Справа № 810/2346/17
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2346/17 Головуючий у І інстанції - Лапій С.М.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 року м.Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Літвіної Н.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, апеляційну скаргу Києво - Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області та Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця Власова Олександра Станіславовича до Києво - Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, Головного управління ДФС у Київській області про визнання дій протиправними та скасування наказу, вимоги, податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Фізична особа - підприємець Власов Олександр Станіславович звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Києво - Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, Головного управління ДФС у Київській області, та з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просив: визнати протиправним та скасувати наказ Києво - Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 28.11.2016 року № 587 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки»; визнати протиправними дії Києво - Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області щодо проведення планової виїзної документальної перевірки, призначеної на підставі наказу від 28.11.2016 року № 587 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки», за адресою: м.Вишневе, вул.Ломоносова, 34, за результатами якої складено акт перевірки від 05.01.2017 року № 6/13-02/; визнати протиправними дії Києво - Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області щодо складання акта перевірки від 05.01.2017 року № 6/13-02/; визнати протиправною та скасувати вимогу Києво - Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 05.01.2017 року № Ф- про сплату боргу по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування; визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Київській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 16.05.2017 року № ; визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 27.02.2017 року № , № , № , № , № .

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 28.11.2016 року № 587 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки».

Визнано протиправними дії Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області щодо проведення планової виїзної документальної перевірки, призначеної на підставі наказу від 28.11.2016 року № 587 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки», за адресою: м. Вишневе, вул. Ломоносова, 34, за результатами якої складено акт перевірки від 05.01.2017 року № 6/13-02/.

Визнано протиправними дії Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області щодо складання акту перевірки від 05.01.2017 року № 6/13-02/.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 05.01.2017 №Ф- про сплату боргу по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 16.05.2017 року № .

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 27.02.2017 року № , № , № , № , № .

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Відповідачі подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ФОП Власова О.С. відмовити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі Відповідачі посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. Зокрема, апелянти зазначають, що якщо допуск контролюючого органу до проведення виїзної перевірки відбувся, то в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, Позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець 13.01.2001 року за номером запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу-підприємця 2 004875 та як платник податків, зборів та обов'язкових платежів перебуває на податковому обліку в Києво-Святошинській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області. Основним видом діяльності Позивача за КВЕД є лісопильне та стругальне виробництво.

На підставі наказу Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 28.11.2016 року № 587 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки» призначено провести планову виїзну документальну перевірку Позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року.

Вказана перевірка ФОП Власова О.С. проводилася у приміщенні Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області за адресою: м.Вишневе, вул.Ломоносова, 34, про що посадовими особами контролюючого органу від Позивача отримано згоду.

За результатами перевірки Позивача контролюючим органом складено акт від 05.01.2017 року № 6/13-02/, яким встановлено такі порушення податкового законодавства:

- п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, у результаті чого знижено податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2014-2015 рр. на загальну суму 507619,00 грн;

- п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України, ненадання до перевірки книги обліку доходів і витрат;

- абз.«б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України не подання податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 1-3 кв. 2014 та 2-4 кв.2015 років.

- п.1 ч.1 ст.7, п.1, п.2, п.5 ст.9 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у результаті чого заниженого єдиний внесок за 2014-2015 на загальну суму 165849,00 грн;

- пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, у результаті чого перевіркою встановлено заниження суми військового збору з заниженого оподаткованого доходу від здійснення господарської діяльності на суму 21189,00 грн. та заробітної плати найманих працівників у сумі 320 грн.

На підставі акта перевірки від 05.01.2017 року Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області прийнято вимогу від 05.01.2017 року № Ф- про сплату боргу (недоїмки) по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування на загальну суму 165 849,26 грн.

14.02.2017 року Позивач не погоджуючись з висновками акта перевірки, подав до Головного управління ДФС у Київській області заперечення від вх. № 1138/ФОП на даний акт.

