Справа № 820/3570/18
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2018-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2018 р. № 820/3570/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дирявої К.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства імені ТІМІРЯЗЄВА до Державної фіскальної служби України, третя особа: Слобожанська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Харківській області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Приватне сільськогосподарське підприємство імені ТІМІРЯЗЄВА звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за № від 08.12.2017 року про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування №25 від 17.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних реєстрації податкової накладної №25 від 17.11.2017 року, поданим Приватним сільськогосподарським підприємством імені ТІМІРЯЗЄВА, код ЄРДПОУ 00708354.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що рішення комісії ДФС № від 08.12.2017 року, яким було відмовлено у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування №25 від 17.11.2017 року, є протиправним та таким, що не відповідає діючому законодавству, порушує права Приватного сільськогосподарського підприємства імені ТІМІРЯЗЄВА, а отже підлягає скасуванню. При цьому, податкова накладна №25 від 17.11.2017 року повинна бути зареєстрована. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 21.05.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві проти заявленого позову заперечував та зазначив, що з наданих документів неможливо ідентифікувати та підтвердити проведення господарської операції, а неподання таких пояснень / копій документів може стати причиною для прийняття Комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Представник третьої особи Слобожанської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Харківській області в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Суд зазначає, що відповідно до положень п.1 ч.3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності представника відповідача та представника третьої особи належним чином повідомлених про дату, час та місце слухання справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Приватне сільськогосподарське підприємство імені ТІМІРЯЗЄВА, , пройшло процедуру державної реєстрації та набуло статусу суб'єкта господарювання, перебуває на обліку у Слобожанській об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Харківській області та зареєстровано за юридичною/податковою адресою: 62152, Харківська обл.., Богодухівський р-н, с. Хрущова Микитівка, вул. Слобожанська, буд. 3.

Приватне сільськогосподарське підприємство імені ТІМІРЯЗЄВА є платником податку на додану вартість з 01.07.1997 року, зареєстровано субєктом спеціального режиму оподаткування 01.01.2009 року та з 07.02.2009 року внесено до Реєстру про види діяльності сільського господарського підприємства, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія витягу №036.

Відповідно до свідоцтва №100192040 НБ №018630 про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як субєкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість з 07.02.2009 року перелік видів діяльності сільського господарського підприємства Приватне сільськогосподарське підприємство імені ТІМІРЯЗЄВА відповідно до КВЕД 01.11.0 Вирощування зернових та технічних культур; 01.21.0 Розведення великої рогатої худоби.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що Приватним сільськогосподарським підприємством імені ТІМІРЯЗЄВА було виписано на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Велес А» податкову накладну №25 від 17.11.2017 щодо операції з постачання на адресу вказаного контрагента товару соя, за кодом товару згідно з УКТ ЗЕД 120900000 загальною вартістю 267750,00 грн., в т.ч. ПДВ 44625,00 грн. (а.с.18).

У адміністративному позові представником позивача вказано, що засобами телекомунікаційного зв'язку через Єдине вікно подання електронної звітності ДФС України підприємство позивача надіслало податкову накладну №25 від 17.11.2017.

Відповідно до квитанції № від 08.12.2017 року реєстрація податкової накладної була зупинена. Також у квитанції вказано, що ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання, обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1201 (а.с. 19).

Суд зазначає, що відповідно до п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з приписами п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

При цьому, відповідно до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 74.3 статті 74 Податкового кодексу України передбачено, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" № 1246 від 29.12.2010, податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних № 1246 від 29.12.2010, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних № 1246 від 29.12.2010, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Водночас, пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

З наданих представником позивача під час судового розгляду справи пояснень встановлено, що на пропозицію надання пояснень підприємством було подано додаток до Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної від 18.12.2017 року №2, де була надана таблиця даних платника податку та те, що позивач є сільськогосподарським товаровиробником, що 01 січня 2017 року застосував спеціальний режим оподаткування відповідно до ст. 209 Податкового кодексу України, а також надано повідомлення №2 від 14.12.2017 року щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, реєстрацію якої було зупинено, яким повідомлено, що в податковій накладній №25 від 17.11.2017 року вказана соя по коду УКТ ЗЕД 1201 є власного виробництва, у звязку з чим помилка за результатами опрацювання, відповідність обсягів постачання не можуть дорівнювати обсягам придбання товарів згідно УКТ ЗЕД.

З наданих представником позивача пояснень встановлено, що позивачем було надано до відповідача копії документів, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операцій по податковій накладній №25 від 17.11.2017 року.

Після подання позивачем документів підприємством було отримано квитанцію №1 від 18.12.2017 року, в якій вказано в якості підстави для її не прийняття те, що платник відсутній в Реєстрі сільськогосподарських товаровиробників, які до 01 січня 2017 року застосовували спеціальний режим оподаткування.

Також судовим розглядом справи встановлено, що підприємством позивача отримано квитанцію №2 від 18.12.2017 року, в якій вказано, що документ не прийнято та виявлено помилки: квитанція про наявність у повідомленні №2 від 14.12.2017 року відмовленої ПН/РК №25 17.11.2017, що знаходиться на розгляді або по якій прийнято рішення.

Під час судового розгляду справи встановлено, що позивачем рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної №25 від 17.11.2017 року отримано не було, такого рішення не було надано до суду і представником відповідача по справі.

