Справа № 640/20039/17
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Попрас В.О.

23 липня 2018 р. м. ХарківСправа № 640/20039/17

Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Рєзнікової С.С.

суддів: Старостіна В.В. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці ДФС на рішення Київського районного суду м. Харкова від 29.05.2018, ухвалене о 19:25 за адресою вул. Блюхера, 7б, м. Харків, Харківська, 61168, повний текст складено 29.05.18 по справі № 640/20039/17

за позовом ОСОБА_1

до Харківської митниці ДФС

про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2017р. через засоби поштового зв'язку, позивач, ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Харківської митниці ДФС (надалі - відповідач), в якому просив суд:

- скасувати винесену відносно неї постанову про порушення митних правил №603/80700/17 від 07.12.2017 р. за ч.3 ст.470 МК України.

В обґрунтування заявлених позовним вимог позивачем зазначено, що 29.05.2017р. позивач ввезла на митну територію України транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 150, що зареєстрований в Литовській Республіці з держаним номером НОМЕР_1, з метою особистого користування в митному режимі «транзит» з терміном вивезення до 08.06.2017р.

02.06.2017р. позивач звернулась до Харківської митниці ДФС України з листом, яким повідомила митний орган про втрату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 150 та просила митний орган розглянути питання про не включення до терміну вивезення автомобіля строк дії обставин непереборної сили, які полягають у необхідності отримання дублікату свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в Литовській Республіці, повідомивши митний орган адресу перебування транспортного засобу. Після виготовлення 13.06.2017р. дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який позивач фактично отримала лише 25.06.2017р., на наступний день - 26.06.2017р. вивезла вказаний автомобіль з митної території України.

ОСОБА_1 вважає, що вичинила всі необхідні дії, що залежали від її волі, для доставки транспортного засобу до зони митного контролю та завершення митного режиму транзит, а тому на підставі ч.1 ст.460 МК України її дії не тягнуть за собою адміністративної відповідальності.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29.05.2018р. адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову в справі про порушення митних правил №603/80700/17 від 07.12.2017р., винесену заступником начальника Харківської митниці ДФС України Левадою В.П., якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Від позивача на адресу суду не надходило відзиву на подану апеляційну скаргу.

23.07.2018р. на адресу суду апеляційної інстанції від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке колегія суддів вважає таким, що не підлягає задоволенню, оскільки представником позивача не долучено до поданого клопотання доказів підтвердження вказаних в клопотанні обставин.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 29.05.2017р. через митний пункт пропуску «Нові Яриловичі - Нова Гута» Чернігівської митниці ДФС на митну територію України позивачкою було ввезено транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 150, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований в Литовській Республіці з держаним номером НОМЕР_1, з метою особистого користування в митному режимі «транзит» з терміном вивезення до 08.06.2017 р.

02.06.2017р. позивач звернулась до Харківської митниці ДФС України з заявою, в якій повідомила митний орган про втрату свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 150, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, та просила митний орган розглянути питання про не включення до терміну вивезення автомобіля строк дії обставин непереборної сили, які полягають у необхідності отримання дублікату свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в Литовській Республіці та повідомила митний орган про адресу за якою буде перебувати транспортний засіб, а саме: м. Харків, вул. Гризодубова, 59. До заяви були додані копії паспорту водія та технічного паспорту на транспортний засіб.

26.06.2017р. о 19:30 год. держаним інспектором митного поста «Щербаківка» МАПП «Гоптівка» Харківської митниці ДФС України відносно позивачки було складено протокол №0603/80700/17 про порушення митних правил щодо несвоєчасно завершення митного режиму «транзит» у термін 10 днів передбаченого ст. 95 МК України, в якому вказується, що зазначені дії позивачки мають ознаки правопорушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України.

До протоколу про порушення митних правил №0603/80700/17 від 26.06.2017 р. позивачем надані пояснення, в яких ОСОБА_1 вказала, що втратила свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 150, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 внаслідок, чого 02.06.2017р. звернулась до Харківської митниці ДФС України з заявою не включення до терміну вивезення автомобіля строк дії обставин непереборної сили, які полягають у необхідності отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Повідомляла митний орган про місце знаходження транспортного засобу за адресою: м. Харків, вул. Гризодубова, 59, а також вказала, що дублікат свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 13.06.2017р. вона отримала лише 26.06.2017р. від свого знайомого ОСОБА_5.

Як свідчать матеріали справи, відповідач листом від 26.06.2017р. повідомив позивача про розгляд Харківською митницею ДФС України справи про порушення нею митних правил, що відбудеться 03.08.2017р. За клопотанням позивача з метою надання додаткових документів, розгляд справи було відкладено.