23.02.2017 року Головне управління ДФС у Київській області листом № 447/ФОП/10-36-13-02 залишив без змін висновки акта перевірки та прийняв податкові повідомлення-рішення від 27.02.2017 року:

- № , яким визначив зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування у сумі 507 618,94 грн;

- № , яким застосовано штрафні санкції за платежем з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування у розмірі 254 829, 47 грн;

- № , яким визначено суму зобов'язань з військового збору у розмірі 21 188,58 грн;

- № , яким застосовано штрафні санкції за порушення п.177.2 Податкового кодексу України на суму 10 594,29 грн;

- № , яким визначено зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 320 грн та застосовано санкції у розмірі 227 грн;

- рішення від 27.02.2017 року № про застосування санкцій за своєчасно не нарахованого єдиного внеску у сумі 0 грн та застосовано санкції у розмірі 24 699,73 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями та рішенням від 27.02.2017 року, Позивач оскаржив їх до ДФС України (скарга від 03.04.2017 року № 30417 (вх. № 2108/ФОП від 05.04.2017 року).

28.04.2017 року ДФС України рішенням про результати розгляду скарги від №5965/В/99-99-11-02-02-25 скасувала рішення Головне управління ДФС у Київській області від 27.02.2017 року № та частково задовольнила скаргу Позивача, в іншій частині скаргу залишено без задоволення.

У зв'язку з цим Головним управління ДФС у Київській області винесено рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 16.05.2017 року № на таку ж суму, як і у відкликаному рішення.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги Позивача є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується часткового із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп.20.1.4. п.20.1 ст.20 та пп.75.1 ст.75 Податкового Кодексу України (далі - Кодекс) - органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків, зокрема, документальні позапланові виїзні перевірки, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Положеннями п.75.1.2 ст.75 Кодексу передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до п.77.4 ст.77 Кодексу про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Отже, з аналізу наведених правових норм вбачається, що право на проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків надається лише у випадку, коли останньому до початку проведення зазначеної перевірки, а саме не пізніше ніж за 10 календарних днів, було надіслано рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи вручено під розписку копію наказу про проведення зазначеної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 листопада 2016 року на підставі пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України, Києво - Святошинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області прийнято наказ № 134 про проведення документальної планової виїзної перевірки Фізичної особи - підприємця Власова О.С., копію якого та письмове повідомлення від 28 листопада 2016 року № 3145/В/10-13-13-02 про початок проведення перевірки, вручено особисто Власову О.С. 28.11.2016 року.

За змістом п. 77.6 ст. 77 Кодексу допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із ст.81 цього Кодексу, якою зокрема, передбачено, що у разі не пред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків документів (копії наказу, направлення на проведення перевірки, службового посвідчення) або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної перевірки.

Пунктом 81.1 статті 81 Кодексу передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Так, судом першої інстанції встановлено та не заперечується самим Позивачем, що він допустив посадових осіб Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області до проведення перевірки на підставі наказу від 28.11.2016 року № 587.

Між тим, платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відтак, з огляду на наведене, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платників податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року в справі №826/1205/16 (К/9901/19797/18) та від 13 березня 2018 року №804/1113/16 (№К/9901/19326/18).

Таким чином, колегія суддів вважає, що Позивач, допустивши посадових осіб контролюючого органу до проведення планової документальної виїзної перевірки, тим самим втратив своє право на оскарження наказу про проведення виїзної перевірки, скасування якого за вказаних обставин не може призвести до відновлення порушених прав ФОП Власова О.С., оскільки права останнього порушують лише наслідки проведення такої перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що результати проведеної перевірки оформлено актом від 05.01.2017 року №6/13-02/.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Кодексу результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Вiдповiдно до п.2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року № 727 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 року за № 1300/27745, акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У цьому випадку акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що, в свою чергу, відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС України.

Дії службової особи щодо включення до акта певних висновків не можуть бути предметом розгляду у суді. Заперечення, зауваження до акта перевірки (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта. Це свідчить про те, що дії, пов'язані з включенням до акта висновків, є обов'язковими, тоді як самі висновки такими не є.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язків характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов'язкових юридичних наслідків. Водночас судження контролюючого органу про нікчемність окремих угод є висновками тільки контролюючого органу, зазначення яких в акті перевірки не суперечить чинному законодавству. Такі твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, діяльність яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору.

