Справа № 809/708/18
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" липня 2018 р. справа № 809/708/18
м. Івано-Франківськ
ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:
судді Кафарського В.В.,
за участю секретаря судового засідання Федів А.В.,
представника позивача ОСОБА_3,
представника Головного управління ДФС в Івано-Франківській області ОСОБА_4,
представника міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом за позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС України, Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій,
ВСТАНОВИВ:
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем майна, яке було продано у порядку, встановленому для виконання судових рішень, а саме: реалізовано майно (транспортний засіб марки BMW X5 чорного кольору, ДНЗ AT 0066 АВ, 2007 р.в., номер кузова НОМЕР_1) на електронних торгах. Однак, порушено права законного власника придбаного майна ОСОБА_2 на отримання та вільного використання ним придбаного автомобіля, кошти за який було сплачено у повному обсязі. Позивач вказує, що не може вільно володіти вказаним транспортним засобом у зв'язку із тим, що воно обтяжено заставою. На думку позивача, контролюючий орган не має права здійснювати з майном позивача транспортним засобом марки BMW X5 чорного кольору, ДНЗ AT 0066 АВ, 2007 р.в., номер кузова НОМЕР_1, будь-які операції або обтяжувати його, складати будь-які документи, направлені на його обтяження.
23.04.2018 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_2 до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС України про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.
У звязку із усуненням недоліків позовної заяви, 07.05.2018 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та зобовязано відповідачів, в тому числі і Львівське управління Офісу великих платників податків ДФС України надати всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову.
17.05.2017 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду призначено судовий розгляд даної адміністративної справи із проведенням судового засідання у звязку із тим, що відповідачами не подано відзиву на позов чи будь-яких інших доказів по суті справи, що унеможливлювало повний та всебічний розгляд даної адміністративної справи в порядку письмового провадження без проведення судового засідання.
24.05.2018 представник відповідача-2 подала до Івано-Франківського окружного адміністративного суду клопотання про заміну неналежного відповідача Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС України належним відповідачем Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області.
Однак, у звязку із незгодою позивача на таку заміну, суд, згідно приписів ч. 4 ст. 48 КАС України, в задоволенні клопотання представника Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС України про заміну неналежного відповідача в адміністративній справі №809/708/18 відмовив та відповідно залучив Головне управління ДФС в Івано-Франківській області до участі у даній адміністративній справі в якості другого відповідача (відповідач-3).
18.07.2018 у судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.
Представник Офісу великих платників податків ДФС України не зявилась, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 2 а.с. 64).
Представник Головного управління ДФС в Івано-Франківській області заперечила проти задоволення позову.
Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідачів, дослідивши позовну заяву, відзиви на позовну заяву, письмові докази та матеріали в їх сукупності, судом встановлено наступне.
На виконанні у Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області перебуває зведене виконавче провадження №51370905 по виконанню наказів господарського суду Івано-Франківської області №693 від 11.07.2016, №51 від 26.01.2016, №158 від 01.03.2016, №141 від 23.02.2016, №841 від 10.08.2015, №842 від 10.08.2015, №164 від 01.03.2016, № 165 від 01.03.2016, №350 від 07.04.2015.
По виконавчому провадженні з виконання наказу №164 від 01.03.2016 ОСОБА_1 міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 13.04.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50803606, яке приєднано до зведеного ВП №51370905.
По зведеному виконавчому провадженні ОСОБА_1 міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області вчинено наступні виконавчі дії.
28.04.2016 та повторно 30.06.2016 державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження (т. 1 а.с. 142).
Згідно відповіді з сервісного центру за боржником зареєстровано 8 транспортних засобів, а саме:
1. ВМW , 2007 року вип., чорний, ДНЗ АТ 0066 АВ;
2. ВМW Е60 2.5, 2006 року вип., сірий, ДНЗ АТ 2772 АІ;
3. ВМW Е60/520і, 2005 року вип., синій, ДНЗ АТ 00 23АВ;
4. MERSEDES-BENZ E320, 4 matic, 2004 року вип., чорний, ДНЗ АТ 9500 ВЕ;
5. ГАЗ 3302-414-Х96-БС СПГ, 2007 року вип., синій, ДНЗ АТ 1498 АК;
6. ГАЗ 3302 СПГ, 2007 року вип., білий, ДНЗ АТ 5269 АК;
7. ГАЗ 3302 СПГ, 2007 року вип., синій, ДНЗ АТ 5268 АК;
8. ГАЗ 3302-414-Х96-БС СПГ, 2007 року вип., білий, ДНЗ АТ 1497 АК.
