Справа № 816/1591/18
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2018-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/1591/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Удовіченка С.О., розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом Головного Управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області до Козельщинського районного будинку культури про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,-

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2018 року Головне Управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Козельщинського районного будинку культури про:

- застосування до Козельщинського районного будинку культури () заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі районного будинку культури за адресою: Полтавська область, Козельщинський район, смт. Козельщина, вул. Остроградського (Радянська), 56 до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки,

- встановлення Козельщинському районному будинку культури () наступного порядку і способу виконання судового рішення - заборони користування за призначенням будівлею районного будинку культури за адресою: Полтавська область, Козельщинський район, вул. Остроградського (Радлянська), 56 та відключити її від електропостачання.

18.05.2018 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що за результатами проведеної перевірки приміщення будинку культури встановлено не дотримання вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, що в подальшому може створити загрозу життю та здоров'ю людей.

08.06.2018 через канцелярію суду відповідачем були подані документи на підтвердження вжиття ним заходів щодо усунення порушень правил пожежної безпеки по Козельщинському РБК, встановлених в ході проведення позапланової перевірки.

Позивач у судове засідання явку уповноважених представників не забезпечив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою про вручення повістки (а.с. 101).

Згідно пункту першого частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки.

Відповідач в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, будучи належно повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 103).

Відповідно до приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно із частиною дев'ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, а також зважаючи на неприбуття осіб, які беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглядати справу в порядку письмового провадження.

13.07.2018 до суду надійла відповідь позивача на заперечення Козельщинського РБК щодо усунення виявлених порушень, в якій ГУ ДСНС України в Полтавській області зазначило, що відповідачем не усунуто у повному обсязі порушення встановлені за результатами перевірки.

Дослідивши матеріали позовної заяви, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що Козельщинський РБК () зареєстрований як юридична особа, місцезнаходження юридичної особи: 39100, Полтавська область, Козельщинський район, селище міського типу Козельщина, вулиця Радянська, будинок 56 (а.с. 16-17).

При цьому, згідно з рішенням четвертої сесії сьомого скликання Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області від 12.02.2016 вулиця Радянська перейменована у вулицю Остроградського (а.с. 18).

Відповідно до наказу відділу культури і туризму Козельщинської районної державної адміністрації Полтавської області з 02.10.2017 обов'язки директора Козельщинського РБК тимчасово покладено на керівника гуртка Луценко А.В. з правом підпису розпорядчих та фінансових документів та виплатою різниці в посадових окладах (а.с. 19).

02.04.2018 за підписом начальника Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області Салогуб В.А. видано наказ №115 про проведення позапланових перевірок суб'єктів господарювання, органів виконавчої влади і місцевого самоврядування, утворених ними негосподарюючих суб'єктів щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту (а.с. 20-21).

Пунктом 1 вказаного наказу зобов'язано провести у квітні-червні 2018 року позапланові перевірки щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту органів виконавчої влади і місцевого самоврядування, утворених ними негосподарюючих суб'єктів та релігійних організацій, згідно переліку в додатку 1.

Згідно додатку 1 до наказу від 02.04.2018 №115 Козельщинський РБК увійшов до переліку органів виконавчої влади і місцевого самоврядування, які підлягають позаплановій перевірці, період проведення його перевірки - з 16.04.2018 по 20.04.2018, особа, яка має проводити захід державного нагляду (контролю) - головний інспектор Козельщинського РС ГУ ДСНС України у Полтавській області Логовський І.В. (а.с. 22-24).

16.04.2018, з метою виконання протокольного рішення за результатами засідання Кабінету Міністрів України від 28.03.2018, наказу ДСНС України від 29.03.2018 №202 та на виконання наказу Головного управління ДСНС України у Полтавській області від 02.04.2018 №115, начальником Козельщинського ДСНС України у Полтавській області Остапенко А.О. видано посвідчення №15 на проведення головним інспектором Козельщинського РС ГУ ДСНС України у Полтавській області Логовським І.В. позапланової перевірки Козельщинського РБК, розташованого в смт Козельщина, вул. Остроградського, буд. 56, Козельщинського району, Полтавської області (а.с. 25).

