Справа № 806/51/18
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року м. Житомир справа № 806/51/18

категорія 10.3

Житомирський окружний адміністративний суд

у складі: судді Романченка Є.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації про зобов'язання провести нарахування та виплату індексації,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просила зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації здійснити нарахування та виплату індексації вартості домоволодіння по вул. Жовтнева, 197, в с. Селець Народицького району Житомирської області, застосувавши індекси 1.18; 1,34.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.04.2008 по справі № 2-а-626/08 Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації зобов'язано прийняти документи ОСОБА_1 і поставити на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння № 197 по вул. Жовтнева, в с. Селець, Народицького району Житомирської області сумі 29 520 грн. Виплата коштів за втрачене домоволодіння в сумі 29 520 грн на момент звернення до суду позивачу проведена не була, тому, на думку позивача, вартість домоволодіння має бути визначена з урахуванням індексації з коефіцієнтами 1.18 та 1,34. Відповідач відмовив у донарахуванні індексації на компенсацію домоволодіння, оскільки Порядком виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1243 від 18.11.2009, не передбачено вказані виплати. Таку відмову у нарахуванні та виплаті грошової індексації позивач вважає порушенням її права, позаяк на період постановки на чергу для отримання компенсації, яку вона своєчасно не отримала з вини державного органу, діяли норми постанови Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 р. N 755 "Про затвердження Положення про порядок виплати компенсацій громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій", які передбачали виплату компенсації з урахуванням індексації.

Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судовий розгляд справи призначено на 27.02.2018.

В судове засідання призначене на 27.02.2018 о 12:00 год. сторони не з'явилися.

У своїй позовній заяві позивач просила справу розглядати без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Про причини неявки до суду не повідомив, письмового відзиву на позову заяву у строк, встановлений ч. 1 ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства України та ухвалою суду не надіслав.

Зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, судом постановлено протокольну ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що 15 квітня 2008 року, за постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.04.2008 у справі № 2-а-626/08, яка набрала законної сили, видано виконавчий лист про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації прийняти документи ОСОБА_1 і поставити на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння № 197 по вул. Жовтнева, в с. Селець, Народицького району Житомирської області в сумі 29 520 грн.

Позивач перебуває на черзі на виплату компенсації за втрачене домоволодіння № 197 по вул. Жовтнева, в с. Селець, Народицького району Житомирської області в сумі 29 520 грн з 25 липня 2008 р.

Листом від 23 листопада 2017 року № 01-51/04/2677 Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації, за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 щодо збільшення розміру компенсації за втрачене домоволодіння, повідомило позивача про те, що Порядком виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1243 від 18.11.2009, не передбачено нарахування управлінням грошової індексації вартості домоволодінь до сум, визначених судом.

Одночасно позивача повідомлено про те, що документи для виплати грошової компенсації в сумі 29520,00 грн за втрачене нерухоме майно, згідно ст. 35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в с. Селедь по вул. Жовтнева, 197, на ім'я ОСОБА_1 перебувають на обліку за № 120 від 25.07.2008, виплата не проведена.

Вважаючи, що відповідач протиправно відмовив їй у проведенні нарахування індексації невиплаченої компенсації, позивач звернулась із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII, компенсація громадянам за втрачене у зв'язку з евакуацією, відселенням або самостійним переселенням відповідно до статті 4 цього Закону майно включає, зокрема: грошову компенсацію у повному розмірі вартості жилих, дачних, садових будинків, гаражів, господарських будівель та споруд, яка здійснюється за цінами, встановленими на момент припинення права власності.

На час постановки позивача на чергу для виплати компенсації громадянам за майно, втрачене у зв'язку з евакуацією, відселенням або самостійним переселенням, передбаченої вказаною статтею Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII, порядок виплати компенсацій громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій був визначений у Положенні про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 р. N 755.

Згідно зі абз. 1-2 пункту 8 Положення про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 р. N 755 (чинного на момент постановляння позивача на чергу для виплатити компенсації, далі - Положення), у разі коли у період до перерахування грошової компенсації Кабінетом Міністрів України були прийняті нормативні акти, за якими вартість житлового фонду індексується, компенсація виплачується з урахуванням цієї індексації. Розмір нарахованої грошової компенсації також підлягає перерахунку, якщо заява про здачу належного на праві власності майна була подана згідно з пунктами 4 і 6 цього Положення до місцевого органу виконавчої влади до дати набрання чинності нормативним актом про індексацію вартості житла, але фактично компенсація не була виплачена, нарахована за здане майно з вини державного органу або не отримана переселенцем чи спадкоємцем з поважних причин (перебування на стаціонарному лікуванні, у тому числі на примусовому, у тривалому відрядженні, відбуття покарання у вигляді позбавлення волі, а також смерть - до набуття спадкоємцем права на спадщину).

Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 27 лютого 2008 року N 100, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 березня 2008 р. за N 197/14888, проведено індексацію об'єктів житлового фонду з коефіцієнтом 1,18 станом на 01.01.2008.

Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 31 березня 2009 р. N 133, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 квітня 2009 р. за N 371/16387, проведено індексацію об'єктів житлового фонду з коефіцієнтом 1,34 станом на 01.01.2009.

Як вино із матеріалів справи, оцінка зданого домоволодіння № 197 по вул. Жовтнева, в с. Селець, Народицького району Житомирської області, яка врахована Житомирським окружним адміністративним судом при постановленні постанови в справі № 2-а-626/08, була проведена до набрання чинності наказами Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 27 лютого 2008 року N 100 та від 31 березня 2009 р. N 133, а тому сума належної позивачу грошової компенсації не могла бути нарахована з урахуванням запроваджених коефіцієнтів індексації 1,18 та 1,34 під час постановки її на чергу (25.07.2008) для отримання грошової компенсації в сумі 29520,00 грн.

Також суд наголошує, що в силу приписів пункту 8 Положення індексація житлового фонду застосовувалася при виплаті компенсації. Проте виплата компенсації позивачу не проведена по даний час.

Отже, розмір нарахованої компенсації підлягав перерахунку до виплатити з урахуванням коефіцієнтів інфляції вартості житлового фонду.

Втім, з 28 листопада 2009 року постанова Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 р. N 755 "Про затвердження Положення про порядок виплати компенсацій громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій" втратила чинність, згідно зі п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 р. N 1243.

Одночасно, 28.11.2009, набрав чинності новий Порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 р. N 1243.

У пункті першому Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 р. N 1243, визначено, що дія цього Порядку поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації.

Поряд з цим, положення Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 р. N 1243, не передбачають врахування індексації вартості житлового фонду для визначення розміру компенсації.

Згідно зі статтею 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Пунктом третім частини першої статті 13 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII визначено, що держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за матеріальні втрати, що їх зазнали громадяни та їх сім'ї у зв'язку з Чорнобильською катастрофою, відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України.

Отже, позивач має право на отримання грошової компенсації - відшкодування вартості жилого будинку в повному розмірі, за цінами, встановленими на момент припинення права власності.

Беручи до уваги наведене, а також те, що позивачем грошова компенсація не отримана ні під час дії приписів Положення про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 р. N 755, ні після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 р. N 1243, з вини державного органу, суд приходить до переконання, що на період з часу постановки для отримання компенсації до 28.11.2009 слід застосовувати норми Положення, зокрема пункту 8, якими передбачено врахування індексації вартості житлового фонду для визначення розміру компенсації.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Положення не містило норм, які б обмежували нарахування відповідачем індексації вартості домоволодінь до сум, визначених судом.

Натомість зміст Положення та Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 № 936, свідчать на користь висновку, що саме до компетенції Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації належить проведення індексації сум, які підлягають виплаті позивачці.

З огляду викладене, суд вважає, що не отримана позивачем компенсація повинна була бути проіндексована з урахуванням індексації вартості житлового фонду згідно нормативних актів, прийнятих до 28.11.2009.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 вказаного Кодексу).

За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, не подав та про причини не подання відзиву суд не повідомив, а тому у відповідності до приписів ч. 4 с.159 КАС України судом ці дії кваліфікуються як фактичне визнання позову.

Беручи до уваги приписи зазначених норм, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок компенсації вартості домоволодіння по вул. Жовтневій, 197, в с. Селець Народицького району Житомирської області з урахуванням коефіцієнтів вартості житлового фонду 1,18 та 1,34.

Зважаючи на висновок суду та враховуючи положення статті 139 КАС України, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 704,80 грн судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації Житомирської області.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації Житомирської області (вул. Свято-Миколаївська, 136, смт. Народичі, Народицький район, Житомирська область, 11400, ідентифікаційний код -03192750) здійснити перерахунок компенсації вартості домоволодіння по вул. Жовтневій, 197, в с. Селець Народицького району Житомирської області ОСОБА_1 (вул. Гагаріна, 9-Б, с.Селець, Народицький район, Житомирська область, 11406, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) з урахуванням коефіцієнтів вартості житлового фонду 1,18 та 1,34.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації Житомирської області (вул. Свято-Миколаївська, 136, смт. Народичі, Народицький район, Житомирська область, 11400, ідентифікаційний код -03192750) на користь ОСОБА_1 (вул. Гагаріна, 9-Б, с.Селець, Народицький район, Житомирська область, 11406, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) 704,80 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Ю. Романченко