвинувачення на адресу ОСОБА_2 щодо неналежного виконання нею посадових обов'язків, оскільки ґрунтуються на припущеннях відповідача та не містять достатніх підстав вважати, що ОСОБА_2 було допущено порушення Присяги.

Тобто, фактично відсутні і підстави для звільнення ОСОБА_2 з посади за порушення Присяги державного службовця (посадової особи органу місцевого самоврядування), тому судова колегія в повному обсязі погоджується з висновками с суду першої інстанції про необхідність визнання протиправним та скасування розпорядження Кіровоградського міського голови від 15.08.2017 року № 210-к «Про звільнення ОСОБА_2» і від 28.08.2017 року № 221-к «Про зміну дати звільнення ОСОБА_2», а також про поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького з 28.08.2017 року.

Виходячи з протиправності розпоряджень Кіровоградського міського голови «Про звільнення ОСОБА_2» і про «Про зміну дати звільнення ОСОБА_2», внаслідок чого позивачка була поновлена судом на посаді, судова колегія визнає правильним стягнення судом на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тому керуючись положеннями ст.235 КЗпП України, та перевіривши правильність розрахунку судом заборгованості по заробітній платі перед позивачкою за час вимушеного прогулу, судова колегія погоджується і з зазначеною частиною рішення суду першої інстанції про стягнення на її користь суми в розмірі - 194 192,60 грн., з негайним виконання судового рішення в частині стягнення коштів за один місяць в розмірі - 27 741,80 грн.

Таким чином, перевіривши правову оцінку та повноту встановлення фактичних обставин спірних правовідносин, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки вирішуючи наявний у справі спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановивши права та обов'язки сторін, перевіривши їх доводи, яким надав належну правову оцінку, прийняв у цій справі рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду є обґрунтованими та підтверджені наявними у справі доказами, а наведеними в апеляційних скаргах доводами відповідачів ці висновки суду першої інстанції не спростовуються та не дають підстав вважати оскаржуване рішення суду першої інстанції незаконним чи необґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, судова колегія, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги міського голови Райковича Андрія Павловича та Служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького - залишити без задоволення

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 березня 2018 року - залишити без змін

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.В. Мельник