26.05.2016 ОСОБА_1 міським відділом ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області винесено постанову про розшук майна боржника.
04.01.2017 вимогою державного виконавця зобовязано керівника ОСОБА_6 «Компанія Рона» надати транспортні засоби, які належать боржнику для опису з метою їх подальшої реалізації на електронних торгах.
17.01.2017 ОСОБА_1 міським відділом ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області винесено постанови про опис та арешт майна боржника, згідно яких описано 8 транспортних засобів, що належать боржнику на праві власності згідно відповіді з регіонального сервісного центру, серед яких транспортний засіб марки BMW X5 чорного кольору, ДНЗ AT 0066 АВ, 2007 р.в., номер кузова НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 142-145).
Дані постанови складені в присутності керівника ОСОБА_6 «Компанія Рона» та підписані ним без жодних зауважень.
Арештоване майно передане на зберігання третій особі ОСОБА_7
27.02.2017 державним виконавцем направлено повідомлення про результати визначення вартості транспортних засобів боржника. Експертна оцінка майна та звіт сторонами не оскаржувались.
10.04.2017 проведенні перші торги з реалізації рухомого майна в зведеному виконавчому провадженні №51370905, які не відбулися на підставі відсутності допущених учасників торгів.
03.05.2017, Державним підприємством «СЕТАМ» проведено електронні торги арештованим майном з реалізації, серед яких було реалізовано транспортний засіб марки BMW X5 чорного кольору, ДНЗ AT 0066 АВ, 2007 р.в., номер кузова НОМЕР_1 (лот №211206).
Переможцем торгів цього лоту став позивач ОСОБА_2, який придбав автомобіль за ціною 425 694,84 грн. Торги оформлені протоколом №253855 щодо номера лота 211206 (т. 1 а.с. 12-13).
05.05.2017 заступником начальника Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_5 при примусовому виконанні ЗВП №51370905 винесено постанову про розшук майна боржника, а саме 7 транспортних засобів, які реалізовані на електронних торгах (т. 2 а.с. 48).
18.05.2017 за придбаний на електронних торгах автомобіль позивачем оплачено 3 838,23 грн. додаткової вимоги організатора, 404 910,10 грн. кошти за придбання автомобіля, 21 497,59 грн. додаткова винагорода організатора. Крім того, позивачем 28.04.2017 сплачено 17 446,51 грн. гарантійного внеску, які ввійшли у ціну автомобіля (т. 1 а.с. 48).
Проте, ні в момент оплати, ні в жоден інший момент автомобіль не передано ОСОБА_2, що й стало причиною звернення позивача із даним адміністративним позовом до суду.
Причиною відмови у наданні автомобіля позивачу став факт передання вищезазначеного транспортного засобу у податкову заставу.
Так, листом від 27.04.2017 Львівське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України повідомило боржника за зведеним виконавчим провадженням №51370905 ОСОБА_6 «Компанія Рона», про те, що за останнім обліковується податкова заборгованість в сумі 1 417 810,46 грн. (т.1 а.с. 149), та 27.04.2017 ОСОБА_6 «Компанія Рона» направлено податкову вимогу №510- 48 щодо негайної сплати боргу (т.1 а.с. 148).
Згідно витягу №521335718, описане майно внесене до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (т. 1 а.с. 152).
Згідно з пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України (надалі ПКУ), джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Згідно пункту 88.1 статті 88 ПКУ, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Згідно з підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.
За змістом пункту 89.2 статті 89 ПКУ, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису відповідно до пункту 89.3 статті 89 ПКУ.
Водночас, як визначено пунктом 89.8 статті 89 ПКУ, контролюючий орган зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.
Аналізуючи вищевказані норми, слід дійти висновку, що право податкової застави виникає з дня виникнення податкового боргу, зокрема, у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, і поширюється виключно на майно платника податків, який має податковий борг, та балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу.
