Справа № 204/174/18 (2-а/204/35/18)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
18 травня 2018 року справа № 204/174/18 (2-а/204/35/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.,
суддів: Добродняк І.Ю. Семененка Я.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2018 (суддя Нізік О.В.,)
у справі № 204/174/18 (2-а/204/35/18)
за адміністративним позовом ОСОБА_1
до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області в особі лейтенанта поліції батальйону 3 роти 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Ветрова В`ячеслава Олександровича
про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області в особі лейтенанта поліції батальйону 3 роти 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Ветрова В`ячеслава Олександровича про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 251545 від 30.12.2017 року.
Позовні вимоги обґрунтовані незаконністю постанови по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАА № 251545 від 30.12.2017 року та відсутністю будь-яких доказів про порушення позивачем правил дорожнього руху.
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2018 р. у справі № 204/174/18 (2-а/204/35/18) в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області в особі інспектора батальону 3 роти 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Ветрова В`ячеслава Олександровича про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовлено.
Рішення суду мотивовано обґрунтованістю та законністю підстав притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та встановленням відсутності правових підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2018 р. у справі № 204/174/18 (2-а/204/35/18), як таке що винесене передчасно та з порушенням вимог чинного законодавства України, в частині не взяття до уваги матеріалів та показів, зазначених Позивачем під час судового розгляду справи № 204/174/18. Позивач наполягає на відсутності будь яких фактичних даних, які б підтверджували висновки працівника патрульної служби або інших доказів порушення ним правил дорожнього руху.
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30 грудня 2017 року о 14.50 годин ОСОБА_1 рухався на автомобілі «HYUNDAI SANTA FE» номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції.
Підставою для зупинки автомобіля стало те, що водій повертаючи з вул. Робоча на вул. Володимира Антоновича в м. Дніпрі, не ввімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив вимоги п. 9.2. «б» ПДР, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року.
За даним фактом інспектором роти № 3 батальйону № 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Вєтровим В.О. складено постанову про адміністративне правопорушення серія ЕАА № 251545, якою до позивача, згідно приписів ч. 2 ст. 122 КУпАП України, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Правомірність винесеної постанови і є предметом даного спору.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», часники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Разом з тим, ч.3 ст.254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Вимоги щодо змісту такої постанови встановлені цією ж нормою ст.283 КУпАП.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).

Згідно п.4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься, зокрема, у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р.III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що визначає зміст постанови про адміністративне правопорушення визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. 2 ст.122 КУпАП, на місці вчинення правопорушення, без складання протоколу.

Отже, в даному випадку дії відповідача відповідали законодавчо встановленій процедурі розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 був обґрунтовано та на законних підставах притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з огляду на наступне.

Пунктом 9.2. «б» ПДР України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, визначено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
Пунктом 9.3. ПДР України, визначено, що у разі відсутності або несправності світлових покажчиків повороту сигнали початку руху від правого краю проїзної частини, зупинки зліва, повороту ліворуч, розвороту або перестроювання на смугу руху ліворуч подаються лівою рукою, витягнутою вбік, або правою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору. Сигнали початку руху від лівого краю проїзної частини, зупинки справа, повороту праворуч, перестроювання на смугу руху праворуч подаються правою рукою, витягнутою вбік, або лівою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору.
Пунктом 1.1. ПДР України, встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні гуртуватися на вимогах цих Правил.
Пунктом 1.2. ПДР України визначено, що в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів.
Пунктом 1.3. ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.4. ПДР України закріплено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пунктом 2.3. ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до ч. 2 ст.122 КУпАП передбачено, що порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
В свою чергу, частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Крім того, джерела, яка мають бути використані як докази, визначені у ст.251 КУпАП.
Виходячи зі змісту ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Разом з тим, згідно ст. 31 Закону «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Як вбачається з матеріалів справи, доказом факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 є доданий відеозапис з нагрудного відео реєстратора працівника патрульної поліції, з якого видно, що позивач при здійснення повороту з вул. Робоча на вул. Володимира Антоновича в м. Дніпрі, не ввімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку при повороті, що підтверджує обставини, викладені в постанові про адміністративні правопорушення, та одночасно спростовує доводи позивача, наведені в апеляційній скарзі.
Окрім того, посилання позивача на можливу технічну несправність покажчика повороту, а також надання відповідник актів щодо ремонту запобіжника у день вчинення правопорушення є безпідставними, оскільки як вже зазначалось судом вище ПДР України затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги даний Правил. Безпосередньо пунктом 2.3. ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, дав їм правильну юридичну оцінку, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на викладене, передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2018 р. у справі № 204/174/18 (2-а/204/35/18) - залишити без задоволення.
Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2018 р. у справі № 204/174/18 (2-а/204/35/18) - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко