Справа № 809/861/18
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2018 р. справа № 809/861/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Чуприни О.В.

при секретарі судового засідання Драгомирецькому І.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_1, до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії на пільгових умовах та зобов'язання зарахувати до пільгового стажу, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2 періоди роботи з 24.01.1980 по 05.01.1981 на посаді монтажника з монтажу стальних та залізобетонних конструкцій, з 17.10.1983 по 01.04.1992 і з 22.08.1992 по 02.12.2001 на посадах електрогазозварника в ПМК №21 "Лісбуд", а також призначити пенсію відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (надалі, також - позивач, ОСОБА_3.), в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_1 (надалі, також - представник позивача), звернувся в суд з адміністративним позовом до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (надалі, також - відповідач, Надвірнянське об'єднане УПФУ в області) про визнання неправомірними дій щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії на пільгових умовах та зобов'язання зарахувати до пільгового стажу, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2 періоди роботи з 24.01.1980 по 05.01.1981 на посаді монтажника з монтажу стальних та залізобетонних конструкцій, з 17.10.1983 по 01.04.1992 і з 22.08.1992 по 02.12.2001 на посадах електрогазозварника в ПМК №21 "Лісбуд", а також призначити пенсію відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем протиправно, в порушення вимог статей 1, 2, пункту "б" частини 1 статті 13, статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII, пункту 1, пункту 3, підпунктів 1, 2 пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637, розділів ХХІХ, ХХХІІ постанови Ради Міністрів СРСР "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах" від 22.08.1956 за №1173, розділу ХХХІІІ постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" від 11.03.1994 за №162, пункту 10 наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 за №383 "Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", відмовлено в призначенні та виплаті пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в тому числі зарахування до пільгового стажу позивача періоди роботи з 24.01.1980 по 05.01.1981 на посаді монтажника з монтажу стальних та залізобетонних конструкцій, з 17.10.1983 по 01.04.1992 та з 22.08.1992 по 02.12.2001 на посаді електрогазозварника в ПМК №21 "Лісбуд". Вважає такі дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області неправомірними, оскільки весь стаж роботи на підприємствах підтверджується відповідними записами у трудовій книжці з посиланням на дату та номер наказів про прийняття та звільнення, а також архівними довідками Архівного відділу Надвірнянської РДА Івано-Франківської області. На переконання позивача, пред'явлення уточнюючої довідки щодо зайнятості повний робочий день у шкідливих умовах праці згідно з чинним законодавством, вимагається при відсутності трудової книжки чи відповідного запису в ній, а у випадку позивача у трудовій книжці та довідках, виданих архівними установами містяться всі необхідні відомості для підтвердження пільгового стажу. З урахуванням наведеного, вважає що ним подано до Надвірнянського об'єднаного УПФУ в області всі необхідні документи для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, а тому просив позов задовольнити в повному обсязі.

На підставі статей 260-261 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України) ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження із проведенням судового засідання та викликом сторін (а.с. 1-3).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву із відповідними письмовими доказами, які надійшли на адресу суду 01.06.2018 (а.с. 43-45, 46-59). В даному відзиві відповідач не погоджується з доводами позивача, викладеними у позовній заяві та вважає їх безпідставними, з наступних підстав. Як зазначив відповідач, ОСОБА_3 15.09.2017 звернувся до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку, представивши трудову книжку, копію диплома та копію військового квитка. Враховуючи ліквідацію ПМК №21 "Лісбуд" як юридичної особи, а також те, що у позивача була відсутня уточнююча довідка підприємства чи організації, у якій має бути відображено період роботи, що зараховується до пільгового стажу, професія або посада, факт зайнятості на цих професіях або посадах протягом повного робочого дня, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків, їхні номери, куди включається цей період, відповідачем проведено зустрічну перевірку документів про стаж роботи ОСОБА_3, які дають право на пенсію на пільгових умовах Списку №2. За результатами даної перевірки по архівних документах позивачу підтверджено стаж роботи на пільгових умовах відповідно до Списку №2 за період з 06.01.1981 по 16.10.1983, з 02.04.1992 по 21.08.1992 на посаді електрогазозварника, зайнятого на різанні і ручному зварюванні та електрозварника ручного зварювання, що дає право на призначення пенсії відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". За період роботи з 24.01.1980 по 05.01.1981, з 17.10.1983 по 01.04.1992 незважаючи на відповідні записи в трудовій книжці ОСОБА_3 відмовлено у підтвердженні пільгового стажу, оскільки позивач не працював на пільгових посадах, що передбачені Списками. Також позивачу відмовлено у підтвердженні пільгового стажу за період з 22.08.1992 по 02.12.2001, у зв'язку з не проведенням атестації робочих місць за умовами праці і відсутністю матеріалів про її результати, які б відповідали нормам чинного законодавства. А тому стаж роботи ОСОБА_3 в шкідливих умовах праці становить 03 роки 02 місяці 01 день, що виключає право позивача на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку по списку №2. Враховуючи вищевикладене, просив відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві. Додатково вказав, що відповідач добровільно зарахував позивачу період роботи водієм-електрогазозварником 4 розряду на автомашині Зил-131 "Техдопомога" Надвірнянської ПМК №21 "Лісбуд" з 06.01.1981 по 16.10.1983 та період з 02.04.1992 по 21.08.1992 на посаді водія 3 класу на автомашині "Техдопомога" з виконанням робіт електрозварника 5 розряду, хоча період зайняття аналогічної посади за оспорювані періоди Надвірнянське об'єднане УПФУ в області відмовилось зарахувати до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Представник відповідача із урахуванням відзиву на позовну заяву, у судовому засіданні пояснила, що у позивача відсутнє право на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку по Списку №2, оскільки стаж, який позивач просить зарахувати як пільговий, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, та який зазначений у трудовій книжці, не підтверджений відповідними архівними документами по підприємству, а навпаки згідно матеріалів проведеної перевірки встановлено, що ОСОБА_3 не працював на пільгових посадах, що передбачені Списками, а у відповідний період поєднував таку посаду із виконанням іншої роботи. Щодо зарахування пільгового стажу за період з 22.08.1992 по 02.12.2001 представник відповідача зазначила про відсутність матеріалів про результати атестації робочих місць за умовами праці, які б відповідали нормам чинного законодавства, що суперечить статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Розглянувши матеріали адміністративної справи, відзив на позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Встановлено, що ОСОБА_3, з 24.01.1980 прийнятий на роботу монтажником 2 розряду з монтажу стальних та залізобетонних конструкцій в Надвірнянську пересувну механізовану колону №21 "Лісбуд" (надалі, також - Надвірнянська ПМК №21 "Лісбуд"), що підтверджується відповідним записом у копії трудової книжки НОМЕР_3, наявної в матеріалах справи (а.с. 11).

З 06.01.1981 позивача переведено водієм-електрогазозварником 4 розряду на автомашину Зил-131 "Техдопомога" Надвірнянської ПМК №21 "Лісбуд" (а.с. 11).

28.03.1983 ОСОБА_3 переведено електрогазозварником 3 розряду в Надвірнянське ПМК №21 "Лісбуд" (а.с. 11).

У період з 17.10.1983 по 01.04.1992 позивач працював водієм 3 класу на автомашині "Техдопомога" з виконанням робіт електрогазозварника 4 розряду в Надвірнянській ПМК №21 "Лісбуд" (а.с. 11).

З 02.04.1992 ОСОБА_3 присвоєно 5 розряд електрогазозварника в Надвірнянській ПМК №21 "Лісбуд" (а.с. 12).

19.05.1994 в трудову книжку позивача вчинений запис про ліквідації Надвірнянської ПМК №21 "Лісбуд" та створення Відкрите акціонерне товариство ПМК №21 "Лісбуд".

Також судом із архівної довідки Архівного відділу Надвірнянської районної державної адміністрації від 20.09.2017 №Л-550/04-01 встановлено, що позивача 03.12.2001 з посади електрогазозварника ручної зварки переведено сторожем в автотранспортний цех Відкритого акціонерного товариства ПМК №21 "Лісбуд".

Вказане вище переведення і відповідний періоду роботи сторожем у трудовій книжці позивача НОМЕР_3 відсутній.

31.07.2002 ОСОБА_3 звільнений з роботи за власним бажанням (стаття 38 КЗпПУ) з Відкритого акціонерного товариства ПМК №21 "Лісбуд", про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці (а.с. 12).

Позивач, 15.09.2017 звернувся до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, надавши при цьому відповідні документи (трудову книжку, копію диплома, копію військового квитка) (а.с. 23).

У свою чергу, відповідачем проведено зустрічну перевірку документів про стаж роботи ОСОБА_3, які дають право на пенсію на пільгових умовах Списку №2.

Як встановлено в судовому засіданні у зв'язку із ліквідацією Відкритого акціонерного товариства ПМК №21 "Лісбуд", неможливістю отримання уточнюючої довідки про підтвердження пільгового стажу позивача, а також відсутністю запису у трудовій книжці про період роботи сторожем в автотранспортному цеху з 03.12.2001 по 31.07.2002, у відповідача виникли сумніви щодо правильності внесених усіх відомостей про стаж роботи у трудовій книжці ОСОБА_3

За наслідками проведення перевірки, із архівних документів виявлено розбіжності щодо займаних посад ОСОБА_3, відображених у трудовій книжці і документам підприємства, які облікуються в архіві, в тому числі такою звіркою не встановлено відомостей про постійну зайнятість позивача на посаді електрозварника, електрогазозварника, про що відповідачем складено акт №30/НД/2/2 від 24.01.2018 (а.с. 54-56).

Зокрема, згідно наказу №4/К від 22.01.1980 ОСОБА_3 прийнятий монтажником по монтажу стальних ж/б конструкцій 2 розряду на монтажну дільницю з 24.01.1980.

Відповідно до наказу №1/К від 06.01.1981 позивач з 06.01.1981 переведений із посади електромонтажника 2 розряду монтажної дільниці (не з посади монтажника по монтажу стальних ж/б конструкцій) на посаду електрогазозварника 4-го розряду.

02.04.1992 ОСОБА_3, згідно засідання тарифно-кваліфікаційної комісії від 02.04.1992, присвоєно 5 розряд електрогазозварника (наказ №56-К від02.04.1992).

Згідно наказу №57-К від 03.12.2001 ОСОБА_3, електрозварника ручної зварки 5 розряду автотранспортного цеху, переведено з 03.12.2001 сторожем в автотранспортний цех, а 31.07.2002 позивача, електрозварника ручної зварки 5 розряду автотранспортного цеху звільнено з роботи за власним бажанням (наказ №26-К від 31.07.2002).

В особовій карточці Т2 (табельний номер) 10566 на ім'я ОСОБА_3 містились записи про призначення та переміщення, а саме: 24.01.1980 - слюсар монтажник 2 розряду (не монтажник по монтажу стальних ж/б конструкцій); 06.01.1981 - водій техдопомоги 3 класу, електрозварник 4 розряду; 02.04.1992 - електрозварник 5 розряду, 29.04.1996 року - водій техдопомоги 3 класу; 03.12.2001 - сторож; 31.07.2002 - звільнений.

Із відомостей про нарахування заробітної плати архівних документів відповідачем встановлено, що за 1980 рік ОСОБА_3 нараховувався заробіток за посадою електромонтажник, за 1981 рік - водій електрозварник, за 1982 рік - електрогазозварник, за 1983 рік - газозварник, за 1984 рік - електрогазозварник, за 1985-1987 роки - водій-електрозварник, за 1988-1992 роки водій електрозварник 4-го розрядку, а за 1990 рік посаду не вказано взагалі (а.с. 55, зворотній бік а.с. 55).

16.02.2018 комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийняла рішення про результати розгляду заяви №237, яким, зокрема, відмовила у підтвердженні пільгового стажу роботи ОСОБА_3 з 24.01.1980 по 05.01.1981, з 17.10.1983 по 01.04.1992, оскільки заявник не працював на пільгових посадах, що передбачені Списками, та з 22.08.1992 по 02.12.2001 у зв'язку з відсутністю матеріалів про результати атестації робочих місць за умовами праці, які б відповідали нормам чинного законодавства (зворотній бік а.с. 48, а.с.49).

Надвірнянським об'єднаним УПФУ в області 20.02.2018 прийнято рішення №2273 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком по списку №2 згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 46).

27.02.2018 відповідачем листом за №1044/03 повідомлено позивача про відмову у призначенні такої пенсії, мотивуючи тим, що позивач у період роботи з 24.01.1980 по 05.01.1981, з 17.10.1983 по 01.04.1992 не працював на пільгових посадах, що передбачені Списками, а також за період з 22.08.1992 по 02.12.2001, у зв'язку з відсутністю матеріалів про результати атестації робочих місць за умовами праці, які б відповідали нормам чинного законодавства (а.с. 24).

