Справа № 2а-6972/11/1370
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2018-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/3932/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Затолочний В.С.,

суддя Матковська З.М.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

представника третьої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 року (головуючий суддя Брильовський Р.М., м.Львів, проголошено 10:34:10) у справі № 2а-6972/11/1370 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління ОСОБА_3 України у Львівській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУМВС України у Львівській області про визнання протиправними дій і скасування державної реєстрації транспортних засобів, -

В С Т А Н О В И В:

17.06.2011 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до управління ОСОБА_3 України у Львівській області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача та скасувати державну реєстрацію транспортних засобів, а саме: DAIMLER CHRYSLER-2008D д.н.з. НОМЕР_1, 1998 року випуску, VOLKSWAGEN TRANSPORTER д.н.з. НОМЕР_2, 2000 року випуску, MERSEDES-BENZ д.н.з. НОМЕР_3, 2001 року випуску.

В обґрунтування вимог позову ОСОБА_2 покликався на те, що відповідачем протиправно зареєстровано транспортні засоби, оскільки позивач не вчиняв будь - яких дій, спрямованих на реєстрацію за ним транспортних засобів, не давав нікому нотаріально посвідченої довіреності для здійснення відповідних дій, а також не давав свій паспорт громадянина України стороннім особам, відтак просив визнати протиправними дії та скасувати першу реєстрацію транспортних засобів.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечив доводи апеляційної скарги, просить її відхилити, вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

За даними Управління ДАІ на ім'я ОСОБА_2 07.07.2009 року зареєстровано автомобіль НОМЕР_4, 1998 року випуску, 24.09.2009 року автомобіль НОМЕР_5, 2000 року випуску та 15.07.2009 року автомобіль НОМЕР_6, 2001 року випуску.

Слідчим відділом прокуратури Львівської області порушено кримінальну справу № 181-0311, № 181-0290 щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч.1 ст. 365 КК України.

Дізнавшись про реєстрацію на своє ім'я зазначених транспортних засобів та обов'язок сплати податку з власників транспортних засобів, позивач звернувся до прокуратури Львівської області із завою про вчинення відносно нього злочину. Так, постановою від 11.11.2012 р. ОСОБА_2 визнано потерпілим у кримінальній справі № 181-0062, яка виділена з кримінальної справи № 181-0311.

Приймаючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах справи міститься вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 року у справі №1-233/11, який набрав законної сили і, з якого вбачається, що судом встановлено, що протягом січня 2009-березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області проведено реєстрацію транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів, зокрема, на ОСОБА_2 транспортні засоби - DAIMLER CHRYSLER-2008D д.н.з. НОМЕР_1, 1998 року випуску, VOLKSWAGEN TRANSPORTER д.н.з. НОМЕР_2, 2000 року випуску, MERSEDES-BENZ д.н.з. НОМЕР_3, 2001 року випуску. З вказаного вироку вбачається, що судом встановлено лише факт реєстрації позивачем транспортних засобів без сплати податку, проте його не визнано судом потерпілим у даній кримінальній справі та реєстрацію автомобілів не визнано незаконною.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про дорожній рух" державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів.

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений Постановою КМУ, від 07.09.1998, № 1388, встановлено єдиний на території України порядок державної реєстрації та обліку автомобілів, та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції.

Згідно з п.8 Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою:1) довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; 2) договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; 3) довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; 4) акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; 5) митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби.

Відповідно до. абз. 3 п. 40 Порядку № 1388, у разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення номерів складових частин транспортних засобів, виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в підрозділах ДАІ, в тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв'язку з незаконним заволодінням, працівники підрозділів ДАІ оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію, зняття з обліку транспортних засобів і передають усі відповідні документи та транспортні засоби до органів внутрішніх справ для подальшого проведення перевірки.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи містяться журнали карток, з яких вбачається, що на ім'я ОСОБА_2 зареєстровані три автомобілі НОМЕР_7, 1998 року випуску, VOLKSWAGEN TRANSPORTER д.н.з. НОМЕР_2, 2000 року випуску, MERSEDES-BENZ д.н.з. НОМЕР_3, 2001 року випуску.

Отже, у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави вважати, що державна реєстрація вказаних транспортних засобів незаконно проведена на ім'я ОСОБА_2

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб'єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов'язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.242, 243, 268, 286, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 року у справі № 2а-6972/11/1370 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді В. С. Затолочний
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 18.07.2018 року