Справа № 808/773/18
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

27 червня 2018 року о/об 11 год. 31 хв.Справа № 808/773/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Бізон-Імпорт (70600, Запорізька область, м. Пологи, вул. Зарічна, 55А)

до Офісу великих платників податків ДФС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

за участі представників сторін

від позивача - ОСОБА_1

(діє на підставі довіреності № 2 від 01.01.2018 року)

від відповідача - ОСОБА_2

(діє на підставі довіреності № 1939/28-10-10-ц від 19.02.2018 року)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Бізон-Імпорт (надалі позивач) до Офісу великих платників податків ДФС, в якому позивач просить суд визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 17 листопада 2017 року № НОМЕР_1, винесене Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби, в частині завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту з ПДВ наступного звітного періоду на суму - 1 198 866,59 грн. , у тому числі по періодах:

- лютий 2017 - 101 163,32 грн.;

- березень 2017 - 308 546,65 грн.;

- квітень 2017 - 196 465 грн.;

- травень 2017 - 156 824,97 грн.;

- червень 2017 - 209 729,99 грн.;

- липень 2017 - 226 136,66 грн.

07 березня 2018 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного, а підготовче судове засідання призначено на 03 квітня 2018 року.

03 квітня 2018 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено до 02 травня 2018 року.

Ухвалою суду від 02 травня 2018 року підготовче судове засідання зупинено до 27 червня 2018 року для надання часу для примирення сторін.

27 червня 2018 року ухвалою суду провадження у справі поновлено.

Протокольною ухвалою суду від 27 червня 2018 року підготовче судове засідання закрито, та продовжено розгляд справи у відкритому судовому засіданні за клопотаннями учасників адміністративного процесу.

Відповідно до статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 27 червня 2018 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірне податкове повідомлення-рішення порушує права та охоронювані законом інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин, оскільки суб'єкт владних повноважень - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби всупереч чинному законодавству здійснює втручання в мирне володіння майном позивача та безпідставно зменшує суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду. У позивача наявні всі первинні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій та суми податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «АВТ Логістик Україна».

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізон-Імпорт» просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби проти позову заперечив з підстав викладених у письмовому відзиві (вх.№ 10703 від 02 квітня 2018 року), відповідно до якого зазначає, що наявність формально оформлених первинних документів (податкових накладних, актів виконаних робіт, товарно-транспортних накладних) без фактичного надання послуг з організації і виконання перевезень у сукупності з виявленими фактами щодо діяльності спірних виконавців послуг (що не мали матеріально - технічних та трудових ресурсів в наданні вищезазначених послуг перевезення) свідчить як доказ документального оформлення розглядуваних операцій, без реального їх здійснення, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку TOB «Бізон Імпорт».

В судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

У період з 19 вересня 2017 року по 09 жовтня 2017 року Офісом великих платників податків ДФС було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізон - Імпорт» з питань достовірності декларування від'ємного значення податку на додану вартість за липень 2017 року.

За результатами перевірки податковим органом складено ОСОБА_3 перевірки №101/28-10-47-08/34217047 від 31 жовтня 2017 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки TOB «Бізон-Імпорт» (код за ) з питань достовірності декларування від'ємного значення податку на додану вартість за липень 2017 року».

ОСОБА_3 перевірки податковий орган зазначив підприємством порушено:

- пункт 198.1, пункт 198.2, пункт 198.3, пункт 198.6 статті 198, пункт 200.1, пункт 200.4 статті 200, пункт 201.1, пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України) пункт 2.4, пункт 2.16 Положення «Про документальне забезпечення записів у

бухгалтерському обліку», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від

24 травня 1995 підпункт 1 пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом МФУ від 28 січня 2016 року № 21 в частині невірного визначення показників розділу II «Податковий кредит» по деклараціям з ПДВ TOB «Бізон Імпорт» завищено суму податкового кредиту по наступним періодам:

- лютий 2017 року - 101 163 грн.;

- березень 2017 року - 409 710 грн.;

- квітень 2017 року - 610 554 грн.;

- травень 2017 року - 767 379 грн.;

- червень 2017 року - 1 575 435 грн.;

- липень 2017 року - 1 874 935грн.

- пункт 200.1, абзац «в» пункт 200.4 статті 200 розділу V ПК України та підпункт 1 пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом МФУ від 28 січня 2016 року № 21 в частині невірного визначення показників розділу ІІІ «Розрахунки за звітний період» по деклараціям з ПДВ TOB «Бізон Імпорт» завищило суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19 декларацій з ПДВ) по наступним періодам:

- лютий 2017 року - 101 163 грн.;

- березень 2017 року - 409 710 грн.;

- квітень 2017 року - 610 554 грн.;

- травень 2017 року - 767 379 грн.;

- червень 2017 року - 1 575 435 грн.;

- липень 2017 року - 1 874 935грн.

- пункт 200.1, абзацу «в» пункт 200.4 статті 200 розділу V Податкового кодексу України (із змінами доповненнями) та підпункту 1 п.ункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом МФУ від 28 січня 2016 року № 21 в частині невірного визначення показників розділу ІП «Розрахунки за звітний період» по деклараціям з ПДВ TOB «Бізон Імпорт» завило суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларацій з ПДВ) по наступним періодам:

- лютий 2017 року - 101 163 грн.;

- березень 2017 року - 409 710 грн.;

- квітень 2017 року - 610 554 грн.;

- травень 2017 року -767 379 грн.;

- червень 2017 року - 1 575 435 грн.;

- липень 2017 року - 1 874 935грн.

На підставі ОСОБА_3 перевірки №101/28-10-47-08/34217047 від 31 жовтня 2017 року податковим органом стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю Бізон-Імпорт винесено податкове повідомлення-рішення № від 17 листопада 2017 року, яким позивачу визначено суму завищена відємного значення, що зараховується до складу кредиту наступного податкового періоду:

- лютий 2017 року - 101 163 грн.;

- березень 2017 року - 409 710 грн.;

- квітень 2017 року - 610 554 грн.;

- травень 2017 року -767 379 грн.;

- червень 2017 року - 1 575 435 грн.;

- липень 2017 року - 1 874 935грн.

ТOB «Бізон - Імпорт» не погодившись із висновками ОСОБА_3 перевірки №101/28-10-47-08/34217047 від 31 жовтня 2017 року та податковим повідомленням рішенням № від 17 листопада 2017 року, подало скаргу від 23 листопада 2017 року до ДФС України.

Рішенням від 30 січня 2018 року № 3002/6/99-99-11-01-02-25 ДФС України залишило без змін податкове повідомлення рішення № від 17 листопада 2017 року, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням податкового органу, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобовязання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України, визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту

Згідно з пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України, для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Пунктом 200.4. статті 200 ПК України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 .3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 .3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Так, відповідно до ОСОБА_3 перевірки №101/28-10-47-08/34217047 від 31 жовтня 2017 року позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ «АВТ Логістік Україна».

Так, перевіряючи взаємовідносини Товариства з обмеженою відповідальністю Бізон-Імпорт з його контрагентом судом досліджені: фото транспортних засобів які надавали транспортні послуги з товаром, накладні на переміщення, видаткові накладні, договори поставки, специфікації, акти прийому передачі, акти здачі приймання робіт, товарно-транспортні накладні, форми замовлення, відомості про вантаж, банківські виписки, тощо.

Зауважень до первинних документів під час проведення перевірки у податкового органу не було, про що свідчить акт перевірки №101/28-10-47-08/34217047 від 31 жовтня 2017 року та пояснення представника податкового органу в судовому засіданні.

В акті перевірки податковий орган не зазначив про дефекти первинних документів у їх складанні, або оформленні, або не відповідність їх податковому законодавству.

Таким чином, в матеріалах справи наявні всі первинні документи які підтверджують господарську діяльність позивача з його контрагентами.

Податковий орган роблячи висновок про те що позивачем завищено суму відємного значення, що зараховується до складу кредиту, на сторінках 192-193 ОСОБА_3 перевірки 101/28-10-47-08/34217047 від 31 жовтня 2017 року зазначає про наступне: «...Відповідно до наданих підприємством TOB «ABT ЛОГІСТІК УКРАЇНА», а також його контрагентами TOB «ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК «ОМЕГА», TOB «Торговий будинок біосінтез», TOB «СТРОЙПРОМ-АЛЬЯНС», ФОП ОСОБА_4, TOB «ПРОЛАЙТ ПРО», TOB "ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК «ГЕРМЕС 1», TOB «ТРАНС-ТЕХНОЛОГІЯ 2», TOB «ПРОФІ-СТЕЙТ», TOB «Фінкомплюс ЛТД» податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку - форма 1 ДФ у 2017 році, встановлено наступне:

TOB «ABT ЛОГІСТІК УКРАЇНА» ().

