Справа № 809/733/17
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2018 року

м. Київ

справа №809/733/17

адміністративне провадження №К/9901/44513/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик Ю.А., Гімона М.М., -

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 809/733/17

за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області (далі - управління ПФУ) до відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ) «Автоливмаш» про стягнення заборгованості, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою управління ПФУ

на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 року, ухвалену у складі судді Лучко О.О. та

ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Бруновської Н.В., суддів Костіва М.В., Шавеля Р.М., -

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2017 року управління ПФУ звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ВАТ «Автоливмаш» на користь управління ПФУ заборгованість по відшкодуванню пільгових пенсій в сумі 21 388 грн 22 коп.

Позов обґрунтовано тим, що внаслідок невідшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2, відповідачем порушуються вимоги Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), у зв'язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 21 388 грн 22 коп. за період з 01 грудня 2011 року по 01 квітня 2012 року.

Івано-Франківський окружний адміністративний суд постановою від 08 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року, відмовив в задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого поголився й апеляційний суд, керувався тим, що при викупі цілісного майнового комплексу ВАТ «Автоливмаш» в процесі відновлення платоспроможності боржника до правонаступників перейшли майнові права та зобов'язання цілісного майнового комплексу ВАТ «Автоливмаш», а відтак відповідно до пункту 6.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 (далі - Інструкція) витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах повинні відшкодовувати правонаступники ВАТ «Автоливмаш».

28 вересня 2017 року управління ПФУ звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року, ухвалити нове рішення - про задоволення позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що відсутній акт прийому-передачі грошових зобов'язань з чітким розмежуванням та визначенням заборгованості чи здійснення поточних платежів, зокрема до Пенсійного фонду України до договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу ВАТ «Автоливмаш», за умовами якого до правонаступників перейшли майнові права та зобов'язання даного цілісного майнового комплексу.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 04 жовтня 2017 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.

18 жовтня 2017 року від відповідача надійшли заперечення на зазначену касаційну скаргу, в яких ВАТ «Автоливмаш» просить останню залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

Пунктом 4 частини першої розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частини третя статті 3 КАС України).

Касаційний адміністративний суд заслухав у попередньому судовому засіданні доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних постанови та ухвали судів попередніх інстанцій - без змін, з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

У справі, яка розглядається, суди встановили, що ВАТ «Автоливмаш» перебуває на обліку в управлінні ПФУ як платник страхових внесків.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 19 грудня 2003 року у справі за №Б-7/282 введено процедуру санації боржника ВАТ «Автоливмаш» та визначено інвесторів санації - Державну компанію з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України і товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Куфур». Згідно з планом санації інвестори взяли на себе зобов'язання по задоволенню всіх вимог кредиторів згідно реєстру, викупу цілісного майнового комплексу майна боржника, перепрофілювання виробництва, технічного переоснащення для випуску спеціалізованих ліній по утилізації сміття, збереженню робочих місць, тощо.

Згідно з договором купівлі-продажу цілісного майнового комплексу ВАТ «Автоливмаш» при викупі в процесі відновлення платоспроможності боржника від 23 липня 2004 року Державна компанія з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України і ТОВ «Куфур» є правонаступниками у всіх майнових правах та зобов'язаннях цілісного майнового комплексу ВАТ «Автоливмаш» без обмежень.

Окрім того, суд апеляційної інстанції встановив, що ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 15 грудня 2005 року в справі № Б-7/282 припинено провадження по справі № Б-7/282. Згідно вказаної ухвали суду боржника - ВАТ «Автоливмаш» визнано таким, що відновив свою платоспроможність, та звільнений від боргових зобов`язань, які не увійшли до реєстру вимог кредиторів в процедурі банкрутства.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

За правилами абзацу 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Це означає, що підприємства і організації відшкодовують органу Пенсійного фонду України витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених працівникам підприємства відповідно до пунктів «а», «б-з» частини першої статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII), незалежно від їх часу призначення, до досягнення цими працівниками пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV.

Порядок відшкодування фактичних витрат по виплаті та доставці пенсій визначено Інструкцією.

Пунктом 6.2, 6.3 Інструкції передбачено, якщо пенсія на пільгових умовах призначена із зарахуванням періодів роботи, передбачених статтями 13, 14, 55 Закону № 1788-ХІІ, що дають право на пільгову пенсію, то відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій здійснюється тими підприємствами, на яких цей стаж був набутий. У разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять його правонаступники.

Відповідно до частини першої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

За загальним визначенням, правонаступництво - це перехід прав і обов'язків від одного суб'єкта до іншого. Правонаступництво може бути універсальним або частковим. За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов'язки того суб'єкта, якому вони належали раніше. За часткового правонаступництва від одного до іншого суб'єкта переходять лише окремі права і обов'язки.

У справі, яка розглядається, суди встановили, що до правонаступників перейшли всі майнові права та зобов'язання цілісного майнового комплексу ВАТ «Автоливмаш» без обмежень.

З огляду на викладене, правильними є висновки судів попередніх інстанцій за встановлених у цій справі обставинами, про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки продажем цілісного майнового комплексу ВАТ «Автоливмаш» змінено його власника, а тому в силу пункту 6.3 Інструкції, відсутні підстави для стягнення з ВАТ «Автоливмаш» заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Касаційний адміністративний суд виходить з такого, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанцій, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.

Як зазначено у частині четвертій статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, Касаційний адміністративний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судами оспорюваних рішень і погоджується з їх висновками у справі, якими доводи скаржника відхилено.

Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року у справі № 809/733/17 - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон,

Судді Верховного Суду