Справа № 489/2524/18
Суддя: Тихонова Н. С.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/2524/18
Номер провадження 2-а/489/165/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Тихонової Н.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанов по справі про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

03.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся із зазначеним позовом до відповідача, яким просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 105974 від 21.04.2018 року та постанову серії ВР №116470 від 21.04.2018 року та закрити провадження у справі.

Позивач вказує на те, що 21.04.2018 року він рухався на транспортному засобі марки «Scania» із причепом LAMBERT LVFSS-3Е, по автомобільній дорозі М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» та був зупинений інспекторами патрульної поліції, якими в подальшому винесено Постанову та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП, та Постанову, за якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за порушення вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП, посилаючись на те, що позивач начебто рухаючись по автомобільній дорозі здійснив обгін іншого транспортного засобу в зоні дії розмітки 1.1, чим порушив вимоги ПДР України та в позивача був відсутній поліс обовязкового страхування.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідачем винесено постанову протиправно, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідач при розгляді справи не надав оцінку всім доказам, не провів розгляд справи у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Згідно наданого відзиву представник відповідача вказував, що факт правопорушення зафіксовано на відеозаписі та працівниками поліції правомірно винесено постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача.

У відповіді на відзив позивач зазначав, що доводи відповідача є необґрунтованими та передчасними, та такими, що не відповідають дійсним фактам. До того ж, поліцейським було Постанову про накладення адміністративного стягнення винесено на місці зупинки транспортного засобу, що носило формальний характер та чим порушено процедуру розгляду справи; поліцейським не складено Протокол про адміністративне правопорушення; відповідачем не надано розпорядчого акту Управління патрульної поліції в Миколаївській області, яким на інспектора покладено відповідні повноваження; відзив на позов надано неналежним відповідачем Управління ПП у м. Миколаєві ДПП, в той час як позов предявлено до інспектора патрульної поліції.

Ухвалою від 04.05.2018 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно ч.2 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань від учасників справу про проведення судового засідання з повідомленнями (викликом) сторін не надходило, відтак суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі сторін.

Встановивши фактичні обставини, з'ясувавши взаємовідносини, які склались між сторонами, дослідивши надані сторонами докази, суд виходить з такого.

21.04.2018 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Scania» із причепом LAMBERT LVFSS-3Е, по автомобільній дорозі М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», здійснив перетин дорожньої горизонтальної суцільної лінії, розмітки 1.1, чим порушив ПДР України. Його було зупинено працівниками патрульної поліції УПП в Миколаївській області ДПП та винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 105974 за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Після цього, поліцейськими було виявлено, що позивач не має при собі Полісу обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів, через що відносно позивача винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 116470 за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідно до якої на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП України керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов'язки і відповідальність суб'єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об'єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов'язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст.122 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність…, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту наданого представником відповідача диску з відеозаписами вбачається, що факт вчинення правопорушення позивачем не відображений.

Будь-яких інших доказів, які б свідчили про вчинення позивачем правопорушення та його вини ( матеріали фотозйомки, покази свідків тощо), представником відповідача не надано.

Щодо доводів позивача про те, що поліцейським не складено Протокол адміністративного правопорушення, справу розглянуто на місці зупинки транспортного засобу формально, не заслуговують на увагу через наступне.

За змістом ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (зокрема порушення частини 1 статті 121-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до частини 2 статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У статті 258 КУпАП наведено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Так, ч.2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Так, відповідно до положень ст. 283 КпАП України - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Пунктом 2.3 рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 передбачено, що у частинах першій, другій статті 258 КпАП України визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

За КпАП України до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень розгляду у скороченому провадженні не підлягають. (ВАСУ справа № К/800/37207/15 від 26 жовтня 2016 року).

Частина третя ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Частина третя ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

При цьому зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція № 1395, якою врегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України і вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи постанови Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією.

Щодо посилань позивача про те, що відзив на позов надано неналежним відповідачем, то суд вважає, що такі доводи не можуть бути прийняті до уваги через наступне.

Слід також зазначити, що відповідно до ст.13 Закону України «Про національну поліцію» систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції.

Згідно ст. 15 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 р. територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Перелік територіальних органів Національної поліції міститься в додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015р. №730.

Положенням про Департамент патрульної поліції, затвердженим наказом Національної поліції України від 06.11.2015р. №73 передбачено, що Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України. Департамент патрульної поліції складається з підрозділів: апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції. Департамент патрульної поліції та його підрозділи становлять єдину систему.

Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції, а тому входить до системи органів Національної поліції.

Інспектор УПП у м. Миколаєві сержант поліції ОСОБА_2 є посадовою особою Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції, що є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції.

Згідно з ч.3 ст.46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Тобто, інспектор УПП у м. Миколаєві сержант поліції ОСОБА_2 є посадовою особою Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції, що у відповідності до визначення суб'єкта владних повноважень та відповідача в адміністративній справі, регламентованого процесуальним законодавством (п.п.7, 9 ч.1 ст.4 КАС України), а відповідно представник Управління має право захищати інтереси посадової особи цього Управління.

Щодо дотримання інспекторами порядку процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вбачає, що вона не є дотриманою згідно приписів чинного законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху.

При цьому, частина 2 цієї статті передбачає, що поліцейський зобовязаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до розд.3 ч.4 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі Інструкція) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

При цьому, згідно з розд.3 ч.9 Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

До того ж, з відеозапису вбачається, що постанову про адміністративне правопорушення відповідачем було винесено з порушенням порядку розгляду даної категорії справ, передбаченим законодавством, оскільки відносно позивача розглядалось одразу дві справи про адміністративне правопорушення без їх розділення або обєднання для сумісного розгляду, та відразу ж вручено позивачу дві постанови.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що у транспортного засобу, яким керував позивач, є діючі Поліси обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до п.4, п.6 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи недоведення відповідачем події адміністративного правопорушення та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку що вимоги в частині закриття провадження у справі про притягнення позивача до відповідальності також підлягають задоволенню.

Згідно ст. 139 КАС судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 30, 72, 73, 241-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Поліцейського роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанов по справі про адміністративні правопорушення - задовольнити.

Скасувати поставу про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не автоматичному режимі серії ВР № 105974 від 21.04.2018 року та постанову серії ВР №116470 від 21.04.2018 року відносно ОСОБА_1.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, вул. 81, корп. А;

Відповідач поліцейський роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції ОСОБА_2, , місце знаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-б.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду або через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 17.07.2018.

Суддя Н.С. Тихонова