Відповідно до звіту 1 ДФ за 1 квартал 2017 року здійснювалися з виплати лише за кодом 101 наступним працівникам: НОМЕР_2 - ОСОБА_5

Відповідно до звіту 1 ДФ за 2 - 3 квартали 2017 року здійснювалися з виплати лише за кодом 101 наступним працівникам:

- НОМЕР_2 - ОСОБА_5

- НОМЕР_3 ОСОБА_6

- НОМЕР_4 - ОСОБА_7

- НОМЕР_5 - ОСОБА_8

TOB «ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК «ОМЕГА» ().

Відповідно до звітів 1 ДФ за 1 -2 квартали 2017 року, здійснювалися з виплати лише за кодом 101 наступному працівнику: НОМЕР_6 - ОСОБА_9

TOB «Торговий будинок-біосінтез» ().

Відповідно до звітів 1 ДФ за 1 квартал 2017 року здійснювалися з виплати лише за кодом 101 наступному працівнику: НОМЕР_7 - ОСОБА_10

TOB «СТРОЙПРОМ-АЛЬЯНС» ().

Відповідно до звітів 1 ДФ за 2 квартал 2017 року здійснювалися з виплати лише за кодом 101 наступним працівникам:

- НОМЕР_8 - ОСОБА_11

- НОМЕР_9 - ОСОБА_12

ФОП ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_10).

Звіт 1 ДФ не надавався.

TOB «ПРОЛАЙТ ПРО» ().

Відповідно до звітів 1 ДФ за 1 - 2 квартали 2017 року здійснювалися з виплати лише за кодом 101 наступним працівникам: НОМЕР_11 - ОСОБА_13

TOB «ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК «ГЕРМЕС 1» ().

Відповідно до звітів 1 ДФ за 2 квартал 2017 року здійснювалися з виплати лише за кодом 101 наступним працівникам:

- НОМЕР_12 - ОСОБА_14

- НОМЕР_13 - ОСОБА_15

- НОМЕР_14 - ОСОБА_16

- НОМЕР_15 - ОСОБА_17

TOB «ТРАНС-ТЕХНОЛОГІЯ 2» ().

Відповідно до звітіу 1 ДФ за 2 квартал 2017 року здійснювалися з виплати лише за кодом 101 наступним працівникам:

НОМЕР_16 - ОСОБА_18

TOB «ПРОФІ-СТЕЙТ» ().

Звіт 1 ДФ не надавався.

TOB «Фінкомплюс ЛТД» ().

Звіт 1 ДФ не надавався.

Оскільки податкові розрахунки за формою 1 ДФ, вищезазначеними підприємствами або не подавалися взагалі, або подавалися із зазначенням виплат лише штатним працівникам (за кодом 101), це свідчить про відсутність нарахування, або сплати коштів за послуги перевезення, купівлю, оренду або придбання іншого тимчасового права користування автотранспортом.

Вищевказані факти, у сукупності з відсутністю достатніх матеріально-технічних та трудових ресурсів у вищезазначених підприємств, вказують на формальне оформлення первинних документів (податкових накладних, актів виконаних робіт, товарно-транспортних накладних) без фактичного надання послуг з організації і виконання перевезень автомобільним транспортом, а адресу TOB «Бізон Імпорт» як підприємством TOB «ABT ЛОГІСТІК УКРАЇНА», так і його контрагентами, які у лютому 2017 року - липні 2017 року складали в адресу TOB «ABT ЛОГІСТІК УКРАЇНА» податкові накладні з номенклатурою - надання послуг перевезень автомобільним транспортом, а саме: TOB «ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК «ОМЕГА», TOB «Торговий будинок біосінтез», TOB «СТРОЙПРОМ-АЛЬЯНС», ФОП ОСОБА_4, TOB «ПРОЛАЙТ ПРО», TOB «ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК «ТЕРМЕС 1», TOB «ТРАНС-ТЕХНОЛОГІЯ 2», TOB "ПРОФІ- СТЕЙТ", TOB «Фінкомплюс Лтд» (за умови залучення їх в якості субпідрядників у наданні послуг перевезень автомобільним транспортом)...».

Суд звертає увагу на те, що припущення податкової про можливу фіктивність постачальника контрагента позивача по ланцюгу не може свідчити про фіктивність операцій контрагента з позивачем.

При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Суд звертає увагу на те, що оскільки матеріали справи містять: фото транспортних засобів які надавали транспортні послуги з товаром який перевозили, накладні на переміщення, видаткові накладні, договори поставки, специфікації, акти прийому передачі, акти здачі приймання робіт, товарно-транспортні накладні, форми замовлення, відомості про вантаж, банківські виписки, тощо, то у суду немає підстав вважати що господарські операції мали номінальний характер, оскільки первинні документи підтверджують рух активів та зміну майнового стану позивача при отриманні послуг від контрагента.

Відповідачем в акті перевірки не зазначено жодних посилань щодо несплати контрагентом податку на додану вартість до бюджету, а відтак судом вбачаються неправомірними посилання відповідача, викладені в акті перевірки.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - Кодекс), він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

На підтвердження виконання транспортних перевезень сільськогосподарської техніки/продукції позивачем надано первинні бухгалтерські документи: накладні на переміщення, видаткові накладні, договори поставки, специфікації, акти прийому передачі, акти здачі приймання робіт, товарно-транспортні накладні, форми замовлення, відомості про вантаж, банківські виписки, тощо, які були долучені до матеріалів справи.

Натомість відповідачем не наведено жодних доводів та не надано будь-яких доказів, які б могли свідчити про недобросовісність позивача як платника податків або про наявність обставин, що виключають обґрунтованість включення позивачем до складу податкового кредиту спірних сум податку по господарським операціям із зазначеним контрагентом.

Суд звертає увагу на те, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Позивач в судовому засіданні довів, що надані послуги використані та оприбутковані у своїй господарській діяльності.

При цьому, як вбачається зі змісту актів перевірок, то вони не містять жодних посилань податкового органу про те, що податкова накладна, на підставі яких позивачем здійснено формування податкового кредиту не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим суд вважає, що позивачем суду були надані докази, що підтверджують реальне вчинення господарських операцій, що в свою чергу свідчить про правомірність визначення платником податкового кредиту за такими операціями.

Податковим органом до суду не надано доказів, що контрагента позивача було притягнено до кримінальної відповідальності та відносно нього винесено вирок суду, щоб свідчив про його фіктивну діяльність.

Отже судом встановлено що TOB «Бізон-Імпорт» не завищено від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту з ПДВ наступного звітного періоду на суму - 1 198 866,59 грн., у тому числі по періодах: лютий 2017 - 101 163,32 грн.; березень 2017 - 308 546,65 грн.; квітень 2017 - 196 465 грн.; травень 2017 - 156 824,97 грн.; червень 2017 - 209 729,99 грн.; липень 2017 - 226 136,66 грн.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що висновки фахівців відповідача, викладені в ОСОБА_3 перевірки №101/28-10-47-08/34217047 від 31 жовтня 2017 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки TOB «Бізон-Імпорт» (код за ) з питань достовірності декларування від'ємного значення податку на додану вартість за липень 2017 року» - є протиправними, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що відповідачем не доведено обставини встановлені у ОСОБА_3 перевірки №101/28-10-47-08/34217047 від 31 жовтня 2017 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки TOB «Бізон-Імпорт» (код за ) з питань достовірності декларування від'ємного значення податку на додану вартість за липень 2017 року» - є помилковими та спростовуються дослідженими під час розгляду справи доказами.

Через що податкове повідомлення-рішення № від 17 листопада 2017 року, яким позивачу визначено суму завищена відємного значення, що зараховується до складу кредиту наступного податкового періоду: лютий 2017 року - 101 163 грн.; березень 2017 року - 409 710 грн.; квітень 2017 року - 610 554 грн.; травень 2017 року -767 379 грн.; червень 2017 року - 1 575 435 грн.; липень 2017 року - 1 874 935грн. повинно бути визнане протиправне та скасоване.

Відповідно до статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 77, 139, 241-245 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізон-Імпорт» (70600, Запорізька область, м. Пологи, вул. Зарічна, 55А) до Офісу великих платників податків ДФС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 17 листопада 2017 року № НОМЕР_1, винесене Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізон-Імпорт» (70600, Запорізька область, м. Пологи, вул. Зарічна, 55А) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 17 983 гривні 01 копійок.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі 06 липня 2018 року.

Суддя Д.В. Татаринов