Не погоджуючись із відмовою Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області у призначенні пенсії на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку, неврахуванням відповідного пільгового стажу, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент врегулювання спірних правовідносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно із частиною 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок ведення трудових книжок був врегульований Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 за №162, яка діяла до 29.07.1993 року.

Відповідно до пункту 2.5 цієї Інструкції у випадку встановлення неправильного або неточного запису про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагороди та заохочення та інше виправлення проводиться адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис.

З 29.07.1993 діє Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року за №58 (далі, також - Інструкція №58).

Відповідно до пункту 1.1 цієї Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають (пункт 1.2 цієї Інструкції).

Пунктами 2.6, 2.9 Інструкції встановлено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.

Пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, встановлено, що у графі 3 трудової книжки "Відомості про роботу" пишеться: "прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій".

Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов'язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках. Якщо працівнику в період роботи надається новий розряд, тоді про це в установленому порядку робиться відповідний запис.

Робота за сумісництвом, яка оформлена в установленому порядку, в трудовій книжці зазначається окремим порядком. Запис відомостей про роботу за сумісництвом провадиться за бажанням працівника власником або уповноваженим ним органом. Переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийняття на роботу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі, також - Порядок №637).

Пунктом 1 цього Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з наведеної норми вказаного Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, застосовуються у разі відсутності в трудовій книжці необхідних відомостей про роботу.

Згідно пункту 20 вказаного Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Суд зазначає, що статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено право пенсійного органу вимагати відповідні документи для призначення пенсії, а пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній конкретизовано, у яких випадках пенсійний орган може скористатися таким правом.

Як встановлено судом, у трудовій книжці ОСОБА_3 в період з 02.04.1992 (присвоєння 5-го розряду електрогазозварника) по 31.07.2002 (день звільнення) відсутній запис згідно наказу №57/К від 03.12.2001 про переведення на посаду сторожа в автотранспортному цеху (а.с. 12).

Також в порушення пункту 2.14 Інструкція №58 у трудовій книжці позивача в період з 17.08.1993 (моменту набрання чинності Інструкція №58) відсутній запис щодо наказу по підприємству, виданого за результатами атестації робочих місць із зазначенням відповідного найменування за Списком виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Вказані вище обставини, на переконання суду, підпадають під ознаки "відсутності в трудовій книжці необхідних записів і відомостей про роботу", виконання якої за Списками дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Відтак, в силу вимог статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і пункту 1 Порядку №637 за відсутності у трудовій книжці відповідних записів відповідач підставно і обґрунтовано здійснив процедуру встановлення трудового стажу ОСОБА_3 на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Крім того, сторони на заперечується та підтверджується матеріалами справи, що Публічне акціонерне товариство "Пересувна механізована колона №21" "Лісбуд", яке було правонаступником Надвірнянської ПМК №21 "Лісбуд", ліквідовано без правонаступника, про що 21.10.2015 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчинений запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи (а.с.18-21).

За змістом абзацу 7 пункту 20 Порядку №637 у разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Пунктом 3 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 10.11.2006 за №18-1 (погодженого Міністерством праці та соціальної політики України і Міністерством фінансів України) визначено, що підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, які створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в областях (далі, також - Комісія).

З урахуванням зазначеного, суд вважає доводи позивача щодо неправомірності дій Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області по проведенні зустрічної перевірки документів про стаж роботи ОСОБА_3, які дають право на пенсію на пільгових умовах Списку №2, безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а розгляд заяви і матеріалів позивача Комісією для підтвердження ОСОБА_3 періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, обґрунтованим та правомірним.

Щодо відмови Надвірнянського об'єднаного УПФУ в області у зарахуванні до пільгового стажу за списком №2 період роботи ОСОБА_3 з 24.01.1980 по 05.01.1981, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Згідно вимог пункту «а» статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Постановою Ради Міністрів СРСР "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах" від 22.08.1956 за №1173 (далі також - Постанова №1173), затверджено Список №2 виробництв, робіт професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно розділу ХХІХ Постанови №1173 посада "монтажника з монтажу стальних та залізобетонних конструкцій" віднесена до Списку №2 виробництв, робіт професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до записів трудової книжки позивача у період з 24.01.1980 по 05.01.1981 ОСОБА_3 працював монтажником 2 розряду з монтажу стальних та залізобетонних конструкцій в Надвірнянській пересувній механізованій колоні №21 "Лісбуд" (а.с. 11.).

