Справа № 486/878/18
Суддя: Волкова О. І.
Дата ухвалення: 2018-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 486/878/18 Провадження №2-а/486/29/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого- судді - Волкової О. І.

при секретарі - Полуєвій Н.С.

за участі: позивавча- Ігнатенко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Сектору реагування патрульної поліції Южноукраїнського відділення Первомайського відділу ГУНП в Миколаївській області старший лейтенант поліції Хеляр Руслан Олександрович про визнання дій суб'єкта владних повноважень незаконними та скасування постанови ,

В С Т А Н О В И В:

04.07.2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання дій суб'єкта владних повноважень незаконними та скасування постанови.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28.06.2018 року близько 12-00 год. він виїхав з автостоянки біля телевежі на своєму автомобілі. На воротах стоянки будь-яких знаків не встановлено, на проїжджій частині дороги також відсутні знаки, які б обмежували рух транспорту «ліворуч». Виїхавши зі стоянки він перетнув дорожню розмітку та повернув ліворуч. Проїхавши перехрестя у напрямку вулиці Молодіжна його автомобіль наздогнала поліцейська патрульна машина з увімкнутими світловими та звуковими сигналами та вимогою зупинитися. Поліцейські повідомили, що ним порушено ПДР, а саме виїзд на зустрічну смугу. Він наполягав на тому, що правил не порушував, пропонував повернутися та оглянути виїзд із стоянки, але поліцейські не погодилися. В результаті чого на нього було притягнено накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 грн. З даною постановою він не погоджується, у зв'язку з чим просить її скасувати.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що повернувшись до виїзду зі стоянки, на його здивування, між листям дерев він ледь помітив трубу з металевою круглою табличкою та незрозумілим малюнком. Підійшовши ближче він розгледів знак забороняючий рух ліворуч. Зазначив, що при виїзді з воріт автостоянки даного знаку взагалі не видно, оскільки він схований між листями дерев.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується копією "журналу розносної кореспонденції", яка долучена до матеріалів справи. Причини неявки суду не повідомив.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 944435 від 28.06.2018 року інспектором СПП Южноукраїнського П Первомайського ВП в Миколаївькій області Хеллер С.О. накладено адміністративне стягнення на позивача у розмірі 425,00 грн.

В судовому засіданні встановлено, що на автостоянці за адресою м.Южноукраїнськ вулиця 300-річчя Костянтинівки на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за порушення ПДР за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні переглядалася фотознімки з місця адміністративного правопорушення надані позивачем в якості доказу до позову. Відповідно до наданих фотознімків позивачем зафіксовано підтвердження того, що видимість дорожнього знаку обмежена.

Працівник поліції який діяв в особі держави перед тим як висунути звинувачення про порушення правил дорожнього руху повинен бути переконаний у тому, що він діє правомірно. З огляду ж на надані докази, суд назвати дії працівника поліції правомірними не може, так як його дії не можна назвати бездоганними. Поліцейський діяв незаконно так як видимість дорожнього знаку, встановленого на автостоянці за адресою м.Южноукраїнськ вулиця 300-річчя Костянтинівки, обмежена.

Слушними є твердження позивача про те, що працівник поліції знав та бачив, що встановлений дорожній знак для водіїв є невидимим.

Відповідно до ст. 2 завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені норми передбачають покладення на відповідача, як суб'єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Проте, в порушення вимог вказаної статті відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні були дослідженні матеріали фотознімки з місця події, які підтверджують посилання позивача на обмежену видиміть дорожнього знаку.

Відповідно до ч.3 п.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» «Онер'їлдіз проти Туреччини», «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», «Москаль проти Польщі»).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення «Москаль проти Польщі»).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії»).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» та у справах «Ґаші проти Хорватії» «Трґо проти Хорватії»).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», «із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури».

Суд звертає увагу Южноукраїнську міської ради, що дорожній знак, встановлений на автостоянці за адресою м.Южноукраїнськ вулиця 300-річчя Костянтинівки є невидимим для водіїв, що суперечить вимогам Закону України "Про дорожній рух".

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог визнання дій поліцейського протиправними та скасування постанови серія НК №944435 за ч.2 ст. 122 КУпАП про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у розмірі 425,00 грн.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 139 КАС України судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 90, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора Сектора реагування патрульної поліції Южноукраїнського відділення Первомайського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області Хеллер Руслана Олександровича серія НК №944435 від 26.06.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Повний текст рішення складено 17 липня 2018 року

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду О. І. Волкова