Справа № 812/1620/17
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року справа №812/1620/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Блохіна А.А., при секретарі судового засідання Романченко Г.О., за участю представника позивача Смикалова В.Р., представника відповідача Кемірова Р.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018 р. у справі № 812/1620/17 (головуючий І інстанції Ірметова О.В.), яке складено в повному обсязі 20 квітня 2018 року у м.Сєвєродонецьк Луганської області, за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг до Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" про стягнення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - позивач, НКРЕКП, комісія, апелянт) звернулась до Луганського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" (далі - відповідач) про стягнення штрафу.

В обґрунтування позову зазначили, що Постановою НКРЕКП від 05.01.2017 №7 на ПрАТ "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлювальних джерел енергії), Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами), Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії було накладено штраф у розмірі 34 000 грн.

Постановою НКРЕКП від 05.01.2017 №8 на ПрАТ "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, було накладено штраф у розмірі 85 000 грн., постановою № 7 накладений штраф у розмірі 34000грн.

Постанови НКРЕКП від 05.01.2017 №7 та №8 відповідачем отримано 16.01.2017. Отже, враховуючи вимоги статті 22 Закону про НКРЕКП, відповідач мав сплатити штрафи до 15.02.2017 включно. Водночас, зазначені суми штрафів відповідачем не сплачені були, документи, що підтверджують сплати штрафів до НКРЕКП не надходили.

Оскільки штраф по постанові від 05.01.2017 №7 не було сплачено, було нараховано пеню та станом на 10.07.2017 становить 34 000 грн.

Щодо не сплати штрафу по постанові від 05.01.2017 №8, пеня станом на 10.07.2017 становить 85 000 грн. Таким чином, загальна сума позову становить 238 000 грн.

Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг до Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" про стягнення штрафу - відмовив.

Обґрунтовуючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що у позивача відсутні права призначати проведення планової перевірки та прийняття 05.01.2017 постанова № 7 та № 8 про застосування штрафу до відповідача ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» у зв'язку з порушенням положень ст.ст. 3, 11 Закону № 1669 та ст.250 Господарського кодексу України, та як наслідок нарахування пені за несвоєчасну сплату штрафу за вказаними постановами. Крім того, суд першої інстанції застосував вимоги ч.7 ст.78 КАС України та не прийняв до уваги рішення суду по справі № 812/240/17 яке набрало законної сили та яким у задоволенні позовних вимог ПАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» про скасування надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду.

Не погодившись з таким рішенням, Комісія подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення місцевого суду є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам викладеним у позовній заяві.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначив доводи подібні, викладеним в позовній заяві.

Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення та підтримав доводи апеляційній скарги.

У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що суд першої інстанції прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що на виконання наказу НКРЕКП від 07.11.2016 № 203 та посвідчення на проведення планової перевірки від 07.11.2016 № 207, згідно з Планом заходів із здійснення державного контролю ліцензіатів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на 2016 рік, затвердженим наказом НКРЕКП від 23 листопада 2015 року № 317 (зі змінами), з 01.12.2016 по 19.12.2016 Комісією була проведена планова перевірка дотримання Позивачем Ліцензійних умов за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, за результатами проведення якої був складений Акт від 19.12.2016 № 219 (а.с.91-128).

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг були прийняті постанови про накладення штрафу від 05.01.2017 № 7 на суму 34000грн. та № 8 на суму 85000грн.

Спірним по справі є питання стягнення штрафу та пені відповідно до постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 7 від 05.01.2017 та постанови № 8 від 05.01.2017,

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України наведені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2017 року по справі № 812/225/17 адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №7 від 05.01.2017 про накладення на Приватне акціонерне товариство "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" штрафу в розмірі 34000 грн. та зобов'язання усунути порушення - задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №7 від 05.01.2017 про накладення на Приватне акціонерне товариство "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" штрафу в розмірі 34000 грн. та зобов'язання усунути порушення.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року по справі № 812/225/17, апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг залишено без задоволення. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2017 року у справі № 812/225/17 залишено без змін.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2017 року по справі №812/240/17 у задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецькеоб'єднання Азот" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про визнання протиправною та скасування постанови № 8 від 05.01.2017, про накладення штрафу у розмірі 85000грн. - відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017 постанову Луганського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2017 року по справі №812/240/17 залишено без змін.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При таких обставинах суд апеляційної інстанції вважає, що обставини, які встановлені у вищезазначених рішеннях судів не доказуються у справі яка розглядається.

Тобто правомірність чи неправомірність прийняття постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 05.01.2017 № 7 та № 8 при розгляді цієї справи доказуватися не може.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог послався на ч.7 ст.78 КАС України, яка передбачає, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду.

