Справа № 819/275/18
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/4301/18
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Довгополова О.М.

за участі секретаря судового засідання: Чигер І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області,

на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року (суддя - Подлісна І.М., час ухвалення - 11:22 год., місце ухвалення - м.Тернопіль, дата складання повного тексту - 21.04.2018 р.),

в адміністративній справі №819/275/18 за позовом ОСОБА_2 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області,

про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У лютому 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Тернопільського об'єднаного УПФУ Тернопільської області, в якому просив: 1) визнати протиправною відмову відповідача щодо не включення до розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» матеріальної допомоги на оздоровлення на підставі довідки Апеляційного суду Тернопільської області №8708/17 від 08.12.2017 р.; 2) зобов'язати відповідача розглянути заяву позивача та включити до розрахунку його довічного грошового утримання судді у відставці згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» 1/12 частини суми матеріальної допомоги на оздоровлення на підставі довідки Апеляційного суду Тернопільської області №8708/17 від 08.12.2017 р. та здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням цієї суми, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум, з 16.02.2017 року.

Відповідач позову не визнав, суду першої інстанції подав відзив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 року позов задоволено частково. Зобов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області включити до розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 на підставі Закону України «Про судоустрій та статус суддів» 1/12 частини суми матеріальної допомоги на оздоровлення на підставі довідки Апеляційного суду Тернопільської області №17 від 28.03.2018 р. та здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 щомісячного грошового утримання з врахуванням цієї суми, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум, з 27 грудня 2018 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції від 18.04.2018 року не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду протиправне, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що позивач звернувся із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання. До даного звернення позивач додав довідку №8708/17вх від 08.12.2017 року видану Апеляційним судом Тернопільської області. Вказана довідка не відповідає встановленій формі довідки, яка надається відповідно до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1. Вказує апелянт, що посилання на Закони України «Про оплату праці», «Про державну службу», «Про пенсійне забезпечення» та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є безпідставним, оскільки застосування цих норм можливе у разі призначення пенсії, а не щомісячного довічного грошового утримання, яке визначено спеціальним законом - Законом України «Про судоустрій та статус суддів». Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 18.04.2018 р. та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2 є суддею у відставці з 16.02.2017 р. та отримує щомісячне довічне грошове утримання у відповідності до вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Позивач 27.12.2017 р. звернуся до відповідача Тернопільського об'єднаного УПФУ Тернопільської області з заявою про здійснення перерахунку щомісячного грошового утримання судді з врахуванням отримуваної ним допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу 17600 грн., долучивши при цьому довідку Апеляційного суду Тернопільської області №8708/17 від 08.12.2017 р. (а.с. 12-13, 16).

Листом Тернопільського об'єднаного УПФУ Тернопільської області від 12.01.2018 р. №520/К-11 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання (а.с. 14).

Суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Згідно ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII, суддівська винагорода регулюється цим Законом, та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Отже, поняття суддівської винагороди є комплексним, а перелік зазначених її складових є вичерпним.

Відповідно до ст.136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII, суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу.

На підставі викладеного можна зробити висновок, що законодавством, як чинним станом на час призначення щомісячного грошового утримання позивачу, так і чинним на час звернення до Пенсійного фонду з відповідною заявою про здійснення перерахунку, передбачено чіткий перелік складових, що входять в обчислення суддівської винагороди та відповідно щомісячного довічного грошового утримання судді.

Проте, матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність у відповідача законних підстав для здійснення позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №352/1918/17 (9901/39744/18), від 25.04.2018 року у справі №333/4196/17 (2-а/333/221/17) (К/9901/309/17) та від 15.05.2018 року у справі №750/8196/17 (К/9901/33601/18).

Щодо статті 2 Закону України «Про оплату праці» та Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату від 13.01.2004 року №5, то такі не підлягають застосуванню у даній ситуації, адже спеціальним законом, а саме Законом України «Про судоустрій і статус суддів», встановлено, що суддівська винагорода не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, ніж цей Закон.

Також колегія суддів вважає безпідставним посилання позивача у позовній заяві на норми ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки застосування вказаних норм можливе у разі призначення пенсії, а не щомісячного довічного грошового утримання, яке визначено Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Не слід також застосовувати до спірних правовідносин висновки Верховного Суду України, викладені в постановах від 20.02.2012 року №21-430а11, від 06.11.2013 року №21-350а13 та від 23.01.2018 року №495/6612/16-а про те, що матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці, є складовою заробітної плати, з неї нараховується та сплачується страховий внесок або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому її розмір враховується в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії та щомісячного грошового утримання, - оскільки предметом позову у зазначених справах є перерахунок пенсії державних службовців, призначених на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу», а в даному випадку (у розглядуваній адміністративній справі) предметом позову є перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. При цьому спеціальним законом визначено склад суддівської винагороди, який застосовується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, що вказує на правомірність дій відповідача та необґрунтованість позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції від 18.04.2018 року слід скасувати та прийняти нову постанову суду про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області - задоволити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року в адміністративній справі №819/275/18 за позовом ОСОБА_2 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи чи в порядку письмового провадження - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

О.М. Довгополов

Повний текст постанови складено 23.07.2018 року