Однак, як слідує з акта №30/НД/2/2 від 24.01.2018 зустрічної перевірки документів про стаж роботи ОСОБА_3, які дають право на пенсію на пільгових умовах Списку №2, проведеної Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в Архівному відділі Надвірнянської районної державної адміністрації, згідно наказу по підприємству №4/К від 22.01.1980 дійсно прийняти на роботу "монтажником по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій" на монтажну дільницю.

В той же час, згідно наказу по підприємству №1/К від 06.01.1981, ОСОБА_3 переведено на посаду електрогазозварника 4-го розряду в автоколону, але з посади електромонтажника 2 розряду монтажної дільниці, а не монтажника по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій 2-го розряду, як це зазначено у трудовій книжці. (а.с. 55).

Крім того, в особовій карточці Т-2 (табельний номер 10566), заведеної на ім'я ОСОБА_3, міститься записи про те, що позивач з 24.01.1980 працював слюсарем монтажником 2 розряду (а.с. 55).

Також, слід відмітити, що згідно поданої позивачем відповідачу і в суд архівної довідки Архівного відділу Надвірнянської районної державної адміністрації №Л-539,540,541/04-01 від 12.09.2017 ОСОБА_3 у 1980 році отримував заробітну плату як електромонтажник (а.с. 16).

Зазначені відомості щодо нарахування позивачу заробітної плати як електромонтажнику у вказаний період підтверджено актом зустрічної перевірки №30/НД/2/2 від 24.01.2018 (зворотній бік а.с. 55).

Таким чином, відомості про займану посаду позивачем у період з 24.01.1980 по 05.01.1981 - "слюсар монтажник", "електромонтажник", які зазначені у первинних архівних документах підприємства, та які засвідчують характер здійснюваних ОСОБА_3 робіт, не відносились до Списку №2 виробництв, робіт професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

З наведеного випливає, що незважаючи на запис у трудовій книжці позивача, встановлені відповідачем на підставі наказу підприємства №1К від 06.01.1981, особової карточки Т-2 №10566, відомостей про нарахування заробітної плати по підприємству, архівної довідки №Л-539,540,541/04-01 від 12.09.2017, дані про виконання робіт за іншою (іншими) посадами, професіями, у своїй сукупності свідчать про суттєві розбіжності щодо зайнятості ОСОБА_3 в період з 24.01.1980 по 05.01.1981 повний робочий день саме "монтажником по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій".

Такі обставини, на переконання суду, не можуть слугувати підставою для зарахування позивачу такого стажу у вказаний період для призначення пенсій на пільгових умовах за Списком №2.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які спростовують вказаний висновок суду позивач не надав.

З приводу вимоги позивача щодо зарахування до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 17.10.1983 по 01.04.1992 та з 22.08.1992 по 02.12.2001, суд зазначає наступне.

Як уже зазначалось судом, згідно вимог пункту «б» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

В силу приписів пункту «б» статті 13 коментованого Закону пенсія на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи призначається працівникам за наявності трьох обов'язкових умов у сукупності:

- зайняття повний робочий день на відповідних роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України;

- атестація робочих місць;

- досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

21.08.1992 вступив в дію Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 за №442 (далі, також - Порядок №442).

Даним Порядком встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

До введення в дію Порядку №442 необхідною умовою призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 була зайнятість працівником повного робочого дня із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України (тобто без проведення атестації робочих місць).

Відповідно до пункту 2, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року за №383, Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі, також - Порядок №383) під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків.

Тобто, виключно виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків, вважається виконання роботи зі шкідливими умовами праці повний робочий день.

Як слідує із записів у трудовій книжці ОСОБА_3, останній згідно наказу по підприємству №119к від 17.10.1983 у період з 17.10.1983 по 01.04.1992 працював водієм 3 класу на автомашині "Техдопомога" з виконанням робіт електрогазозварника 4-го розряду (а.с. 11).

На вказану посаду водія ОСОБА_3 був переведений з посади електрогазозварника 3-го розряду, яку обіймав з 28.03.1983 по 16.10.1983 (а.с. 11).

Суд звертає увагу, що основною посадою, яку обіймав позивач з 17.10.1983 наймодавцем, як свідчить безпосередній зміст трудової книжки, визначено саме водій "Техдопомога" з можливим виконанням робіт електрогазозварника.

