Справа № П/811/878/18
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 липня 2018 року справа № П/811/878/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.,

суддів: Ясенової Т.І. Суховарова А.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року (суддя Сагун А.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

про зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у березні 2018 року звернулася до суду з позовом, в якому просила зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, у власність для ведення фермерського господарства площею 7,2200 га, ріллі, яка розташована на території Боківської сільської ради Долинського району Кіровоградської області.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, яка полягала у невиконанні своїх обов'язків стосовно затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства площею 7,2200 га ріллі, яка розташована на території Боківської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, кадастровий номер НОМЕР_1, викладену в листі від 16 лютого 2018 року за № Г-1182/0-1052/0/17-18; зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства площею 7,2200 га ріллі, яка розташована на території Боківської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, кадастровий номер НОМЕР_1.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції невірно застосовано норми чинного законодавства.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що розпорядженням голови Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 301-р від 28 квітня 2012 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в розмірі середньої частки (паю) 6,5 сільськогосподарських угідь в умовних кадастрових гектарах, з них ріллі - 5,74 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель державної власності (запасу) сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Кіровської сільської ради Долинського району без зміни категорії земель.

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 7,22 га для ведення фермерського господарства на території Боківської сільської ради Долинського району Кіровоградської області.

Листом за № Г-19153/0-12852/0/6-17 від 03.10.2017 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відмовило у затверджені проекту землеустрою, оскільки за результатами поданих матеріалів встановлено, що проект землеустрою не відповідає вимогам законів, а саме: цільове призначення земельної ділянки у поданій заяві про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою не відповідає цільовому призначенню земельної ділянки у наданому дозволі та розробленому проекті землеустрою; необхідно долучити документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність відповідної освіти.

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 повторно звернулася до відповідача, проте листом № Г-20989/0-14813/0/6-17 від 07.11.2017 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою, оскільки відсутні відомості про інженера-геодезиста, відсутні відомості про реєстрацію та облік апаратури супутникових радіонавігаційних систем.

У лютому 2018 року ОСОБА_1 знову звернулася до відповідача з заявою про затвердження проекту землеустрою.

Листом № Г-1182/0-1052/0/17-18 від 16.02.2018 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відмовило ОСОБА_1 у затверджені проекту землеустрою, оскільки матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування необхідно привести у відповідність до статті 50 Закону України «Про землеустрій», а саме необхідно: долучити відомості про інженера-геодезиста, проект землеустрою доповнити інформацією про дотримання вимог п. 7 Порядку використання апаратури супутникових радіонавігаційних систем під час проведення топографо-геодезичних, картографічних, аерофотознімальних, проектних, дослідницьких робіт і вишукувань та кадастрових зйомок; матеріали встановлення межових знаків привести у відповідність до п. 3.9 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулася до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

За приписами частини 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 8 ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною 5 вказаної статті встановлено, що органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Згідно з ч. 8 ст. 186-1 ЗК України у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений). Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Відповідно до ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно з ч. 10 ст. 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме: подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність, отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні), після розроблення проекту землеустрою такий погоджується з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Погоджений проект землеустрою подається громадянином до відповідного органу виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, у двотижневий строк, зобов'язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

Суд першої інстанції вірно встановив, що закон не містить підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність, що зазначені у листі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № Г-1182/0-1052/0/17-18 від 16.02.2018, як наслідок, суд дійшов обґрунтованого висновку про неправомірність такої відмови.

Також судом встановлено, що наданий позивачем на затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність містить пояснювальну записку відповідального інженера-землевпорядника, свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки, кадастровий план земельної ділянки, акт прийому-передачі межових знаків на зберігання. Вказаний проект погоджений у встановленому законом порядку Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер.

Спростовуючи доводи апелянта, що суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе його повноваження, суд апеляційної інстанції зазначає, що з матеріалів даної справи вбачається, що ОСОБА_1 з заявою про затвердження проекту землеустрою зверталася до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області тричі. Таким чином, повторна, необґрунтована та неправомірна відмова державного органу має розглядатися як зловживання наданими законом повноваженнями і зобов'язання судом усунути таке зловживання шляхом прийняття певного рішення за встановлених обставин не може вважатися неправомірним втручанням у дискреційні функції суб'єкта владних повноважень.

Інших обґрунтованих доводів у спростування встановлених судом обставин апелянтом не наведено.

Колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року в адміністративній справі № П/811/878/18 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 19 липня 2018 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Головуючий суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров