Справа № П/811/1361/16
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 липня 2018 року м. Дніпросправа № П/811/1361/16

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Лукманова О.М.,

суддів: Божко Л.А., Дурасова Ю.В.,

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 року (суддя К.М.Притула, м. Кропивницький, повний текст рішення складено 04.05.2018 року) у справі №П/811/1361/16 за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_2 про знесення об'єкта будівництва, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року Державна архітектурно-будівельна інспекції України (далі по тексту - позивач, ДАБІ України) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач), в якому просила зобов'язати відповідача знести за власний рахунок самочинно побудований об'єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 року позовні вимоги задоволено.

З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не надано оцінку усім обставинам справи. Апелянт зазначав, що є власником земельних ділянок, де здійснюється ним будівництво багатоповерхового будинку. На думку апелянта, судом першої інстанції не вірно застосовано положення ст.376 ЦК України, яка визначає поняття самочинного будівництва, позивач не пропонував йому провести перебудову будинку. Апелянт зазначав, що знесення будинку є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано всі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем ОСОБА_2 збудовано трьохповерхову капітальну будівлю без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням статей 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», позивачем ДАБІ України використано всі передбачені законодавством заходи, однак, відповідач добровільно не виконав вимоги виданого позивачем припису від 21.06.2016 року № 178/2016-Кд, який оскаржувався у судовому порядку та не був скасований, позивач наділений повноваженнями звертатися до суду з даними позовними вимогами.

Матеріалами справи встановлено, що на адресу Управління ДАБІ у Кіровоградській області 10.06.2016 року надійшла заява ОСОБА_3 щодо незаконного будівництва багатоповерхового будинку з порушенням будівельних норм ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, наказу ДАБІ України від 08.09.2015 року №976, направлення на перевірку від 21.06.2016 року №669 Управлінням ДАБІ у Кіровоградській області 21.06.2016 року проведено позапланову перевірку, за результатами якої складено акт №608/2016-Кд. За результатами перевірки встановлено, що ОСОБА_2, який виступає замовником, збудовано трьохповерхову капітальну будівлю з цокольним та мансардовим поверхом по АДРЕСА_1. Будівельні роботи виконуються без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт, чим порушено п.2 ч.1 ст.34 та ч.1 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності». Категорія складності об'єкта - ІІ. Правопорушення виявлено 21.06.2016 року, на час перевірки виконувались роботи з влаштування покрівлі. До акту перевірки додано матеріали фото фіксації.

21.06.2016 року складено протокол №134/2016-Кд, яким зафіксовано вищевказані порушення.

21.06.2016 року відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, було винесено припис №178/2016-Кд, яким встановлено, що ОСОБА_2, який виступає замовником, збудовано трьохповерхову капітальну будівлю з цокольним та мансардовим поверхами по АДРЕСА_1. Будівельні роботи виконуються без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням п.2 ч.1 ст.34, ч.1 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». З метою усунення виявлених порушень Управління ДАБІ в Кіровоградській області вимагало демонтувати (знести) самочинно збудовану будівлю за адресою: АДРЕСА_1 до 21.09.2016 року.

06.07.2016 року постановою №151/2016-Кд ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 8500 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 13.07.2016 року сплатив вищезазначений штраф.

Встановлено, що ОСОБА_2 оскаржив припис від 21.06.2016 року №178/2016-Кд у судовому порядку. Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.11.2017 року у справі №П/811/1656/16, яка залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.03.2018 року, відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову про скасування припису від 21.06.2016 року №178/2016-Кд.

На підставі наказу ДАБІ України від 08.09.2016 року №976 та направлення на перевірку від 22.09.2016 року №1069, 22.09.2016 року Управлінням ДАБІ у Кіровоградській області було здійснено позапланову перевірку виконання вимог припису від 21.06.2016 року №178/2016-Кд про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, за результатами якої 22.09.2016 року складено акт №966/2016-Кд, згідно якого встановлено, що на час проведення перевірки вимоги припису не виконано, самочинно збудована будівля не демонтована (знесена) по АДРЕСА_1, чим порушено п.3 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Правопорушення виявлено 22.09.2016 року.

Відповідно до частин 1, 7 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

З системного аналізу вищевказаної норми ст.376 ЦК України вбачається, що законодавець чітко визначив поняття самочинного будівництва, підстави для визнання будівництва самочинним можуть застосовуватися як в сукупності, так і окремо: - будівля збудована або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; - будівництво здійснено або здійснюється без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; - будівництво здійснено або здійснюється з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Лише за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування та лише у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Отже, відповідний орган державної влади або органу місцевого самоврядування наділений правом визначати чи є можливим здійснення перебудови, чи така можливість відсутня. В залежності від цього, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може прийняти рішення про знесення самочинно збудованої будівлі. З конструкції ст.376 ЦК України вбачається, що у випадку неможливості здійснення перебудови самочинно збудованої будівлі, відповідний орган державної влади або органу місцевого самоврядування уповноважений не пропонувати особі, яка здійснила самочинне будівництво здійснити таку перебудову, отже, відмова такої особи здійснити перебудову не має значення.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначаються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до частин 1, 2 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

У даній справі підставою для призначення позапланової перевірки позивача слугувало звернення ОСОБА_3 від 10.06.2016 року про порушення позивачем ОСОБА_2 вимог містобудівного законодавства під час виконання будівельних робіт.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 34, частин 1, 2, 8 ст. 36, ч. 1 ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності. Право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється. Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації. У разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано всі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Встановлено, що позивачем ДАБІ України використано всі передбачені законодавством заходи, однак, відповідач добровільно не виконав вимоги виданого позивачем припису 21.06.2016 року № 178/2016-Кд.

Матеріалами справи встановлено. що позивач ОСОБА_2 оскаржував у судовому порядку припис від 21.06.2016 року №178/2016-Кд. Постановою Кіровоградським окружним адміністративним судом 07.11.2017 року у справі №П/811/1656/16, яка залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.03.2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено.

Колегія суддів виходить з вимог ч. 4 ст. 78 КАС України, згідно якої обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирішуючи спір по суті, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими.

Враховуючи вище вказане, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статями 315, 316, 321, 322 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 року у справі №П/811/1361/16 - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів відповідно до ст.,ст.328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.В. Дурасова