Суд зазначає, що з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивач є субєктом спеціального режиму оподаткування, відповідно до якого, одним із видів діяльності якого є вирощування зернових та технічних культур. При цьому, одним із видів зернових культур, що вирощуються Приватним сільськогосподарським підприємством імені ТІМІРЯЗЄВА є соя.

На підтвердження вказаного до суду надано копії звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2017 року звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 1 грудня 2017 року.

Як свідчать наявні у матеріалах справи докази 14.11.2017 року між позивачем, в якості постачальника, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Велес А», в якості покупця, укладено договір поставки №21/11/17, відповідно до умов якого постачальник зобовязується в погодженні сторонами терміни передати у власність покупця насіння сої (далі «Товар»), а покупець зобовязується вчасно прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

На виконання умов вказаного договору 17.11.2017 року у с. Чернеччина Сумського району Сумської області позивачем було поставлено насіння сої у кількості 17,85 т. на загальну суму 267750,00 грн.

На підтвердження реальності вказаної господарської операції до суду надано копію договору поставки №21/11/17, копію товарно-транспортної накладної №6 від 17.11.2017 року, копію видаткової накладної №25 від 17.11.2017 року.

На виконання умов договору поставки №21/11/17 підприємством позивача було виписано податкову накладну від 17.11.2017 року №25.

Суд зазначає. що відповідно до підпунктів "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів;

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Як встановлено судом під час розгляду справи та не спростовано відповідачем, позивачем разом із поясненнями було надано документи для підтвердження господарської операції.

При цьому, суд зазначає, що відповідачем не надано доказів неподання позивачем таких доказів, а відтак останні були предметом аналізу комісії Державної фіскальної служби України.

В той же час, матеріали справи не містять доказу прийняття відповідачем рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, натомість містять рішення № від 08.12.2017 року про зупинення реєстрації податкової накладної. Також у квитанції вказано, що ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.6 критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання, обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1201, що спростовано дослідженими судом первинними документами щодо господарських операцій позивача з його контрагентами та обєктивно пояснюється видом діяльності позивача щодо вирощування зернових та технічних культур.

Також, суд зазначає, що абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" № 190 від 29.03.2017 встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" № 190 від 29.03.2017 передбачено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Суд зазначає, що в супереч вище викладеним нормам та встановленому порядку, як встановлено судовим розглядом справи, комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації не було прийнято рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної, доказів протилежного до суду не надано.

При цьому, як встановлено судовим розглядом підстави для зупинення реєстрації податкової накладної №25 від 17.11.2017 року були відсутні.

Проте в той же час, комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування №25 від 17.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже, з огляду на встановлені судовим розглядом справи обставини суд приходить до висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог позивача та визнання протиправною бездіяльності Державної фіскальної служби України щодо не здійснення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування №25 від 17.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стосовно частини позовних вимог, в яких позивач просить суд зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних реєстрації податкової накладної №25 від 17.11.2017 року, поданим Приватним сільськогосподарським підприємством імені ТІМІРЯЗЄВА, код ЄРДПОУ 00708354 суд зазначає наступне.

Як випливає зі змісту п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, з метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

В свою чергу визнання протиправним неприйняття податкової накладної для реєстрації тягне настання наслідків, передбачених п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України. Отже, податкова накладна вважається зареєстрованою протягом того операційного дня, коли вона була надіслана платником податків для реєстрації.

Згідно листа Вищого адміністративного суду України від 24.10.2013 №1486/12/13-13, резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність неприйняття податкової накладної для реєстрації, повинна містити висновок про визнання протиправним неприйняття податкової накладної для реєстрації, а також зазначення того, що податкову накладну потрібно вважати прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку (із зазначенням дати).

Зважаючи на викладене, резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність неприйняття податкової накладної для реєстрації повинна містити висновок про визнання протиправним неприйняття податкової накладної для реєстрації, а також зазначення того, що податкову накладну потрібно вважати зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку (із зазначенням дати).

Вказана позиція викладена також у постанові Вищого адміністративного суду України від 27.07.2015 у справі № К/800/54056/13.

З огляду на викладене, суд вважає, що для належного захисту прав платника податків належним є зазначення дати, з якої податкова накладна вважаються прийнятою та отриманою органом державної податкової служби.

Приймаючи до уваги, що податкова накладна №25 від 17.11.2017 фактично подана та отримана Державною фіскальною службою України 08.12.2017 року, суд визнає податкову накладну такою, що подана у день її фактичного отримання, а саме 08.12.2017.

Відповідно до положень ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог Приватного сільськогосподарського підприємства імені ТІМІРЯЗЄВА.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного сільськогосподарського підприємства імені ТІМІРЯЗЄВА до Державної фіскальної служби України, третя особа: Слобожанська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Харківська область про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо не здійснення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування №25 від 17.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вважати податкову накладну №25 від 17.11.2017 року, подану Приватним сільськогосподарським підприємством імені ТІМІРЯЗЄВА, код ЄРДПОУ 00708354, прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних датою (операційним днем), коли вона була надіслана засобами телекомунікаційного зв`язку для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: 08.12.2017 року

Стягнути на користь Приватного сільськогосподарського підприємства імені ТІМІРЯЗЄВА (62152, Харківська обл., Богодухівський район, с. Хрущова Микитівка, вулю. Слобожанська, буд. 3, код ЄДРПОУ - 00708354) сплачену суму судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8, код ЄДРПОУ - 39292197).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 16 липня 2018 року.

Суддя Мельников Р.В.