Суд першої інстанції зазначив, що цією нормою, суду надано право відступити від правової оцінки певного факту, наданого судовим рішенням, яке набрало законної сили. Суд першої інстанції зазначив, що Луганським окружним адміністративним судом, Донецьким апеляційним адміністративним судом під час розгляду справи № 812/240/17 не було надано оцінку наявності/відсутності повноважень у позивача щодо призначення та проведення планової перевірки з наступним накладенням штрафних санкцій з урахуванням норм Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (далі - Закон № 1669). При таких обставинах суд першої інстанції вважав можливим надати оцінку правомірності постанови НКРЕКП з підстави дотримання норм Закону 1669.

Проте з таким висновком суд апеляційної інстанції не погоджується.

Частина 7 статті 78 КАС України передбачає можливість не взяти до уваги оцінку певного факту який був встановлений в іншій справі.

В даному випадку суд першої інстанції не приймає до уваги не певний факт, який був встановлений по справі 812/240/17 а не приймає до уваги висновки судів щодо правомірності прийняття НКРЕКП постанови від 05.01.2017 № 8.

Посилання суду першої інстанції на те що суди не досліджували правомірність прийняття спірної постанови з огляду на норми Закону № 1669, може бути іншою підставою для визнання постанови НКРЕКП незаконною.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що по суті суд першої інстанції переглянув рішення судів першої та апеляційної інстанції по справі 812/240/17 та зробив висновок про неправомірність постанови НКРЕКП, без заявлених вимог ТОВ. Крім того суд першої інстанції розглянув справу за інших підстав, які не були предметом спору ані під час розгляду спору по справі 812/240/17, ані під час розгляду цієї справи.

При таких обставинах суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта щодо неправильного застосування судом першої інстанції вимог ст.78 КАС України

Інші доводи апеляційної скарги які стосуються правомірності чи неправомірності прийнятих постанов НКРЕКП від 05.01.2017 № 7, № 8 судом апеляційної інстанції не оцінювалися з огляду на наявність рішень судів які набрали законної сили та відповідно до яких, вже була надана оцінка правомірності/неправомірності зазначених постанов.

Пунктом 4 частини 1 статті 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Суд апеляційної інстанції вважає що суд першої інстанції при вирішенні справи порушив норми процесуального права, тому рішення підлягає скасуванню.

Враховуючи, що постанова НКРЕКП від 05.01.2017 № 8 була предметом розгляду у судах та не скасована тому позовні вимоги, в частині застосування штрафу та пені відповідно до цієї постанови, підлягають задоволенню.

У частині п'ятій статті 22 Закону № 1540-VIII «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі Закон № 1540-VIII) суб'єкти господарювання, на яких накладено штраф, зобов'язані сплатити його у 30 денний строк з дня одержання копії рішення про накладення штрафу.

За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі 1,5 відсотка суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням регулятора.

У разі відмови від сплати штрафу та пені їх примусове стягнення здійснюється на підставі відповідного рішення суду за позовом Регулятора ?…?.

Тобто суд апеляційної інстанції вважає, що штраф у розмірі 85000грн. встановлений постановою НКРЕКП від 05.01.2017 № 8 підлягає стягненню.

Розраховуючи розмір пені, позивач виходив з того, що постанова НКРЕКП від 05.01.2017 № 8 була отримана ПАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» 16.01.2017 року.

Строк затримки розрахований до 10 липня 2017 року и складає 155 днів. Розмір пені склав 155*1,5*85000/100= 197625грн.

Враховуючи норму ст.22 Закону 1540-УІІІ, яка передбачає, що розмір пені не може бути більше ніж сума штрафу, остаточний розмір пені дорівнює 85000грн.

Суд погоджується з розрахунком пені, який зазначив НКРЕКП та звертає увагу що в даному випадку при розрахунку пені застосовувався Закон 1540-УІІІ, норми якого не містять будь-яких застережень що при розрахунку пені слід враховувати факт оскарження постанови.

При таких обставинах суд апеляційної інстанції погоджується, що строк для визначення суми пені був розрахований від дати отримання постанови НКРЕКП (16.01.2017) плюс 30 днів, тобто з 16.02.2017року.

При таких обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення суми штрафу у розмірі 85000грн. та пені у розмірі 85000грн.

Позивач у позовній заяві також просив суд стягнути з відповідача судовий збір сплачений при подачі позовної заяви.

Частиною 2 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Тобто, норми КАС України не передбачають стягнення судового збору на користь суб'єкта владних повноважень у разі задоволення його позову.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Рішення суду першої інстанції у зв'язку з порушенням ним норм процесуального права підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення, яким позовні вимоги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг підлягають задоволенню в частині стягнення суми у розмірі 170000 грн., яка складається з суми штрафу у розмірі 85000грн. та пені у розмірі 85000грн.

Повний текст постанови складений 20 липня 2018 року.

Керуючись статями 309, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018 р. у справі № 812/1620/17 - задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018 р. у справі № 812/1620/17 - скасувати.

Прийняти нове судове рішення.

Позовні вимоги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» 238 000 (двісті тридцять вісім тисяч) грн. 00 коп в дохід Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції»).

На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк - до 5 днів.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття року та може бути оскаржена до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому ст.328 КАС України.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В. Сіваченко

А.А.Блохін