Відповідно положень Розділу VI Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 16.06.2017 за №586, у випадках, визначених пунктом 93.1 статті 93 глави 9 розділу II Кодексу, майно платника податків звільняється з-під податкової застави, про що такому платнику надсилається повідомлення. Звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів здійснюються у порядку, передбаченому пунктом 93.2 статті 93 глави 9 розділу II Кодексу. У випадках, передбачених пунктом 100.11 статті 100 глави 9 розділу II Кодексу, майно платника податків звільняється з-під податкової застави за умови отримання контролюючим органом підтвердження надходження коштів до бюджету в рахунок погашення розстрочених (відстрочених) сум та плати за користування таким розстроченням (відстроченням) в повному обсязі. У разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 глави 9 розділу II Кодексу таке майно звільняється з-під податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження надходження коштів до бюджету від такого продажу.
Відповідно до пункту 93.1 статті 93 ПК України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня:
- отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку (93.1.1);
- визнання податкового боргу безнадійним (93.1.2);
- набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства (93.1.3);
- отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов'язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження (93.1.4).
Суд звертає увагу, що за приписами частини другої статті 1 Закону України «Про заставу», в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.
Таким чином, податкова застава є способом забезпечення сплати платником податків податкового боргу та у разі невиконання платником податків узгодженого грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, контролюючий орган у порядку, визначеному Податковим кодексом України, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.
За змістом частини 5 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.
Частиною 1 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.
Таким чином, державний виконавець наділений повноваженнями на накладення арешту на майно боржника, що є його власністю.
Як слідує з матеріалів справи, транспортний засіб марки BMW X5 чорного кольору, ДНЗ AT 0066 АВ, 2007 р.в., номер кузова НОМЕР_1 було обтяжено спочатку ОСОБА_1 міським відділом ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області згідно постанови державного виконавця від 30.06.2016, яким накладено арешт на все майно боржника (ОСОБА_6 «Компанія Рона») та оголошено заборону на його відчуження, ВП№50803606 (т. 1 а.с. 142), а також постанови Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області про опис та арешт майна боржникавід 17.01.2017, ЗВП №51370905 (т. 1 а.с. 144-145).
Статтею 51 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок звернення стягнення на заставлене майно.
Так, частиною першою вказаної статті визначено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; наявна письмова згода заставодержателя.
Системний аналіз частини першої статті 51 Закону України «Про виконавче провадження», дає підстави для висновку, що звернення стягнення на заставне майно для задоволення вимог стягувачів, які не є застоводержателями дозволяється за наявності хоча б однієї із підстав, вказаних у ній, а саме: або, якщо право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів, або, якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю, або якщо, наявна письмова згода заставодержателя.
Судом встановлено, що кошти, отримані в порядку реалізації арештованого майна на електронних торгах по лоту № 211206, спрямовані на погашення заборгованості по рішенню суду.
Згідно статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Таким чином, право звертати стягнення на предмет застави, якщо право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів є одним із способів гарантування обов'язковості судових рішень до виконання.
З аналізу вищенаведеного суд дійшов висновку, що державним виконавцем правомірно звернено стягнення на майно боржника у відповідності до чинного законодавства.
Суд звертає увагу, що електронні торги від 03.05.2017, на яких позивачем придбано транспортний засіб марки BMW X5 чорного кольору, ДНЗ AT 0066 АВ, 2007 р.в., номер кузова НОМЕР_1, проводились відповідно до Порядку реалізації арештованого майна затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5 (далі Порядок №2831/5).
Судом встановлено, що електронні торги по лоту 211206 з продажу транспортного засобу марки BMW X5 чорного кольору, ДНЗ AT 0066 АВ, 2007 р.в., номер кузова НОМЕР_1 відбулись згідно вимог чинного законодавства та є законними, що підтверджується рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 15.08.2017, залишеним без змін Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.10.2017 в справі №909/563/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Рона» до Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, Державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Львівське управління Офісу великих платників податків ДФС України, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «УПК - Європлюс», ОСОБА_2, про визнання незаконними проведені 03.05.2017 Державним підприємством «СЕТАМ» електронні торги щодо реалізації рухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Рона», скасування складених за результатами електронних торгів протоколи та визнання незаконною та скасування постанови заступника начальника Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_5 у зведеному виконавчому провадженні №51370905 про розшук майна боржника від 05.05.2017.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи.
