Справа № 813/2043/18
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/2043/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення одноразової грошової допомоги, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача одноразову грошову допомогу, яка виплачується при звільненні з військової служби, в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 34 повних календарних роки служби в сумі 437299,50 грн.

Посилається на те, що при звільненні з військової служби в порушення вимог законодавства відповідач не виплатив позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 34 повні календарні роки служби в сумі 437299,50 грн. Листом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 27.04.2018 року №1-24-2047 відмовлено у виплаті вказаної грошової суми, оскільки, як вказує підприємство, зазначена сума одноразової грошової допомоги повинна виплачуватися з державного бюджету. З огляду на що, позивачу рекомендовано звернутись до Міністерства оборони України. Вважаючи у зв'язку із цим свої конституційні права та гарантії на належний соціальний захист порушеними, позивач звернувся до суду за їх захистом. Просить позов задовольнити повністю.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що Державне підприємство обслуговування повітряного руху України є державним комерційним підприємством, яке не отримує кошти ні з державного, ні з будь-якого місцевого бюджетів. Таким чином, передбачена ч.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ч.4 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби повинна бути нарахована та виплачена при звільненні позивача з військової служби Міністерством оборони України. Просить відмовити в задоволенні позову повністю та замінити відповідача належним відповідачем - Міністерством оборони України (місцезнаходження: пр-кт Повітрофлотський, 6, м.Київ, 03168; ).

В порушення ч.4 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач не додав до відзиву документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу.

Ухвалою судді від 04.06.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами 03.07.2018 року.

03.07.2018 року, у зв'язку із необхідністю надіслання відзиву на позовну заяву позивачу, розгляд справи відкладено на 17.07.2018 року.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивач, підполковник ОСОБА_1, обіймав посаду старшого диспетчера з руху літаків (старшого штурмана) органу управління повітряного руху служби аеронавігаційного обслуговування Львівського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.

Згідно наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 25.02.2018 року №104 позивача звільнено з військової служби у запас за пунктом «б» (за станом здоров'я) ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу». Вислуга років у Збройних Силах України на момент звільнення позивача складає 34 роки 06 місяців.

Відповідно до наказу т.в.о. директора Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 12.04.2018 року №304/о, позивача звільнено із займаної посади 12.04.2018 року.

Згідно довідки від 17.04.2018 року №1-26.3-1759, виданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України підполковнику ОСОБА_1, останньому не виплачувалась одноразова грошова допомога в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що на переконання позивача він має право на отримання вищевказаної грошової допомоги на підставі ч.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», проте відповідач для вирішення цього питання порекомендував звернутися до Міністерства оборони України, тим самим відмовивши у виплаті такої. Наведене і зумовило позивача звернутися до суду з даним позовом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII.

Відповідно до ч.2 ст.15 цього Закону, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно з абз.абз.4, 5 ч.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виплата військовослужбовцям зазначеної в цьому пункті одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міністерством оборони України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання. Військовослужбовцям, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених цим пунктом, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.

Разом з тим, у ч.1 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII, особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України «Про Національну поліцію» проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п'яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України «Про державну службу», а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно ч.5 цієї ж статті, поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених частинами першою та другою цієї статті, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.

Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.1999 року №1281 «Про створення об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України», фінансування витрат на утримання підрозділів системи здійснюється за рахунок коштів, передбачених на ці цілі в державному бюджеті, частини коштів, що надходять від аеронавігаційних зборів та з інших джерел, не заборонених законодавством; підрозділи системи вносять плату за оренду каналів зв'язку у розмірах, встановлених для Міністерства оборони.

Грошове та матеріальне забезпечення військовослужбовців, відряджених до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, здійснювати у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 року №104 «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ».

Згідно з п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 року «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій», установлено, що військовослужбовцям, особам начальницького складу органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби, відрядженим до державних органів, установ та організацій, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, особового складу органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби.

При цьому грошове забезпечення виплачується виходячи з окладів за посадами, займаними зазначеними особами в державних органах, установах та організаціях, до яких вони відряджені, інших виплат, установлених для відповідних працівників цих органів, установ та організацій, а також окладів за військовими (спеціальними) званнями і надбавки за вислугу років у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до складу грошового забезпечення входять, серед іншого, одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Одноразова грошова допомога при звільненні зі служби військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу також є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення та згідно з Інструкцією щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 12.03.2012 року №333, видатки на її виплату здійснюються за кодом «Грошове забезпечення військовослужбовців».

Проаналізувавши наведені норми права, суд дійшов висновку, що оскільки виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, відрядженим до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, здійснюється за рахунок коштів цього підприємства, то виплата одноразової грошової допомоги зазначеним військовослужбовцям при звільненні зі служби також здійснюється за рахунок коштів Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.

Відтак, відмова відповідача у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби за станом здоров'я та посилання на необхідність звернення до Міністерства оборони України є безпідставною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що вказаний вид грошового забезпечення повинен бути нарахований та виплачений Міністерством оборони України, у зв'язку із цим просив замінити відповідача, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, належним відповідачем - Міністерством оборони України. Втім, суд такі доводи не приймає, так як з аналізу змісту вищевказаних положень вбачається, що Міністерство оборони України не здійснює нарахування та виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, відрядженим до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, та не несе відповідних зобов'язань із здійснення таких видатків. А тому, відсутні підстави для заміни відповідча.

Висновки суду у даній справі відповідають правовим висновкам Верховного Суду України, викладеним у його постановах від 03.06.2014 року у справі №21-158а14, від 15.07.2014 року у справі №21-270а14, від 07.10.2014 року у справі №21-398а14, від 11.11.2014 року у справі №21-476а14.

Щодо розрахунку суми, що стягується.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки від 17.04.2018 року№1-26.3-1759 загальна сума щомісячного грошового забезпечення позивача становила 25723,50 грн.

Як вже зазначалось вище, одноразова грошова допомога виплачується в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Вислуга років у Збройних Силах України на момент звільнення позивача складає 34 роки 06 місяців, тобто 34 повні роки.

Відповідно, одноразова грошова допомога підлягає стягненню у розмірі 437299,50 грн (25723,50 грн / 2) х 34).

Разом з тим, суд враховує, що між сторонами у справі немає суперечок стосовно суми одноразової грошової допомоги, що підлягає стягненню на користь позивача.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, відповідно до ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд приходить висновку, що право позивача на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби підтверджено сукупністю належних, достатніх та допустимих доказів, а тому позов підлягає задоволенню.

Щодо формулювання змісту резолютивної частини, то суд вважає за необхідне викласти її з урахуванням вимог ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо судових витрат, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такі відшкодовуються позивачеві в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291, 382, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (місцезнаходження: аеропорт, м.Бориспіль, Київська область, 08300; ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП: НОМЕР_1) одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 34 (тридцять чотири) повних календарних роки служби в сумі 437299 (чотириста тридцять сім тисяч двісті дев'яносто дев'ять) гривень 50 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (місцезнаходження: аеропорт, м.Бориспіль, Київська область, 08300; ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП: НОМЕР_1) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 4372 (чотири тисячі триста сімдесят дві) гривні 99 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду буде складено до 23.07.2018 року.

Суддя Ланкевич А.З.

Оригінал повного тексту судового рішення складено в одному примірнику 20.07.2018 року.