У період з 17.04.2018 по 18.04.2018 головним інспектором Козельщинського РС ГУ ДСНС України у Полтавській області Логовським І.В. проведено перевірку Козельщинського РБК.

За результатами перевірки 18.04.2018 складено акт №9 перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб (а.с. 26-31).

Згідно висновків акту перевірки, зокрема, встановлено порушення:

- розділу ІІ пункту 5 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 №1417, зареєстрованим в Мінюсті України 05.03.2015 за №252/26697, далі НАПБ А.01.001-2014 - не розроблена на доповнення до схематичного плану евакуації в районному будинку культури затверджена керівником об'єкта інструкція, що визначає дії персоналу щодо забезпечення безпечної та швидкої евакуації людей, за якою не рідше одного разу на півроку мають проводитися практичні тренування всіх задіяних працівників;

- розділу ІІ пункту 16 НАПБ А.01.001-2014 - не пройшли посадові особи районного будинку культури навчання та перевірку з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 №444 "Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях";

- розділу ІІІ, пункту 1.10, глави 1 НАПБ А.01.001-2014 - не забезпечено освітлення зовнішньої пожежної драбини, розташованої на території об'єкта;

- розділу ІІІ пункту 2.12 глави 2 НАПБ А.01.001-2014 - допускається захаращення приміщення електрощитової, що розташоване в коридорі на першому поверсі РБК сторонніми предметами;

- розділу ІІІ пункту 2.12 глави 2 НАПБ А.01.001-2014 - не вказано на дверях електрощитової, підвального приміщення місце зберігання ключів;

- розділу ІІІ пункту 2.15 глави 2 НАПБ А.01.001-2014 - не проведено пофарбування стаціонарних зовнішніх пожежних сходів районного будинку культури;

- розділу ІІІ пункту 2.34 глави 2 НАПБ А.01.001-2014 - не забезпечений обслуговуючий персонал об'єкта, де у вечірній час можливе перебування людей, на випадок відключення електроенергії електричними ліхтарями;

- розділу ІІІ пункту 2.37 глави 2 НАПБ А.01.001-2014 - допускається захаращення меблями та іншими предметами виходу на зовнішню евакуаційну драбину з приміщення танцювального залу, що розташоване на другому поверсі районного будинку культури;

- розділу IV пункту 1.8 глави 1 НАПБ А.01.001-2014 - в приміщенні музичної студії допускається улаштування тимчасової електромережі;

- розділу IV пункту 1.16 глави 1 НАПБ А.01.001-2014 - не оснащені електрощити, що розміщені в приміщенні електрощитової, яка знаходиться на першому поверсі районного будинку культури, схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (плавкої вставки);

- розділу IV пункту 1.18 глави 1 НАПБ А.01.001-2014 - допускається в приміщенні танцювального залу, що розташоване на другому поверсі, приміщенні електрощитової, розташованого на першому поверсі районного будинку культури складування горючих матеріалів на відстані менше 1 м під електрощитами;

- розділу IV пункту 1.20 глави 1 НАПБ А.01.001-2014 - не проведено замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання, які мають проводитися 1 раз на 2 роки, якщо інші терміни не обумовлені ПТЕ;

- розділу V пункту 1.2 глави 1 НАПБ А.01.001-2014, додатку А таблиці А-1 пункту 5.3 ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту" - не обладнані приміщення районного будинку культури системами протипожежного захисту - автоматичною пожежною сигналізацією відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту";

- розділу V пункту 2.1 глави 2 НАПБ А.01.001-2014 - не встановлено біля місця розташування водойми, що знаходиться на території районного будинку культури, покажчики (об'ємні зі світильником або плоскі із застосуванням світло відбивних покриттів) з нанесенням на них для пожежної водойми - літерним індексом ПВ, цифровими значеннями запасу в кубічних метрах та кількості пожежних автомобілів, котрі можуть одночасно встановлюватися на майданчику біля водойми;

- розділу V пункту 2.2 глави 2 НАПБ А.01.001-2014 - не укомплектовані внутрішні пожежні кран-комплекти №8, що розташований в коридорі на другому поверсі будинку культури, №7, розташований в приміщенні танцювального залу другого поверху, №3, розташований в коридорі на першому поверсі, пожежними рукавами однакового з ним діаметру та стволами;