Згідно п. 1 Розділу І Порядку реалізації арештованого майна, електронні торги продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.
Відповідно до п.8 Розділу X Порядку №2831, акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно та є підставою для подальшого оформлення переможцем торгів права власності на придбане нерухоме майно.
Пунктом 9 Розділу X Порядку №2831 встановлено, що у разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Зазначений акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно.
Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця учасника електронних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення таких торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином.
Таким чином, відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 1-3 та 6 статті 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 ЦК України).
Як наслідок, транспортний засіб марки BMW X5 чорного кольору, ДНЗ AT 0066 АВ, 2007 р.в., номер кузова НОМЕР_1, який 03.05.2017 шляхом електронних торгів придбав позивач, є власністю позивача.
Суд звертає увагу, що пунктом 90.1. статті 90 Податкового кодексу України визначено, що пріоритет податкової застави щодо пріоритету інших обтяжень (включаючи інші застави) встановлюється відповідно до закону.
Законом, який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна є Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».
Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна.
Положеннями статті 4 вказаного Закону передбачено, що обтяження поділяються на публічні та приватні. Публічним є обтяження рухомого майна, яке виникає відповідно до закону або рішення суду.
Відповідно до пунктів 1, 5 частини 1 статті 37 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», до публічних обтяжень належать, зокрема податкова застава; накладення арешту на рухоме майно на підставі рішень уповноважених органів (осіб) у випадках, встановлених законом.
Отже, податкова застава та арешт накладений органами державної виконавчої служби є публічними обтяженнями.
Зокрема, відповідно до статті 11 Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом. Ідентичну правову норму закріплено статтею 39 Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідно якій, публічне обтяження підлягає реєстрації в порядку, встановленому цим Законом, протягом п'яти днів із дня винесення відповідного рішення, на підставі якого воно виникає. Обов'язок щодо здійснення реєстрації покладається на уповноважений орган (особу) або на особу, зазначену в рішенні уповноваженого органу. Пріоритет публічного обтяження встановлюється з моменту його реєстрації. Зареєстровані публічні обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж рухомого майна, які були зареєстровані раніше моменту реєстрації публічного обтяження, а також обтяженнями, які мають вищий пріоритет згідно з правилами, встановленими розділом III цього Закону.
Частиною 3 статті 12 Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом.
Пріоритет переважне право обтяжувача відносно права іншої особи на те ж саме рухоме майно. Вищий пріоритет переважний пріоритет одного обтяжувача відносно пріоритету іншого обтяжувача на отримання задоволення своїх прав чи вимог щодо одного й того ж рухомого майна.
Відповідно до частини 1, 2 статті 14 Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.
Згідно ст. 40 зазначеного Закону, якщо щодо предмета публічного обтяження зареєстроване інше обтяження з вищим пріоритетом, при зверненні стягнення на предмет публічного обтяження обтяжувач або особа, на користь якої встановлено публічне обтяження, зобов'язані надіслати обтяжувачу з вищим пріоритетом письмове повідомлення про звернення стягнення за публічним обтяженням у порядку, встановленому статтею 27 цього Закону. У цьому разі обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на відповідне рухоме майно згідно з положеннями розділу IV цього Закону.
Як випливає із даних Системи електронних торгів, постанови від 30.06.2016 про накладення арешту на все майно боржника (ОСОБА_6 «Компанія Рона») та оголошення заборони на його відчуження, ВП №50803606 (т. 1 а.с. 142), постанови Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області про опис та арешт майна боржникавід 17.01.2017, ЗВП №51370905, а також змісту листа боржника по зведеному виконавчому провадженню №51370905 від 28.04.2018 за №293, обтяження автомобілів арештом органами державної виконавчої служби здійснено раніше, як наслідок, такі арешти мають вищий пріоритет ніж податкова застава.
Таким чином, дії контролюючого податкового органу по внесенню транспортного засобу марки BMW X5 чорного кольору, ДНЗ AT 0066 АВ, 2007 р.в., номер кузова НОМЕР_1 в податкову заставу після того, як вже було зареєстровано обтяження ОСОБА_1 міським відділом ДВС Головного територіального управління юстиції є неправомірними.