З наведеного вбачається, що акт перевірки є носієм доказової інформації, яка в подальшому має використовуватися контролюючим органом для прийняття рішення щодо визначення платникові податків грошових зобов'язань, застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Саме прийняті контролюючим органом рішення (податкові повідомлення - рішення, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій) і є підставою для виникнення у позивача прав чи обов'язків.

У свою чергу акт перевірки, як власне і висновки викладені в ньому не є рішенням органу владних повноважень, а відтак не породжує для платника податків настання будь - яких юридичних наслідків та не впливає на його права, обов'язки та законні інтереси, у зв'язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову Підприємця щодо протиправності акта перевірки.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 13 лютого 2018 року в справі № 815/4940/16 (К/9901/2403/18) та від 10 травня в справі № 811/119/13-а (№К/9901/4405/18).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині визнання протиправними дій Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області щодо складання акту перевірки від 05.01.2017 року №6/13-02/.

Так, пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи-підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

З вказаного слідує, що обмеження стосовно проведення перевірок (в частині їх проведення виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України) стосуються лише підприємств, з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній рік. Підприємства, у яких обсяг доходів перевищує 20 мільйонів гривень за попередній рік, не підпадають під ці обмеження. Тобто, визначальним у даному випадку є обсяг доходів за попередній рік.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14 березня 2017 року в справі №818/1452/15 (К/800/38426/15).

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач отримав дохід менше 20 млн. грн. за попередні календарні роки, а саме: у 2013 році 2 835 002 грн; у 2014 році 1 426 827 грн., а у 2015 році 2 025 836 грн.

При цьому, податковим органом не спростовано належними та допустимими доказами наявність у ФОП Власова О.С. обсягу доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарні роки.

Також, Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надано доказів того, що у межах спірних правовідносин були наявні передбачені положеннями Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року № 71-VIII обставини, необхідні для проведення перевірки ФОП Власова О.С., а саме: дозвіл Кабінету Міністрів України, заявка суб'єкта господарювання щодо його перевірки, рішення суду або відповідні вимоги Кримінального процесуального кодексу України.

Отже, мораторій поширюється на усі види перевірок, правом на проведення яких наділені контролюючі органи відповідно до п.75.1 ст.75 Кодексу - камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, незалежно від підстав і порядку їх призначення та проведення.

Окрім того, судом першої інстанції встановлено, що до Позивача при визначенні зобов'язань податковими повідомленнями-рішеннями безпідставно застосовано штрафні санкції у розмірі 50 відсотків згідно з абз.2 п.123.1 ст.123 Кодексу за повторне нарахування контролюючим органом суми податкових зобов'язань протягом 1095 днів.

Підтвердженням вказаного є те, що нарахування зобов'язань Позивачу на підставі акта перевірки від 07.07.2014 року № 335/17-3/ визнано у судовому порядку безпідставним та протиправним згідно з ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2015 року по справі № 810/6064/14 (а.с.83-87).

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та рішення ГУ ДФС України у Київській області, а також вимоги Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області підлягають скасуванню.

Положеннями ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зі змісту ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Розглянувши доводи Відповідачів, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду першої інстанції в частині про визнання протиправним та скасування наказу Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 28.11.2016 року № 587 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки», визнання протиправними дії Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області щодо проведення планової виїзної документальної перевірки, призначеної на підставі наказу від 28.11.2016 року № 587 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки», за адресою: м.Вишневе, вул.Ломоносова, 34, за результатами якої складено акт перевірки від 05.01.2017 року № 6/13-02/, визнання протиправними дії Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області щодо складання акта перевірки від 05.01.2017 року № 6/13-02/ скасуванню.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Києво - Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області та Головного управління ДФС у Київській області - задовольнити частково, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2017 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 28.11.2016 року № 587 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки», визнання протиправними дії Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області щодо проведення планової виїзної документальної перевірки, призначеної на підставі наказу від 28.11.2016 року № 587 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки», за адресою: м.Вишневе, вул.Ломоносова, 34, за результатами якої складено акт перевірки від 05.01.2017 року № 6/13-02/, визнання протиправними дії Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області щодо складання акта перевірки від 05.01.2017 року № 6/13-02/ скасувати та в цій частині адміністративного позову - відмовити.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Н.М. Літвіна

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 23.07.2018 року.