Справа № 803/2001/17
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/3218/18

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Багрія В.М., Гінди О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року (суддя - Каленюк Ж.В., м. Луцьк, повне судове рішення складено 05 березня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державне підприємство «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 28 грудня 2018 року звернувся до суду з позовом до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державне підприємство «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» про зобов'язання відновити виплату пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) з 01.07.2017. В обґрунтування позову вказує, що відповідачем протиправно зупинено виплату пільгової пенсії, так як факт роботи на посаді тракториста у період з 1979 по 2011 роки відображений в трудовій книжці позивача, яка в силу вимог ст.62 Закону №1788-XII є основним документом, що підтверджує стаж роботи особи на певній посаді. Крім того, звертає увагу суду, що будь-який розпорядчий документ стосовно скасування розпорядження управління Пенсійного фонду України про призначення позивачу пенсії відповідачем не приймався, натомість таке рішення відповідачем прийнято на підставі службової записки працівника управління та атестату про закриття особового рахунку для виплати пенсії, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року у справі №803/2001/17 позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що відповідач, припиняючи виплату пенсії позивачу, діяв правомірно, оскільки уточнюючі довідки про стаж роботи ОСОБА_1 відкликані ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу», останній зазначив, що такі слід вважати недійсними, не застосовувати для визначення права на призначення пільгової пенсії позивачу.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Учасники справи в в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо припинення виплати пенсії за віком на пільгових умовах, призначеної ОСОБА_1 згідно з п.«в» ст.13 Закону №1788-XII, оскільки в документах, наданих позивачем для призначення пенсії, не було виявлено недостовірних відомостей (відомостей, які не відповідають дійсності або відомостей, викладених неправдиво), також не встановлено невідповідність записів у трудовій книжці ОСОБА_1 документам, наданих для перевірки (наказам, особовим рахункам, книгам по нарахуванню заробітної плати). Крім цього, чинним законодавством не передбачено припинення виплати пенсії з підстави відкликання раніше виданої довідки про підтвердження пільгового стажу, необхідного для призначення пенсії.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 24.04.2017 Ковельським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України ОСОБА_1 призначено пенсію за віком у відповідності до з п.«в» ст.13 Закону №1788-XII та ч.2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», як трактористу-машиністу, безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства з 10.12.2017, що підтверджується протоколом від 24.04.2017 №219. На момент призначення пенсії загальний стаж роботи позивача становив 32 роки 2 місяці 3 дні, з яких 28 років 5 місяців 14 днів - пільговий стаж.

З метою своєчасного виявлення та усунення порушень в документах, що подаються для призначення (перерахунку) пенсій, попередження можливого нецільового використання коштів Пенсійного фонду України на виплату пенсій до відділу організації контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області відповідачем було направлено запит щодо проведення перевірки документів, наданих позивачем для підтвердження права на пенсію на пільгових умовах Волинською філією ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу», у зв'язку з чим ОСОБА_1 було припинено виплату пенсії та закрито особовий рахунок за тимчасовою причиною «9».

На підставі направлення Головного управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області від 10.07.2017 №325/07-04-20 проведено перевірку Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» з питань дотримання вимог законодавства щодо достовірності видачі довідок про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01.01.1984 по 31.12.1988 та про стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з п.«в» ст.13 Закону №1788-XII за період з 19.04.1979 по 05.10.2011 на ОСОБА_1, за результатами якої складено акт від 14.07.2017 №475/2. Вказаний акт не містить будь-яких висновків. Разом з тим, ним не встановлено невідповідностей відомостей, що містяться у довідках, виданих Волинською філією ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» ОСОБА_1, документам, що були пред'явлені для перевірки, а також відомостей, що містяться у трудовій книжці позивача.