- розділу V пункту 2.2 глави 2 НАПБ А.01.001-2014 - не вказано на дверцятах двох пожежних шафок, що розташовані на другому поверсі із зовнішнього боку після літерного індексу "ПК" порядковий номер крана;

- розділу V пункту 2.2 глави 2 НАПБ А.01.001-2014 - не проведено технічне обслуговування і перевірка на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціалізованому журналі обліку технічного обслуговування наявних пожежних кран-комплектів, що знаходяться в коридорах першого, другого поверхів та на сцені районного будинку культури;

- розділу V пункту 3.6 глави 3 НАПБ А.01.001-2014 - не забезпечена будівля та приміщення районного будинку культури первинними засобами пожежогасіння, а саме: вогнегасниками, покривалом з негорючого теплоізоляційного матеріалу, совковими лопатами, які використовуються для локалізації і ліквідації пожеж у їх початковій стадії розвитку;

- розділу V пункту 3.10 глави 3 НАПБ А.01.001-2014 - не забезпечено розміщення двох переносних вогнегасників ВП-5, що розташовані в приміщенні електрощитової та підсобному приміщенні, які знаходяться на першому поверсі районного будинку культури навішуванням на вертикалі конструкції на висоті не більше 1,5 м від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника і на відстані від дверей, достатній для її повного відчинення;

- розділу VІ пункту 2.16 глави 2 НАПБ А.01.001-2014 - в коридорі на першому поверсі, підвальному приміщенні, коридорному приміщенні студії звукозапису допускається експлуатація світильників без суцільного силікатного скла, яке захищає колбу лампи;

- розділу VІ пункту 2.28 глави 2 НАПБ А.01.001-2014 - в приміщенні танцювального залу, яке знаходиться на другому поверсі районного будинку культури, допускається використання електронагрівальних приладів, що спеціально не відведене та не обладнане для цієї мети;

- розділу VІ пункту 2.29 глави 2 НАПБ А.01.001-2014 - не забезпечено влаштування шафи для зберігання пристроїв фільтрувальних для саморятування під час пожежі. Кількість засобів індивідуального захисту органів дихання визначається за кількістю обслуговуючого персоналу.

Примірник акту перевірки від 18.04.2018 №9 одержано виконуючою обов'язки директора Козельщинського РБК Луценко А.В., що підтверджується підписом даної особи (а.с. 30).

Вважаючи виявлені порушення такими, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, позивач звернувся до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Спірні правовідносини регулюються Кодексом цивільного захисту України, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та Правилами пожежної безпеки в Україні, затвердженими наказом Міністерством внутрішніх справ України № 1417 від 30 грудня 2014 року та зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за №252/26697.

Згідно статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа (частина четверта статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності").

Частиною сьомою статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно статті 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

У відповідності до статті 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Згідно частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб'єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до Указу Президента України від 16.01.2013 №20/2013 "Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій" Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України (далі - Міністр).

ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

Основними завданнями ДСНС України є: реалізація державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, затвердженого наказом ДСНС 18.08.2014 №474 (у редакції наказу ДСНС від 21.09.2017 №507) Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і території від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню,ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб (а.с. 36-38).

Санкції за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки визначені статтею 68 Кодексу цивільного захисту України, відповідно до якої посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов'язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставами для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; порушення правил поводження з небезпечними речовинами; відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання; проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Згідно з частиною другої цієї статті повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров'ю людей.

Згідно з частиною другою статті 51 та частиною третьою статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної та техногенної безпеки суб'єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб'єктів господарювання.

Відповідно до пункту 26 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров'ю людини.

Пожежна безпека - це відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов'язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю (пункт 33 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України).

Відповідно до пункту 43 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України вказаної статті техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об'єктах, а також у суб'єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.

Суд зазначає, що в контексті вищенаведених норм настання реальної загрози життю та здоров'ю людей слід пов'язувати з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню, виникнення аварій (катастроф) та з впливом небезпечних факторів, які породжують вказані явища.

Враховуючи те, що заходи реагування застосовуються судом за позовом органу державного нагляду, останній повинен обґрунтувати наявність підстав для цього, тобто вказати та довести, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров'ю людей, а також необхідність застосування конкретного заходу реагування залежно від характеру порушень та ступеню їх небезпеки.