Актом зустрічної перевірки №30/НД/2/2 від 24.01.2018 встановлено, що згідно особової картки Т-2 (табельний номер 10566) в період з 06.01.1981 у записах про призначення і переміщення визначено ОСОБА_3 як водія техдопомоги 3-го класу, електрогазозварник 4-го розряду, а з 02.04.1992 - електрогазозварник 5-го розряду.

Архівною довідкою від 12.09.2017 за №Л-539, 540, 541/04-01, поданою суду ОСОБА_3, підтверджено, що остатній у 1983 році отримував заробітну плату як газозварник, підтвердженням чого є запис у трудовій книжці. В 1984 році відомості довідки свідчать, що позивач отримував оплату праці за виконання робіт електрогазозварника, втім в період з 1985 по 1992 роки отримував заробітну плату як водій-електрозварник (а.с. 16-17, 50).

Виходячи із зазначеного, суд не заперечує доводи позивача, що у період з 17.10.1983 по 01.04.1992 він виконував на підприємстві певну роботу газо- чи електрозварника, доказом виконання яких є присвоєння ОСОБА_3 02.04.1992 5-го розряду електрогазозварника.

Однак, запис у його трудовій книжці про найменування посад, а також вищевказані архівні документи і довідка про нарахування заробітної плати, у своїй сукупності свідчать про неповну зайнятість ОСОБА_3 протягом робочого дня із шкідливими і важкими умовами праці, так як він працював водієм 3 класу на автомашині "Техдопомога" та виконував роботи електрогазозварника.

Суд критично оцінює аргументи позивача з приводу того, що для виконання робіт з газо- чи електрозварювання йому необхідно було керувати спеціальним транспортним засобам "Техдопомога", який обладнаний електрогазозварювальним обладнанням.

Позивач не надав суду жодного доказу про те, що автомобіль, який був закріплений за позивачем у спірний період часу як "Техдопомога" мав встановлене виключно електрогазозварювальне обладнання, і не міг забезпечувати виконання необхідних рятувальних чи інших робіт з ліквідації технічних несправностей, аварій, поломок тощо, в тому числі використовуватися як вантажний автомобіль для перевезення обладнання, матеріалів або робочого персоналу підприємства.

Також суд звертає увагу, що ні постанова Ради Міністрів СРСР "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах" від 22.08.1956 за №1173, ні постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" від 11.03.1994 за №162, не містять такого визначення робіт, професій, посад як "водій автомашини "Техдопомога" з виконанням робіт електрогазозварника" чи "водій електрогазозварник на автомашині "Техдопомога".

З огляду на вказане вище суд погоджується із доводами відповідача про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу за Списком №2 період роботи позивача з 17.10.1983 по 01.04.1992.

Суд відзначає, що доводи позивача про його зайнятість в період з 06.01.1981 по 01.04.1992 за однією і тією ж посадовою та виконання одного виду робіт з електрогазозварювання не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, згідно трудової книжки ОСОБА_3 з 06.01.1981 останній переведений на посаду "водія-електрогазозварника 4-го розряду на автомашині Зил-131 "Техдопомога", з 28.03.1983 по 16.10.1983 за наслідками переведення обіймав посаду "електрогазозварника 3-го розряду", а з 17.10.1983 по день присвоєння електрогазозварника 5-го розряду (02.04.1992) - "водій автомашини "Техдопомога" з виконанням робіт електрогазозварника 4-го розряду" (а.с. 11).

Вказане свідчить, що ОСОБА_3 в період з 17.10.1983 по 01.04.1992 виконував роботи за різними посадами "водія-електрогазозварника 4-го розряду на автомашині Зил-131 "Техдопомога", "електрогазозварника 3-го розряду" і "водія автомашини "Техдопомога" з виконанням робіт електрогазозварника 4-го розряду".

Виключно "електрогазозварника" підпадає під відповідний перелік за Списком №2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах" від 22.08.1956 за №1173. Втім, даний період роботи "електрогазозварника" відповідачем зарахований як пільговий.

З приводу неврахованого відповідачем пільгового стажу в період з 22.08.1992 по 02.12.2001, суд виходить із наступного.

З 21.08.1992 підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є передусім наявність професії та виробництва у відповідних Списках та підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено вищевказаним Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 за №442, за умови зайнятості працівника на вищеназваних роботах не менш як 80% робочого часу, встановленого для відповідного виробництва. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та розробленими Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі, також - Мінпраці України) від 1 вересня 1992 року за № 41 (далі, також - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Пунктами 8, 9 Порядку №442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці України разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз наведених норм права дають підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списках № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку №383 застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

У відповідності до пунктів 4.4, 4.5 Порядку №383, якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 згідно запису "13" у трудовій книжці присвоєння 5-ий розряд електрогазозварника.

