Справа № 751/4408/18
Суддя: Маслюк Н. В.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року місто Чернігів

Справа №751/4408/18

Провадження№2-а/751/174/18

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н.В.

секретаря судового засідання Дасюк Н.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач Чернігівська митниця Державної фіскальної служби

представник позивача - ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

02 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил 0581/10200/18 від 20.06.2018 року, винесену заступником начальника Чернігівської митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.481 МК України у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн, а також просив поновити строк звернення до суду.

Заявлені вимог мотивує тим, що 20.06.2018 року, заступником начальника Чернігівської митниці ОСОБА_4, була винесена постанова по справі про порушення митних правил №0581/10200/18, відповідно до якої його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. Вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, винесена з порушенням чинного законодавства, викладені у ній обставини та підстави порушення митних правил є такими, що не відповідають фактичним обставинам, а розгляд справи є неповним та необ'єктивним. Зазначив, що під час розгляду справи був залучений перекладач з української на російську мову, але записів про те, що він достатньо володіє російською мовою у протоколі не має. Під час ознайомлення з протоколом ніякого перекладача не було. Крім того, зазначив, що в порушення ст. 498 МК України, його було позбавлено права на захист. За таких підстав вважає, що протокол про ПМП не може бути визнаним належним доказом, а висновок ОСОБА_4 про винуватість особи у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, не ґрунтується на доказах та їх аналізі.

У судове засідання позивач не прибув, надав повноваження на представлення своїх інтересів в суді адвокату ОСОБА_2, який в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, доказів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано.

Представник відповідача Чернігівської митниці ДФС України, в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши при цьому, що позовні вимоги не визнає відповідно до відзиву (а.с.21-26). Зазначив, що позивач у позові не наводить жодної з підстав, передбачених ст. 531 МК України, як і не наводить жодного аргументу, який би вказував на відсутність складу ПМП, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України. Щодо доводів представника позивача щодо незалучення перекладача з вірменської зазначив, що позивач під час складання протоколу спілкувався російською мовою, протокол складено за участю перекладача, який здійснював переклад з української на російську мову, про що зроблені необхідні записи. Позивач розуміє та використовує в повсякденному житті саме російську мову, що підтверджується його поясненнями від 28.04.2018 року, зробленими власноручно. Крім того, зазначає, що позивач з 18.09.2013 року перебуває на території України і не може не розуміти українську або російську мови. Також вказав, що позивачу роз'яснювалися вимоги ст. ст. 494, 498 МК України, в тому числі право користуватися юридичною допомогою захисника, про що свідчить його підпис. Однак позивач не скористався своїм правом щодо залучення правозахисника під час складання протоколу, а також будь-яких зауважень під час складання протоколу не зазначив.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обовязки (ст.1 ст.60 КАС України).

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п.1 ч.3 ст.205 КАС України)

Згідно з частиною першою статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З огляду на положення ст.205, 268 КАС України України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, наявні та подані докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Головним державним інспектором сектору ВМОІД УМПМ та МВ Чернігівської митниці ДФС ОСОБА_5 28 квітня 2018 року відносно ОСОБА_1 складений протокол про порушення митних правил №0581/10200/18 за ознаками ч.3 ст.481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб (а.с.8-10). Як вбачається із змісту протоколу, 28.04.2018 о 21 год 38 хв у зону митного контролю ВМО № 1 митного посту «Нові Яриловичі» митниці у напрямку «виїзд з України» в рейсовому автобусі «Київ-Гомель» в якості пасажира заїхав громадянин ОСОБА_6 Вірменії ОСОБА_1 У ході проведення митних формальностей на громадянина ОСОБА_1 спрацювала «Автоматизована система управління ризиками». Згідно інформації, наданої ЄАІС ДФС України, громадянином ОСОБА_1 17.09.2014 року ввезено на митну територію України у митному режимі тимчасового ввезення строком до 1 року транспортний засіб особистого користування автомобіль марки «CITROEN BERLINGO», реєстраційний номер LT RV0435, номер кузова НОМЕР_1.

Постановою заступника начальника Чернігівської митниці ДФС України ОСОБА_4 від 20.06.2018 року позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.481 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн (а.с.5-7).

Пунктами 21 і 25 ч.1 ст.4 МК України визначено, що митна процедура це зумовлені метою переміщення товарів через митний кордон України сукупність митних формальностей та порядок їх виконання, а митний режим комплекс взаємоповязаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Частиною 3 статті 481 МК України передбачено відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб.

Тобто, обовязковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення більш як на 10 діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення. А тривати дане правопорушення може від кількох днів до кількох років, а тому вважається формально закінченим з моменту фіксування такого у протоколі про порушення митних правил.