Враховуючи вищевикладене, а також встановлений судом факт порушення прав позивача протиправними діями і рішенням відповідача-2 у даному провадженні, позовна вимога щодо зобов'язання Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звільнити транспортний засіб марки BMW X5 чорного кольору, ДНЗ AT 0066 АВ, 2007 р.в., номер кузова НОМЕР_1 з-під податкової застави, що виникла на підставі податкової вимоги №510-48 від 27.04.2017, підлягає до задоволення. А тому, суд вважає за доцільне зобов'язати Головне управління ДФС в Івано-Франківській області зняти обтяження з податкової застави у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно транспортний засіб марки BMW X5 чорного кольору, ДНЗ AT 0066 АВ, 2007 р.в., номер кузова НОМЕР_1, накладене на підставі податкової вимоги №510-48 від 27.04.2017.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій державного виконавця Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області заступника начальника відділу ОСОБА_5 щодо незабезпечення схоронності та цілісності майна у межах виконавчого провадження №51370905, у тому числі транспортного засобу марки BMW X5 чорного кольору, ДНЗ AT 0066 АВ, 2007 р.в., номер кузова НОМЕР_1, придбаного позивачем на електронних торгах з реалізації майна боржника ОСОБА_6 «Компанія «Рона», у тому числі дії щодо непередачі вищезазначеного транспортного засобу на зберігання організатору торгів Державному підприємству «Сетам», суд зазначає наступне.
Як слідує з матеріалів справи, по виконавчому провадженні з виконання наказу №164 від 01.03.2016 ОСОБА_1 міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 13.04.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50803606, яке приєднано до зведеного ВП №51370905.
Відповідно до частин 2, 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (чинного на момент приєднання виконавчого провадження №50803606 з виконання наказу №164 від 01.03.2016 до зведеного ВП №51370905), державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
Такі ж права та обовязки державного виконавця передбачені і Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII), який набрав чинності 05.10.2016.
Згідно пунктів 6, 8 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку, здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням.
Частиною 2 даної статті встановлено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт.
Частиною 5 вказаної статті передбачено, що про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Так, на виконання даних норм законодавства, 28.04.2016 та повторно 30.06.2016 державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження (т. 1 а.с. 142).
Також ОСОБА_1 міським відділом ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області 26.05.2016 винесено постанову про розшук майна боржника.
04.01.2017 вимогою державного виконавця зобовязано керівника ОСОБА_6 «Компанія Рона» надати транспортні засоби, які належать боржнику для опису з метою їх подальшої реалізації на електронних торгах.
17.01.2017 ОСОБА_1 міським відділом ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області винесено постанови про опис та арешт майна боржника, згідно яких описано 8 транспортних засобів, що належать боржнику на праві власності згідно відповіді з регіонального сервісного центру, серед яких транспортний засіб марки BMW X5 чорного кольору, ДНЗ AT 0066 АВ, 2007 р.в., номер кузова НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 142-145). Дані постанови складені в присутності керівника ОСОБА_6 «Компанія Рона» та підписані ним без жодних зауважень.
Згідно ч. 1 ст. 58 Закону №1404-VIII, майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обовязок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу.
На виконання вказаної норми, арештоване майно (в тому числі транспортний засіб марки BMW X5 чорного кольору, ДНЗ AT 0066 АВ, 2007 р.в., номер кузова НОМЕР_1) передане на зберігання третій особі ОСОБА_7, а також її попереджено про кримінальну відповідальність. Вказане зафіксовано у постанові про опис та арешт майна боржника від 17.01.2017 (т. 1 зв. ст. а.с. 144).
Відповідно до положень частин 1, 5 ст. 61 Закону №1404-VIII, реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.
Так, 10.04.2017 проведенні перші торги з реалізації рухомого майна в зведеному виконавчому провадженні №51370905, які не відбулися на підставі відсутності допущених учасників торгів, а 03.05.2017, Державним підприємством «СЕТАМ» проведено повторні електронні торги арештованим майном з реалізації, серед яких було реалізовано транспортний засіб марки BMW X5 чорного кольору, ДНЗ AT 0066 АВ, 2007 р.в., номер кузова НОМЕР_1 (лот №211206). Вказане підтверджується протоколом №253855 щодо номера лота 211206 (т. 1 а.с. 12-13).
03.05.2017 відповідачем-1 направлено вимогу начальнику Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС України щодо невідкладного вжиття заходів по виключенню з акту опису майна №4 від 28.04.2017 реалізованих транспортних засобів, оскільки арешт та опис ДВС виник раніше за податкову заставу.
