Справа № 813/1944/18
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/1944/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2018 року

зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Капля Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення нарахування підвищення до пенсії позивача відповідно до п."г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування";

- зобов'язати відповідача здійснити нарахування і виплату позивачу підвищення до пенсії позивача відповідно до п."г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", починаючи з 01.12.2017, з урахуванням виплачених сум і до настання обставин, з якими Закон пов'язує зміну чи припинення таких виплат.

Ухвалою від 14.05.2018 суддя відстрочив сплату судового збору.

Ухвалою від 14.05.2018 суддя відкрив провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату та надбавку пенсії як реабілітованому та потерпілому від політичних репресій на підставі п."г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування". Листом від 02.03.2018 №3/С-3/25/02.25-14 відповідач повідомив позивача про те, що розмір пенсії, доплат та підвищень до пенсії обчислено відповідно до вимог чинних нормативних актів,томі підстав для задоволення заяви немає.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування». Позивачу розраховано із стажу роботи 1 рік 7 місяців 12 днів, при цьому період з 14.07.1982 по 14.01.1985 зараховано в потрійному розмірі та заробітної плати за період з 01.06.1992 по 30.06.1997 та з 01.02.2005 по 08.05.2007 та становить 1770,87 грн. Окрім цього, вважає неправомірною позовну вимогу про зобов'язання здійснити нарахування і виплату позивачу підвищення до пенсії позивача відповідно до п."г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", починаючи з 01.12.2017, з урахуванням виплачених сум і до настання обставин, з якими Закон пов'язує зміну чи припинення таких виплат, оскільки відповідно до п.1.7 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви, тобто 17.02.2018.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просила суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

ОСОБА_1 громадянин України ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Камянка-Бузькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Львівської області (в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області) та отримує пенсію за віком.

Позивач, відповідно до довідки Прокуратури Львівської області про реабілітацію №13/7169-91 від 30.01.1992 визнаний реабілітованим на підставі ст.1 Закону Української РСР від 17.04.1991 «Про реабілітацію жертв політичних репресій».

08.08.2005 та 08.02.2018 позивачу видано посвідчення реабілітованого №117181 та №117169.

17.02.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату та надбавку пенсії як реабілітованому та потерпілому від політичних репресій у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до п."г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Разом із заявою позивач додав наступні документи: завірену копію паспорта та пенсійного посвідчення, завірену копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, завірену копію посвідчення реабілітованого, завірену копію довідки про реабілітацію.

Листом від 02.03.2018 №3/С-3/25/02.25-14 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача, що розмір пенсії, доплат та підвищень до пенсії обчислено відповідно до вимог чинних нормативних актів.

Окрім цього, повідомлено позивача, що рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених в заяві, може бути оскаржено.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які набули правового статусу реабілітованих, основи їх соціального статусу та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріплені в Законі України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні" від 17.04.1991 № 962-XII, дія якого поширюється на осіб, необґрунтовано засуджених судами України або репресованих на території республіки іншими державними органами в будь-якій формі, включаючи позбавлення життя або волі, переселення в примусовому порядку, вислання і заслання за межі республіки, позбавлення громадянства, примусове поміщення до лікувальних закладів, позбавлення чи обмеження інших громадянських прав або свобод з мотивів політичного, соціального, класового, національного і релігійного характеру.

Статтею 1 Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні" встановлено, що реабілітованими є, зокрема, особи, які з політичних мотивів були необґрунтовано засуджені судами або піддані репресіям позасудовими органами, в тому числі "двійками", "трійками", особливими нарадами і в будь-якому іншому позасудовому порядку, за вчинення на території України діянь, кваліфікованих як контрреволюційні злочини за кримінальним законодавством України до набрання чинності Законом СРСР "Про кримінальну відповідальність за державні злочини" від 25.12.1958, за винятком осіб, зазначених у статті 2 цього Закону.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні", вирішення питань, пов'язаних з встановленням факту розкуркулювання, адміністративного виселення, з відшкодуванням матеріальних збитків, поновленням трудових, житлових, пенсійних та інших прав громадян, реабілітованих відповідно до вказаного Закону, покладається на обласні, міські і районні Ради народних депутатів.

Згідно з п. 2.13 постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, якою затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка зареєстрована у Мінюсті 27.12.2005 за № 1566/11846, за документ, який засвідчує, що особа визнана реабілітованою, приймається завірена в установленому порядку копія посвідчення реабілітованого. Для осіб, реабілітованих згідно зі ст.. 3 Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні", приймаються довідки органів внутрішніх справ, видані на підставі наявних у них відповідних документів (постанови про вислання, особистих справ на висланих осіб тощо), а за відсутності таких документів - довідки районних комісій з поновлення прав реабілітованих, видані на підставі встановленого факту переселення.

До матеріалів справи долучено копію безтермінового посвідчення реабілітованого та потерпілого від політичних репресій, виданого Радехівською районною радою 08.02.2018.

Згідно з довідкою про реабілітацію, позивач є особою, яка необґрунтовано зазнала політичних репресій як член сім'ї репресованої з політичних мотивів родини, згодом була реабілітованою, що надає право на підвищення призначеної пенсії відповідно до п. "г" ст. 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Пунктом "г" ч. 1 ст. 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії підвищуються на 50%, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п.1.6. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2015 №22-1 (далі - Порядок №22-1) звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Згідно з п 1.7. Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Згідно з п. 1.8. Порядку №22-1 особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.7 вказаного розділу.

Відповідно до п. 4.1. Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Згідно з п.4.2. Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Пунктом 4.3. Порядку №22-1 встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 вказаного розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов'язків) та завіряється печаткою управління.

Відповідно до п.4.7. Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Суд встановив, що позивач 17.02.2018 звернувся до відповідача із заявою про виплату та надбавку пенсії як реабілітованому та потерпілому від політичних репресій у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до п."г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Разом із заявою позивач додав наступні документи: завірену копію паспорта та пенсійного посвідчення, завірену копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, завірену копію посвідчення реабілітованого, завірену копію довідки про реабілітацію.

Суд зазначає, що відповідач у листі від 02.03.2018 №3/С-3/25/02.25-14 не надав жодної правової оцінки щодо розгляду заяви позивача про виплату та надбавку пенсії як реабілітованому та потерпілому від політичних репресій, а лише вказав на те, що згідно з матеріалами пенсійної справи №125684 позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Проте, за результатом розгляду заяви позивача відповідного рішення, передбаченого Порядком №22-1, відповідач не прийняв. Розгляд заяви позивача у формі відповіді із зазначенням права на оскарження в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян» не може вважатися всебічним, повним та об'єктивним.

З огляду на наведене, суд вважає, що заява позивача про виплату та надбавку пенсії як реабілітованому та потерпілому від політичних репресій у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до п."г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення", не розглянута відповідачем належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 про виплату та надбавку пенсії як реабілітованому та потерпілому від політичних репресій у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до п."г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" протиправною.

Для відновлення порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.02.2018 про виплату та надбавки до пенсії як реабілітованому та потерпілому від політичних репресій з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

При вирішенні питання про стягнення судового збору, суд виходить з того, що ухвалою від 14.05.2018 позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. З врахуванням того, що суд задовольнив дві позовні вимоги, з виходом за межі позовних вимог, відповідно до положень ст. 139 КАС України, судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.02.2018 про виплату надбавки до пенсії як реабілітованому та потерпілому від політичних репресій.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.02.2018 про виплату надбавки до пенсії як реабілітованому та потерпілому від політичних репресій з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складене і підписане 17.07.2018.

Суддя А.Г.Гулик