Листом від 26.10.2017р. відповідач повідомив позивача про розгляд Харківською митницею ДФС України справи про порушення нею митних правил, що відбудеться 30.11.2017р. та прохання надати підтверджуючі документи, щодо звернення до державних органів щодо втрати свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та підтверджуючі документи про фактичне отримання нового свідоцтва замість втраченого.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем надані пояснення ОСОБА_5, копія витягу закордонного паспорту ОСОБА_5, довіреність на право керування транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER 150, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 видана юридичною особою UAB «MOLDAS» з місцем реєстрації в Литовській Республіці, копія заяви позивачки від 02.06.2017 р.

07.12.2017 р. відповідачем було складено постанову у справі про порушення митних правил №603/80700/17 відповідно до якої, позивача визнано винною у вчиненні порушення митних правил передбачених ч.3 ст.470 МК України та накладено стягнення у розмірі в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500,00 грн.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил 0603/80700/17 від 26.06.2017р. та постанови у справі про порушення митних правил №603/80700/17 від 07.12.2017р. підставою для притягнення позивача до відповідальності за ч.3 ст.470 МК України стало ненадання нею, згідно розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 за №1669/21981 документів які б підтверджували аварію чи настання обставин непереборної сили, внаслідок яких позивачка була позбавлена можливості завершити митний режим транзит в період з 13.06.2017 р. по 26.06.2017 р.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_5 надав пояснення, що приблизно 02.06.2017р. до нього звернулась ОСОБА_1 з проханням отримати в Литовській Республіці дублікат свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 150, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 в зв'язку з втратою оригіналу, ОСОБА_5 є працівником в іноземній компанії UAB «MOLDAS», а тому наділений правом від даної компанії подавати заяви на виготовлення дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 150, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

ОСОБА_5 особисто подано заяву до державного органу в Литовській Республіці на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 150, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проте, отримати його зміг лише 22.06.2017р.

На підтвердження вказаних пояснень свідком надано закордонний паспорт про перетинання ним у вказаний період кордонів Литовської Республіки. Згідно пояснень свідка, фактично дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 150 був ним переданий позивачці лише 25.06.2017 р.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів, які б спростовували доводи позивача про порушення нею строку митного режиму транзит внаслідок дії непереборної сили, якою є втрата свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України, відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Згідно з ст. 460 МК України, вчинення порушення митних правил передбачених зокрема, статтею 470, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Так, умовою звільнення особи від відповідальності за порушення митних правил, передбачене ст.470 МК України, є аварія, дії непереборної сили, протиправні дії третіх осіб, що підтверджено відповідними документами.

Підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили здійснюється згідно з Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012р. № 657, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02.10.2012р. за № 1669/21981 (надалі - Порядок).

Відповідно до ч. 5 розділу VIIІ Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Згідно з п. 5, 6. 8 ч. 5 розділу VIIІ Порядку, за будь-яких обставин митний орган отримавши заяву про аварію або дію обставини непереборної сили, зобов'язаний невідкладно здійснити заходи всі необхідні заходи передбачені даним Порядком та проінформувати заявника про прийняте ним рішення.

Як свідчать матеріали справи, 02.06.2017р., тобто в межах строків визначених ст. 95 МК України, відповідачем отримано заяву позивача про те, що у зв'язку з втратою свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 150, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 увезеного на митну територію України 29.05.2017р., позивач не має можливості вивезти вказаний транспортний засіб та просить митний орган не включати до терміну вивезення автомобіля строк дії обставин непереборної сили.

Відповідно до ч. 5 розділу VIIІ Порядку, виконання митних формальностей відповідно до заявленого режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657, позивач своєчасно повідомив митний орган про неможливість завершити митний режим в наслідок непереборної сили та надав всі необхідні пояснення та документи, що вимагалися від нього митним органом.

Доводи апеляційної скарги, що позивач за будь-яких обставин зобов'язаний доставити транспортний засіб до митного органу не узгоджується з п. 2.1 Правил дорожнього руху, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, відповідно до якої водій зобов'язаний мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадку його відсутності така особа підлягає адміністративній відповідальності за ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що відповідачем не надано доказів, які б спростовували доводи позивача про порушення нею строку митного режиму транзит внаслідок дії непереборної сили, якою є втрата свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, враховуючи, що про втрату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивачка повідомила відповідача ще 02.06.2017р., тобто в межах строків визначених ст. 95 МК України.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції від 29.05.2018р. відповідає вимогам ст. 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 243, 250, 271, 272, 286, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 29.05.2018 по справі № 640/20039/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)С.С. Резнікова
Судді(підпис) (підпис) В.В. Старостін А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 23.07.2018.