Справа № 822/2088/18
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2088/18
РІШЕННЯ

іменем України

24 липня 2018 рокум. Хмельницький

розглянувши адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-7" до Управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці про визнання протиправною, скасування постанови та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія-7" звернулося до суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову начальника Управління Держпраці у Хмельницькій області від 11.04.2018 №22/117 про накладення штрафу на товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія-7".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що зазначена постанова є необґрунтованою та винесена відповідачем за відсутності належних на те правових підстав та з порушенням чинного законодавства України.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.06.2018 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. Вказує, що відповідачем прийняте рішення про розгляд справи, а також здійснено розгляд справи про накладення штрафу на позивача в чіткій відповідності й у межах строків передбачених Порядком накладення штрафів.

На адресу суду 23.07.2018 від представника позивача надійшли відповідь на відзив клопотання про розгляд справи з викликом сторін та клопотання про виклик свідків.

Надаючи правову оцінку поданим клопотанням позивача суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.159 КАС України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно ч.3 ст.163 КАС України, відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дасть змогу позивачу підготувати свої пояснення, міркування та аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

У відповідності до ст.166 КАС України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п'ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п'ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи наведене, суд не приймає до уваги заявлені позивачем клопотання, оскільки підготовчий термін розгляду даної справи закінчився 20.07.2018 в період якого позивач мав право заявляти відповідні клопотання. При цьому, позивач подав вказані вище клопотання лише 23.07.2018.

Дослідивши докази, які знаходяться в матеріалах справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що відповідно до наказу №857 від 06.03.2018 виданого ГУ ДФС у Хмельницькій області та направлення №734 від 06.03.2018 на проведення головним державним ревізором - інспектором відділу контрольно - перевірочної роботи юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Мрія-7" з питань дотримання вимог щодо укладання трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору до бюджету, правильності нарахування та сплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 по 28.02.2018.

За результатами перевірки працівниками ГУ ДФС у Хмельницькій області складений акт від 23.03.2018 №0593/22-01-13-08/21349014, згідно висновків якого встановлено порушення приписів ст. 21 ч.3 ст. 24 КЗпП, а саме : не оформлено належним чином та не видано наказів про прийом на роботу найманих працівників, здійснення фактичного допуску 7-х працівників до роботи без оформлення відповідних трудових договорів та ненадання повідомлення про прийняття працівника на роботу до територіального органу Державної фіскальної служби за місцем обліку згідно вимог Постанови КМ України від 17.06.2015 №413. Начальником Управління Держпраці у Хмельницькій області прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №55 від 28 березня 2018 року.

Розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акта документальної виїзної перевірки Головного управління державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 23 березня 2018 року №0593/22-01-13-08/21349014, начальником Управління Держпраці у Хмельницькій області прийнята постанова від 11.04.2018 №22/117 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, якою на ТОВ "Мрія-7" накладено штраф у розмірі 781830 грн.

Не погоджуючись з даною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав.

Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників (стаття 1 Кодексу законів про працю України).

Частиною 1 статті 1 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

За визначенням, наведеним у частині 1 статті 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, повинен дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Загальне визначення цивільно-правового договору міститься у статті 626 Цивільного Кодексу України, згідно частини 1 якої договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 628 Цивільного Кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відтак, цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Суд зазначає, що за договором про надання послуг, укладеним між власником і громадянином, останній зобов'язується за винагороду виконувати для підприємства індивідуально визначену роботу. Основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Тому цивільно-правові договори застосовуються, як правило, для виконання разової конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів і у разі досягнення цієї мети, договір вважається виконаним і дія його припиняється.

При цьому, за договором про надання послуг оплачується не процес праці, а її результати, котрий визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Як встановив суд, між товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія-7" як замовником та сімома громадянами: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 як виконавцями укладено цивільно - правові договори про надання послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КЗпП України, працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Статтею 23 КЗпП України визначено, що трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час певної роботи.

Отже, Кодексом законів про працю України передбачено різні підстави залучення працівників до роботи без порушення законодавства про працю, а також їх - прав та законних інтересів.

Згідно частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, саме найманий працівник, тобто особа, яка перебуває у фактичних трудових відносинах з працедавцем.

За наявності ознак, притаманних трудовим відносинам, повинен укладатися трудовий договір, а не договір цивільно-правового характеру.

Суд встановив, що в ході проведеної перевірки були надані письмові пояснення таких працівників як ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які пояснили, що заробітну плату усім працівникам видає директор ТОВ "Мрія-7" ОСОБА_8, при цьому зазначили, що графік їхньої роботи з 9:00 до 17:00, а субота, неділя - вихідні дні.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що відносини, які виникли згідно цивільно - правових договорів про надання послуг укладених між ТОВ «Мрія-7» та сімома громадянами мають ознаки трудових правовідносин до яких необхідно застосовувати норми трудового законодавства.

З урахуванням викладеного позивачем допущено порушення законодавства про працю, а саме ч.3 ст. 24 КЗпП України.

Суд також звертає увагу на той факт, що на запит відповідача щодо працюючих працівників по договору цивільно - правової угоди на ТОВ "Мрія-7" у січні - лютому 2018 року Головне управління ДФС у Хмельницькій області повідомило, що звіт по єдиному внеску за січень 2018 року підприємство не подавало, в звіті за лютий 2018 року зазначено 5 застрахованих осіб, які виконували роботи (надавали послуги) за договорами цивільно - правового характеру. Строк дії наданих до суду семи договорів закінчився 01.02.2018.

Згідно приписів частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу на переконання суду відповідачем повністю виконано свій процесуальний обов'язок доказування правомірності винесення оскаржуваного рішення. Натомість позивачем не доведено обставин на яких грутуються його позовні вимоги.

Таким чином, суд вважає, що висновок управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці про порушення позивачем частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України зроблений правомірно, а відтак постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за №22/117 від 11.04.2018 року в розмірі 781830 грн винесена контролюючим органом правомірно.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а тому у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Оскільки, адміністративний позов задоволенню не підлягає, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-7" (АДРЕСА_1, 29000, ідентифікаційний код - 21349014) до Управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці (вул. Кам'янецька, 74, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000, ідентифікаційний код - 39793137) про визнання протиправною, скасування постанови та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його підписання.

Головуючий суддя ОСОБА_9