Разом з тим, суд звертає увагу, що частиною першою статті 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У Рішенні від 02.11.2004 №15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не пов'язана з використанням його властивостей.

Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості.

Під правом розпорядження розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна.

Враховуючи наведене, право відповідача на експлуатацію будівлі районного будинку культури можна вважати "майном" в сенсі статті 1 Першого протоколу, при цьому, захід реагування у вигляді повної заборони експлуатації цього майна, який позивач вимагає застосувати до відповідача, є обмеженням такого права, а тому воно повинно застосовуватись з урахуванням принципів обґрунтованості та пропорційності.

З огляду на це, оцінюванню підлягає питання, чи є захід реагування співрозмірним до мети його застосування і що таке втручання у права відповідача буде пропорційним і, таким чином, буде досягнуто справедливий баланс між інтересами відповідача та публічними інтересами.

Метою застосування цього заходу є відвернення ймовірного настання для прав та інтересів невизначеного кола осіб негативних наслідків виявлених порушень. Такі негативні наслідки полягають у завданні шкоди життю та здоров'ю людей, але їх настання є вірогідною подією.

У зв'язку з цим, суд вважає обраний позивачем захід реагування таким, що не в повній мірі відповідає критеріям пропорційності, так як зрозумілого обґрунтування застосуванню повного зупинення та заборони експлуатації будівлі районного будинку культури позивачем не наведено і належними доказами не доведено, що з урахуванням встановленого факту наявності порушень установлених законодавством вимог пожежної безпеки не дає підстав для висновку, що саме у такий спосіб буде досягнуто справедливого балансу між публічними інтересами та інтересами відповідача.

Системно аналізуючи положення частини п'ятої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та статей 68, 70 Кодексу цивільного захисту України, суд також приходить до висновку, що цими правовими нормами установлена можливість застосування як органом державного нагляду, так і судом різних заходів реагування за одні й ті самі порушення, при цьому, критерієм їх розмежування є створення такими порушеннями загрози життю та здоров'ю людей і саме наявність такої загрози надає можливість для застосування адміністративним судом заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.

У контексті спірних правовідносин загрозу життю та здоров'ю людей створюють такі порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства, які можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для істот та навколишнього природного середовища (пункт 32 частини перша статті 2 Кодексу цивільного захисту України).

Саме такі порушення вимагають вжиття заходів реагування адміністративним судом у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.

Суд звертає увагу на те, що у даному випадку виявлені позивачем порушення установлених законодавством вимог пожежної безпеки самі по собі не створюють безпосереднього ризику виникнення і розвитку пожеж, але можуть створювати небезпеку завдання шкоди життю та здоров'ю людей у процесі самої пожежі.

Проте, оскільки ризик виникнення пожежі має вірогідний характер і він безпосередньо не виникає внаслідок виявлених порушень, то позивач вправі на підставі положень статей 68, 69 Кодексу цивільного захисту України самостійно вжити заходи реагування шляхом видачі приписів, постанов і розпоряджень щодо усунення таких порушень.

Так, у спірному випадку на підставі висновків акту перевірки від 18.04.2018 №9 головним інспектором Козельщинського РС ГУ ДСНС України у Полтавській області Логовським І.В. винесено припис №9 про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, який вручено виконуючій обов'язки директора Козельщинського РБК Луценко А.В. (а.с. 32).

Судом не встановлено, що виявлені порушення викликають необхідність застосування саме судом виняткових заходів реагування у вигляді зупинення та заборони експлуатації певних будівель, споруд і приміщень відповідача.

Натомість, з представлених до матеріалів справи документів судом встановлено, що відповідачем були вжиті заходи для усунення усіх порушень, встановлених в ході перевірки (а.с. 46-96).

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 11, 77, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області (, адреса місцезнаходження: вулиця Маршала Бірюзова, 26/1, місто Полтава, 36007) до Козельщинського районного будинку культури (, вул. Остроградського, буд. 56, смт. Козельщина, Козельщинський район, Полтавська область, 39100) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються у відповідності до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року).

Суддя С.О. Удовіченко