Згідно пояснень представника відповідача та матеріалів перевірок Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області період з 22.08.1992 по 02.12.2001 (переведення на посаду сторожа) відповідач вважає, що ОСОБА_3 працював на посаді електрозварника ручної зварки 5 розряду автотранспортного цеху.

Такий висновок на переконання суду не в повній мірі відповідає матеріалам справи і встановленим вище обставинам, оскільки в трудовій книжці не містяться відомості про переведення ОСОБА_3 з 02.04.1992 з посади "водія автомашини "Техдопомога" з виконанням робіт електрогазозварника 4-го розряду" на посаду "електрозварника ручної зварки 5 розряду".

Згідно даних архівної довідки від 12.09.2017 за №Л-539, 540, 541/04-01 ОСОБА_3 в період з 1992 по 1997 роки оплата праці нараховувалася за виконання робіт "водія-електрозварника". В період з 1998 по 2001 року позивачу заробітна прала нараховувалася як "водію-технічної допомоги" (а.с. 16-17).

Втім, дані акта перевірки від 24.01.2018 №30/НД/2/2 перевіряючими встановлено записи в особовій картці Т-2 з 02.04.1992 по 29.04.1996 - "електрозварник 5-го розряду" (а.с. 55).

В засіданні встановлено, що згідно наказу в.о. голови правління ВАТ ПМК №21 "Лісбуд" про підтвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці від 28.02.2007 за№10, згідно рішення атестаційної комісії підтверджено право на пільги та компенсації за роботу в шкідливих у мовах праці працівниками підприємства згідно додатку №1. Серед вказаного переліку визначено професія, робоче місце - "електрозварник ручної зварки" (а.с. 53, зворотній бік а.с. 53).

29.10.2009 Головним управлінням праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації проведено експертизу якості атестації робочих місць за умовами праці та правильності встановлення пільг та компенсацій робітникам за роботу з шкідливими та важкими умовами праці на ВАТ ПМК №21 "Лісбуд", про що складено Висновок №4886, яким підтверджено відповідність проведеної вказаної атестації робочих місць встановленим порядкам і методичним рекомендаціям (а.с. 52).

З наведено слідує, що вперше результати атестації робочих місць за умовами праці у ВАТ ПМК №21 "Лісбуд" затверджені наказом від 28.02.2007 за №10 та атестоване робоче місце, зокрема "електрозварника ручного зварювання", яке, як вважає позивач та представник відповідача, займав ОСОБА_3 в період з 22.08.1992 по 02.12.2001.

Представник позивача не надав суду будь-яких доказів проведення на ВАТ ПМК №21 "Лісбуд" атестації робочих місць в період з 1992 по 2007 рік. Більше того представник позивача пояснив, що звернення до архівного відділу засвідчило відсутність інформації про таку атестацію.

Таким чином, в силу вимог пункту 4.4. Порядку №383 відсутні правові підстави для врахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 22.08.1992 по 02.12.2001, оскільки до пільгового стажу зараховується 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати (в даному випадку період з 28.02.2002), та період роботи впродовж наступних 5 років (тобто з 28.02.2007 по 28.02.2012) з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Як з'ясовано судом в період з 28.02.2002 ОСОБА_3 працював сторожем в автотранспортному цеху і 31.07.2002 позивача звільнено за власним бажанням.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність дій Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 періоди роботи з 24.01.1980 по 05.01.1981 на посаді "монтажника з монтажу стальних та залізобетонних конструкцій", з 17.10.1983 по 01.04.1992 і з 22.08.1992 по 02.12.2001 на посадах "водія автомашини "Техдопомога" з виконанням робіт електрогазозварника 4-го і 5-го розрядів" в ПМК №21 "Лісбуд".

Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову в силу вимог статті 139 КАС України не підлягають стягненню із відповідача суб'єкта владних повноважень судового збору.

Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесені ними судові витрати при розгляду даної справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу таких витрат.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський окружний адміністративний суд до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_3, адреса: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

Адвокат - ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2.

Відповідач - Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, адреса: майдан Шевченка, 3, м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78405, ідентифікаційний код юридичної особи - 40386749.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.

Рішення складено в повному обсязі 23 липня 2018 року.