05.05.2017 заступником начальника Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_5 при примусовому виконанні ЗВП №51370905 винесено постанову про розшук майна боржника, а саме 7 транспортних засобів, які реалізовані на електронних торгах (т. 2 а.с. 48).
Таким чином, судом дійшов висновку, що ОСОБА_1 міським відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області вчинялись всі необхідні дії по зведеному виконавчому провадженню №51370905, передбачені чинним законодавством України.
Також судом встановлено, що транспортний засіб марки BMW X5 чорного кольору, ДНЗ AT 0066 АВ, 2007 р.в., номер кузова НОМЕР_1 виявлений на вулиці Лермонтова, 29 у місті Івано-Франківську. Згідно акту прийому передачі від 26.06.2018, укладеного між позивачем та ОСОБА_7 (зберігачем даного транспортного засобу у зведеному виконавчому провадженні), вказаний автомобіль переданий позивачу.
Постановою заступника начальника Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 27.06.2018 знято з-під усіх арештів майно боржника, а саме автомобіль BMW X5 чорного кольору, ДНЗ AT 0066 АВ.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовна вимога позивача про визнання протиправними дій державного виконавця Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області заступника начальнака відділу ОСОБА_5 щодо незабезпечення схоронності та цілісності майна у межах виконавчого провадження №51370905, у тому числі транспортного засобу марки BMW X5 чорного кольору, ДНЗ AT 0066 АВ, 2007 р.в., номер кузова НОМЕР_1, придбаного позивачем на електронних торгах з реалізації майна боржника ОСОБА_6 «Компанія «Рона», у тому числі дії щодо непередачі вищезазначеного транспортного засобу на зберігання організатору торгів Державному підприємству «Сетам» не підлягає до задоволення.
З урахуванням викладеного, суд вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 132 цього Кодексу судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, то в силу вимог частини 1 статті 132, частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на користь позивача підлягає стягненню частина сплаченого ним судового збору у розмірі 704,80 грн.
Щодо доводів позивача про судові витрати на правову допомогу в розмірі 60 000,00 грн., то суд зазначає наступне.
Пунктом 1 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно частин 1-4 статті 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Системний аналіз наведених вище норм права дає підстави вважати, що на підтвердження понесення витрат на правову допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об'ємів робіт, їх кількості та видів.
Окрім того, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам. Самі лише докази укладення угоди про надання правової допомоги й її оплати не можуть бути підставою для відшкодування цих витрат.
Так, судом встановлено, що представник позивача долучив до позовної заяви копію договору про надання правової допомоги від 24.11.2017 за №11/17-24/01, копію акта приймання-передачі виконаних робіт від 19.04.2018 за договором про надання правової допомоги від 24.11.2017 за №11/17-24/01 та копію квитанції №1 від 05.04.2018 (т. 1 а.с. 60-63).
Однак, суд звертає увагу на те, що надана представником квитанція №1 від 05.04.2018не є належним фінансовим документом, який підтверджує в даному випадку факт понесення позивачем витрат на правову допомогу.
Так, згідно змісту даної квитанції, платником є ОСОБА_1 міська консультація, ОСОБА_3 (представник позивача), а отримувач ОСОБА_1 міська консультація.
Таким чином, суд дійшов висновку, що даний документ жодним чином не свідчить про те, що позивач поніс витрати у розмірі 60 000 грн.
Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування судових витрат, повязаних з правничою допомогою.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Зобовязати Головне управління ДФС в Івано-Франківській області звільнити транспортний засіб марки BMW X5 чорного кольору, ДНЗ AT 0066 АВ, 2007 р.в., номер кузова НОМЕР_1 з-під податкової застави, що виникла на підставі податкової вимоги №510-48 від 27.04.2017.
У решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

ОСОБА_2: вул. Вербова 7В, с. Крихівці, м. Івано-Франківськ, 76493, ідентифікаційний код НОМЕР_2.

Міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, 76018, ).

Головне управління ДФС в Івано-Франківській області: вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018, ).

Львівське управління Офісу великих платників податків ДФС України (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003).

Суддя Кафарський В.В.

Рішення складене в повному обсязі 23 липня 2018 р.