Крім цього, відповідачем надсилався лист від 06.07.2017 №9836/02-21-22 до Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» з проханням надати додаткові документи для підтвердження права на пенсію на пільгових умовах ОСОБА_1

ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» листом від 09.08.2017 №1/9-7/1110-17 повідомила відповідача, що довідки від 17.01.2017 №3, №4, №6 та №7 про стаж роботи ОСОБА_1, видані Волинською філією ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» слід вважати недійсними та не застосовувати для визначення права на призначення пільгової пенсії згідно з п.«в» ст.13 Закону №1788-XII з тих підстав, що довідка про пільговий стаж роботи для призначення пенсії видана не комісією в складі керівника господарства, працівника по кадрах, головного бухгалтера і представника профспілкового комітету, а тільки директором та бухгалтером Філії; вона видана на підставі трудової книжки заявника та книг по нарахуванню заробітної плати, які не є первинними документами, що свідчать про характер фактично виконуваної роботи. На зберіганні у Волинській філії наявні виключно книги наказів та книги по нарахуванню заробітної плати, а документи, які б могли містити відомості про безпосередню зайнятість ОСОБА_1 у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в архіві Філії відсутні. Крім того, третя особа просила припинити виплату пенсії позивачу як таку, що призначена безпідставно.

Відтак, на підставі службової записки начальника відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 17.08.2017 на ім'я заступника начальника управління, ОСОБА_1 було припинено виплату пенсії та закрито особовий рахунок постійною причиною «1», про що листом від 22.08.2017 №11347/02-21-22 було повідомлено позивача.

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними та такими, що суперечать приписам чинного законодавства, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон №1788-XII відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця, як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Відповідно до п.«в» ст.13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.

Матеріалами справи підтверджено та сторонами не заперечується, що позивач на час звернення до відповідача з заявою про призначення пільгової пенсії (січень 2017 року) досягнув 55 років.

Відомості про роботу позивача підтверджуються трудовою книжкою, що ведеться з 1978 року.

Як слідує з копії трудової книжки ОСОБА_1, 19.12.1978 він був прийнятий на роботу в радгосп «Голобський» слюсарем радгоспу; 19.04.1979 він переведений з вказаної посади на посаду тракториста радгоспу «Голобський»; 03.05.1980 звільнений з роботи у зв'язку з призовом в Радянську армію (в якій проходив службу до 25.04.1982); 01.06.1982 прийнятий трактористом-машиністом в радгосп «Голобський»; 18.12.1989 у зв'язку з переходом радгоспу «Голобський» у Волинську обласну державну сортодослідницьку станцію переведений трактористом-машиністом; 10.12.1999 в зв'язку з перейменуванням Волинської обласної державної сортодослідницької станції в Ковельську державну сортовипробувальну станцію переведений трактористом; 02.01.2003 в зв'язку з реорганізацією Ковельської державної сортовипробувальної станції в Ковельську державну сортодослідну станцію переведений трактористом; 30.11.2005 звільнений з посади тракториста за згодою сторін за пунктом 1 статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України); 17.04.2006 прийнятий трактористом на період сезонних сільськогосподарських робіт; 31.12.2006 звільнений з посади тракториста Ковельської державної сортодослідної станції в зв'язку із закінченням сезонних сільськогосподарських робіт та строку дії трудової угоди за пунктом 2 статті 36 КЗпП України; 16.07.2007 прийнятий трактористом в Ковельську державну сортодослідну станцію на період сезонних сільськогосподарських робіт; 03.12.2007 звільнений у зв'язку із закінченням сезонних сільськогосподарських робіт та строку трудової угоди за пунктом 2 статті 36 КЗпП України; 01.04.2008 прийнятий трактористом в Ковельську державну сортодослідну станцію на період сезонних сільськогосподарських робіт; 01.12.2008 переведений трактористом постійно; 07.12.2010 звільнений з Ковельської державної сортодослідної станції у зв'язку із закінченням сільськогосподарських робіт та строку дії трудової угоди за пунктом 2 статті 36 КЗпП України; 01.04.2011 прийнятий в Ковельську державну сортодослідну станцію на оплачувані громадські роботи трактористом; 30.05.2011 звільнений у зв'язку із закінченням строку дії трудової угоди; 07.06.2011 прийнятий на оплачувані громадські роботи трактористом у Ковельську державну сортодослідну станцію; 29.07.2011 звільнений у зв'язку з закінченням строку дії трудової угоди; 11.08.2011 прийнятий на оплачувані громадські роботи трактористом у Ковельську державну сортодослідну станцію; 05.10.2011 звільнений у зв'язку з закінченням строку дії трудової угоди.

Таким чином, судом встановлено, що з 1979 року по 2011 рік (з перервами) позивач працював трактористом-машиністом, починаючи у радгоспі «Голобський», який згодом неодноразово перейменовувався. Звільнений позивач у 2011 році з посади тракториста з Ковельської державної сортодослідної станції.

Суд також зазначає, що згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 страхувальником Ковельською державною сортодослідною станцією позивачу нараховувалась заробітна плата та сплачувались страхові внески.

Крім цього, ОСОБА_1 має посвідчення тракториста-машиніста серії АА №818808.

Судом також встановлено, що радгосп «Голобський», в якому працював позивач, було перейменовано у Волинську обласну державну сортовипробувальну станцію 18.11.1987. Згодом вказану станцію перейменовано в Ковельську державну сортовипробувальну станцію, а Ковельську державну сортовипробувальну станцію було перейменовано у Ковельську державну сортодослідну станцію. Згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 30.12.2011 №807 «Про реорганізацію державних сортодослідних станцій» Ковельська державна сортодослідна станція реорганізована шляхом приєднання до ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу». Пунктом 2 вказаного наказу ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» визначено правонаступником майнових прав та обов'язків Ковельської державної сортодослідної станції.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.02.2018 № основним видом діяльності Ковельської державної сортодослідної станції є вирощування зернових та технічних культур - сільськогосподарська діяльність. Станція знаходиться в стані припинення з 20.04.2012.

Як видно із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.06.2017 № Волинська філія ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» є відокремленим підрозділом ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу».

Статтею 62 Закону №1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог п.20 «Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Відповідно до роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України щодо порядку призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства (лист від 20.01.1992 №7) до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досягнув 55 років, загальний стаж його роботи становив не менше 30 років, з них не менше 20 років на посаді тракториста-машиніста, був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства та мав право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п.«в» ст.13 Закону №1788-XII.

Як вже зазначалось судом першої інстанції, позивачу було припинено виплату пенсії у зв'язку з тим, що ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» просило вважати недійсними довідки №3, №4, №6, №7 від 17.01.2017 про стаж роботи ОСОБА_1, що були видані Волинською філією ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу», та не застосовувати їх для визначення права на призначення пільгової пенсії. Тобто, такі довідки були відкликані третьою особою.

Водночас, як встановлено положеннями ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості. Відтак, Законом не передбачено припинення виплати пенсії з підстави відкликання раніше виданої довідки про підтвердження пільгового стажу, необхідного для призначення пенсії. Крім цього, з аналізу вищевказаної норми чинного законодавства випливає, що виплата пенсії припиняється відповідним рішенням органу Пенсійного фонду. Однак, жодного рішення про припинення виплати пенсії позивачу, призначеної відповідно до п.«в» ст.13 Закону №1788-XII, відповідачем не приймалося, що не відповідає вимогам закону та є протиправним.

Враховуючи завдання адміністративного судочинства, визначені статтею 2 КАС України, слід зазначити, що суд повинен трактувати усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень на користь особи-позивача. Відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду справи дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо припинення виплати позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

У поданій апеляційній скарзі скаржник покликається на постанову Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №К/9901/1242/18, в якій, вирішуючи на його думку аналогічний спір, суд вказав на обов'язковість уточнюючих довідок для призначення пільгових пенсій. Однак, апеляційний суд такі доводи апелянта відхиляє, оскільки у справі, що переглядалась Верховним Судом під час проведення зустрічної перевірки первинних документів товариства, яке видавало уточнюючу довідку про пільговий характер роботи, наданої для призначення пенсії позивачці, було встановлено недостовірність такої уточнюючої довідки. Проте, як вже зазначалось судом, під час перевірки Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу», яка видавала позивачу відповідні довідки, не встановлено невідповідностей відомостей, що містяться у довідках, виданих позивачу документам, що були представлені для перевірки.

Апеляційний суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Згідно із ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді В. М. Багрій
О. М. Гінда
Повне судове рішення складено 18 липня 2018 року.