Справа № 335/5826/17
Суддя: Соболєва І. П.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/5826/17 2-а/335/7/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Соболєвої І.П., за участю секретаря судового засідання Лєдової А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Рибицького Станіслава Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови від 27 квітня 2017 р. серії АР № 578452 у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 позивач ОСОБА_1, в особі представника - адвоката ОСОБА_3, звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Рибицького С.О., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови від 27.04.2017 серії АР № 578452 у справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з позову, що 27.04.2017 приблизно о 01:16 год., керуючи автомобілем „Mazda 6", державний номерний знак НОМЕР_1, прямуючи по проспекту Соборному у бік площі Запорізької, водієм ОСОБА_1 було здійснено вимушену зупинку біля магазину „BRAIN", що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, 192, та на виконання вимог п. 9.9. ПДР увімкнено аварійну світлову сигналізацію. Через деякий час, у вікно її автомобіля постукав інспектор патрульної поліції, та повідомив про порушення п.п. 31.1, 31.6 „б" Правил дорожнього руху України, про те нібито у темну пору доби не були включені на транспортному засобі задні габаритні ліхтарі.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 щодо порушення будь-яких Правил дорожнього руху, інспектором роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Рибицьким С.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, яке було зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 578452.

Однак з таким рішенням поліцейського ОСОБА_1 не погоджується та просить постанову скасувати. Зазначає, що твердження поліцейського про нібито порушення вимог п.п. 31.1, 31.6 „б" Правил дорожнього руху являється надуманим, оскільки вона діяла відповідно до вимог Правил дорожнього руху, про що повідомляла інспектора.

Крім того, на думку позивача, оскаржувана постанова складена з численними порушеннями норм законодавства, є безпідставна та незаконна, а тому просила суд її скасувати.

В судове засідання представник позивача не з'явився, просив суд розглядати справу у його відсутність та відсутність позивача, позов підтримує та наполягає на його задоволенні.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явилися, про місце та час слухання справи були повідомлені судом належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень, причину неявки суду не зазначили, матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суду не надали, клопотань про відкладення судового розгляду від них не надходило.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно позову судом встановлено, що 27.04.2017 інспектором роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Рибицьким С.О. було винесено постанову серії АР № 578452 у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно позивача про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 та накладено адміністративне стягнення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 24 Постанови ПВСУ від 23.12.2005 № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як передбачено ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідачем взагалі не надано до суду ніяких доказів по справі, що не підтверджують позицію відповідача в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України, не надано навіть оскаржувану у справі постанову серії АР № 578452 відносно ОСОБА_1 про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка затребувалась ухвалою суду від 18.05.2017 року.

За таких обставин, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП матеріали цієї справи не містять, а тому суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про скасування постанови про адміністративне правопорушення є цілком обґрунтованими.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 5, 9, 19, 77, 241-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 578452 від 27 квітня 2017 р. відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Повне рішення складено 10 липня 2018 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.П. Соболєва