Статтею 103 МК України встановлено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 380 МК України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до ч.6 ст. 380 МК України, у разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання митним органам власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим відмови на користь держави чи знищення або руйнування.

Згідно ч. 6 ст. ст. 114 МК України для поміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митний режим тимчасового вивезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна: подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового вивезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового вивезення;

2) у випадках, передбачених законодавством, надати органу доходів і зборів зобов'язання про реімпорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які тимчасово вивозяться, у строки, встановлені органом доходів і зборів; 3) подати органу доходів і зборів дозвіл відповідного компетентного органу на тимчасове вивезення товарів, якщо отримання такого дозволу передбачено законодавством.

Статтею 120 МК України визначено, що митний режим тимчасового вивезення завершується шляхом реімпорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті.

Транспортний засіб «CITROEN BERLINGO», реєстраційний номер дн LT RV0435, номер кузова НОМЕР_2 ввезено ОСОБА_1 на митну територію України 17.09.2014 року з метою власного використання на території України (а.с.36), який відповідно до ч.1 ст.380 МК України повинен бути вивезений за межі митної території України в строк до одного року (до 17.09.2015 року).

Станом на 28 квітня 2018 року складання протоколу про порушення митних правил, 20.06.2018 року винесення постанови у справі про порушення митних правил транспортний засіб ««CITROEN BERLINGO», реєстраційний номер дн LT RV0435, номер кузова НОМЕР_2 ОСОБА_1 за межі митної території України не вивезено, що підтверджується наданими суду доказами (а.с.36).

Також до матеріалів справи позивачем та його представником не надано суду доказів на підтвердження неможливості доставки до митного органу транспортного засобу у визначені строки.

При цьому, не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що протокол про порушення митних правил складено українською мовою, а позивач є громадянином ОСОБА_6 Вірменія, тому повинен бути переклад протоколу на вірменську мову.

Відповідно до ст. 492 МК України провадження у справі про ПМП здійснюється державною мовою. Особи, які беруть участь у провадженні у справі про ПМП і не володіють або не достатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, давати пояснення, подавати клопотання рідною мовою, а також користуватися послугами перекладача.

Частиною 1 ст. 503 МК України передбачено, що перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про ПМП.

Разом з тим, ч. 3 ст. 503 МК України зазначає, що як перекладач може виступати посадова особа органу доходів і зборів.

Як вбачається із протоколу про порушення митних правил від 28.04.2018 року він був складений за участю перекладача - головного державного інспектора УПМП та MB Чернігівської митниці ДФС ОСОБА_7, який здійснював переклад з української на російську мову.

Підтвердженням того, що позивач розуміє та використовує в повсякденному житті саме російську мову, є той факт, що в своїх поясненнях від 28.04.2018 він власноручно зробив запис на російській мові (а.с.11).

Також не заслуговують на увагу посилання позивача, що в порушення ст. 498 МК України, ОСОБА_1 було позбавлено права на захист, оскільки протокол про порушення митних правил містить особистий підпис позивача про роз'яснення вимог ст. ст. 494, 498 МК України, в тому числі право користуватися юридичною допомогою захисника, будь-яких зауважень останнім подано не було.

Також відповідно до матеріалів справи про порушення митних правил вбачається, що під час розгляду справи про порушення митних правил приймав участь адвокат ОСОБА_2 (а.с.37, 41).

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно вимог ч.2 ст. 77 КАС України відповідачем надані докази правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.481 МК України.

Згідно ст. 522 МК України справу про порушення митних правил розглянув уповноважений орган. При винесенні постанови дотримані вимоги ст. ст. 523-527 МК України.

Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.73,74 КАС України, на підтвердження заявлених вимог позивач суду не надав.

З наданих суду письмових доказів у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.481 МК України.

Правовими положеннями адміністративного судочинства встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення (п. 1 ч.3 ст. 286 КАС України).

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, а тому суд вважає за необхідне залишити позов без задоволення, а постанову в справі про порушення митних правил 0581/10200/18 від 20.06.2018 року, винесену заступником начальника Чернігівської митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 - без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. 3, 11, 17, 69-71, 158-163, 171-286 КАС України, ст.ст. 4, 467, 481, 523-527, 529-531 МК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови у справі про порушення митних правил залишити без задоволення.

Постанову в справі про порушення митних правил 0581/10200/18 від 20.06.2018 року, винесену заступником начальника Чернігівської митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.481 МК України ОСОБА_1 залишити без змін.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Маслюк