Справа № 215/1857/16-а(2-а/215/64/16)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2018-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 липня 2018 р. справа № 215/1857/16-а(2-а/215/64/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд в особі судді-доповідача Юрко І.В., перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 19 травня 2016 року у справі № 215/1857/16-а(2-а/215/64/16) за позовом ОСОБА_2 до Держави України в особі директора Державної установи "Український державний науково-дослідний інстітут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України" Іпатова А.В. про визнання дій протиправними та стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2016 року позовну заяву повернуто ОСОБА_2 як непідсудну Тернівському районному суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу.

Суд вважає, що зазначена апеляційна скарга не відповідає вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року (далі по тексту - Закон №2147-VIII) внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, а саме викладено його в новій редакції.

Вказаний Закон набрав чинності з 15.12.2017 року.

Відповідно до п.п.13 п.1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 15.12.2017 року) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Як зазначалося вище, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена 19 травня 2016 року, тобто до внесення зазначених вище змін у Кодекс адміністративного судочинства України, а тому може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності Законом №2147-VIII.

Відповідно до частини третьої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017 року), апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Позивач подав апеляційну скаргу 02.07.2018 року, що підтверджується відповідною відміткою суду першої інстанції на першому аркуші апеляційної скарги (а.с.31).

Разом з апеляційною скаргою позивач подав суду заяву про поновлення строку звернення до суду.

В обгрунтування заяви зазначено, що позивач лише 27.06.2018 року одержав копію ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року, не був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, не знав про набрання законної сили судовим рішенням, а також часто хворів.

Суд вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України (в редакції на час даної процесуальної дії), суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 01.07.2016 року вже подавав апеляційну скаргу на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2016 року в межах строку на апеляційне оскарження (а.с.9-18).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв'язку з необхідністю подання до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду документа про сплату судового збору та встановлено строк для усунення таких недоліків.

Копія вказаної ухвали суду була отримана позивачем поштою 16.08.2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.23).

У зв'язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року апеляційну скаргу повернуто апелянту.

Копія ухвали суду від 31 серпня 2016 року надсилалася рекомендованою поштою на адресу ОСОБА_2, зазначену ним в апеляційній скарзі.

До суду повернувся не врученим конверт із копією ухвали від 31 серпня 2016 року. До конверта прикріплена довідка установи поштового зв'язку про причини повернення такого конверта «за закінченням терміну зберігання» (а.с.30).

Таким чином, копія ухвали від 31 серпня 2016 року не вручена ОСОБА_2 з незалежних від суду причин.

Також апелянтом суду апеляційної інстанції не надано будь-яких доказів на підтвердження його хвороби та неможливості протягом майже двох років подати апеляційну скаргу на ухвалу суду.

Суд зазначає, що позивач не виявляв належної зацікавленості у розгляді справи, про що, зокрема, свідчить те, що він протягом майже двох років не звертався до судів першої та апеляційної інстанцій за інформацією щодо стану розгляду його справи.

Крім того, відповідно до статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» (далі по тексту - Закон №3262-IV) усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Для доступу до судових рішень Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - Реєстр), що є автоматизованою системою збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. До Реєстру вносяться всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі (стаття 3 цього Закону).

Згідно з частинами першою та другою статті 4 Закону №3262-IV судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 49 КАС України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, відтак, інформацію про оскаржуване рішення суду першої інстанції, мав можливість отримати з Реєстру, а саме, з 08 липня 2016 року, однак апеляційну скаргу відповідно до штемпеля на конверті подано 02.07.2018 року.

Згідно частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини п'ятої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як зазначалося вище, апеляційна скарга подана позивачем 02.07.2018 року.

Статтею сьомою Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року установлено у розмірі 1762 гривень.

Підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що при поданні до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду, ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачу за подання апеляційної скарги на ухвалу суду необхідно було сплатити судовий збір у сумі 1762 гривень.

Позивачем документ про сплату судового збору до апеляційної скарги не додано та подано суду заяву про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування заяви позивач зазначає про свій тяжкий майновий стан та про те, що його місячний дохід складає 27,90 грн..

До заяви позивач додав довідку Тернівського УПСЗН м. Кривий Ріг від 26 червня 2018 року № 5207, відповідно до якої позивач отримує компенсацію по догляду за інвалідом у наступних розмірах:

- за липень 2017 року - 26,94 грн.;

- за серпень 2017 року - лютий 2018 року - 27,90 грн. щомісячно;

- за березень - червень 2018 року - 30,57 грн. щомісячно.

Суд зазначає, що відомості, які містяться у вказаній довідці, не підтверджують відсутність у позивача інших доходів (в тому числі пенсії, доходів від підприємницької діяльності, тощо).

Таким чином, суд не має можливості встановити, чи є заява позивача про звільнення від сплати судового збору обгрунтованою.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно надати суду додаткові докази на підтвердження тієї обставини, що майновий стан позивача перешкоджає сплаті ним судового збору за подання апеляційної скарги або надати суду документ про сплату судового збору у розмірі 1762 гривні за наступними реквізитами:

отримувач коштів: УК у Шевчен.р.м.Дніпра/Шев.р/22030101;

код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989274;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку отримувача (МФО): 899998;

рахунок отримувача: 1005;

код класифікації доходів бюджету: 22030101;

призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв'язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані. Частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 169, 295, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заяви про поновлення строку апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без руху.

Позивачу усунути встановлені недоліки апеляційної скарги шляхом подання до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду:

- заяви про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали суду із зазначенням інших, поважних, підстав для поновлення такого строку;

- документа про сплату судового збору в розмірі 1762 гривні, або додаткових доказів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Встановити строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги - десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Після усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.В.Юрко