Справа № 821/1137/18
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2018-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/1137/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши за правилами спрощеного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) завернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі по тексту - відповідач) в якому просить визнати дії відповідача по перерахунку і виплаті пенсії у розмірі 70 % суми грошового забезпечення з 01 січня 2018 року протиправними та зобов'язати здійснити перерахунок і виплату пенсії у розмірі 76 % суми грошового забезпечення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 2011 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Херсонській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 04 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-XII), яка була призначена у розмірі 76% від суми грошового забезпечення.

З січня 2018 року позивач отримує пенсію у заниженому розмірі, а саме, 70 % раніше призначеної пенсії від суми грошового забезпечення.

05 травня 2018 року позивач звернувся до відповідача з листом з вимогою сплачувати пенсію в раніше визначеному розмірі.

Листом ГУ ПФУ в Херсонській області від 18.05.2018 № 348/С-99-1 позивача повідомлено, що розмір пенсії визначається відповідно до норм Закону, що діють на дату, з якої переглядається її розмір. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення та повідомлено, що станом на 01.01.2018 р. розмір пенсії складає 6115,05 грн. (70% грошового забезпечення).

Вважає такі дії ГУ ПФУ в Херсонській області протиправними та такими, що грубо порушують пенсійні права.

Ухвалою суду від 15 червня у справі відкрито спрощене провадження (без виклику сторін).

25 червня 2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтовано тим, що ГУПФУ у Херсонській області з вимогами, викладеними в адміністративному позові не погоджується, оскільки відповідно статтею 13 Закону №2262 внесені зміни, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчисленої відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошової забезпечення.

Крім того вказав, що відповідно до ст. 8 Закону України № 2262 виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Оскільки видатковою частиною бюджету Пенсійного фонду України не передбачено кошти на проведення виплат зазначеної категорії пенсіонерів, тому їх здійснення є порушенням чинного бюджетного законодавства.

На підставі вказаного просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ст. 262 КАС України розгляд справи здійснюється без виклику сторін (в порядку письмового провадження).

Розглянувши подані документи, дослідивши адміністративний позов та документи покладені в його основу, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, суд приходить до наступного: ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ.

Відповідно до протоколу за пенсійною справою № НОМЕР_1 (МВС) від 01.01.2011 р., позивачу призначено пенсію у розмірі 76 % розміру грошового забезпечення (а.с. 18).

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ГУПФ України в Херсонській області, в якому просив визнати дії ГУПФ України в Херсонській області по відмові здійсненні йому перерахунку та виплату раніше призначеної пенсії на підставі довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області від 17.05.2017 №1956/1901-2017 протиправними; зобов'язати ГУПФ України в Херсонській області провести йому перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії з розміру грошового забезпечення вказаного у довідці УМВС України в Херсонській області від 17.05.2017 №1956/1901-2017 з 01 січня 2016 року.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області у справі № 766/20897/17 12 грудня 2017 року прийнято постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області по відмові здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії на підставі довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області від 17.05.2017 №1956/1901-2017 протиправними. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії з розміру грошового забезпечення вказаного у довідці УМВС України в Херсонській області від 17.05.2017 №1956/1901-2017 з 01 січня 2016 року. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2018 р. вказану постанову залишено без змін.

Судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області на виконання Постанови № 103 на підставі довідки про складові оновленого грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне: відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ) у редакції, чинній на момент призначення пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно частини 3 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку , встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу), максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Пунктом 8 розділу II Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон № 3668-17), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, та пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 травня 2014 року, до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ було внесено зміни та цифри "90" замінено цифрами "80" та цифри "80" замінено цифрами "70" відповідно.

Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії (з 90% до 70% сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" зміни до частини другої статті 13 Закону щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Суд зазначає, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо зміни позивачу максимального розміру пенсії з 76% до 70% від відповідних сум грошового забезпечення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 24.04.2018 у справі № 686/12623/17 (К/9901/849/17).

Аналізуючи вказане, суд робить висновок, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо посилання відповідача, що видатковою частиною бюджету Пенсійного фонду України не передбачено кошти на проведення виплат зазначеної категорії пенсіонерів, тому їх здійснення є порушенням чинного бюджетного законодавства, суд вважає помилковим, оскільки посилання відповідача про відсутність фінансування на проведення таких виплат, здійснення перерахунку пенсії не можуть бути враховані в якості доказу правомірності дій ГУ ПФУ в Херсонській області, оскільки Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачає такої підстави для відмови у приведенні пенсійних виплат у відповідність до Закону за вказаних обставин.

Частинами 3, 4 ст. 63 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" позивачу гарантоване право на перерахунок пенсії. При цьому, вказане право законодавством жодним чином не пов'язане з виділенням додаткових коштів на перерахунок пенсії, а обов'язок по перерахунку пенсії прямо випливає з вимог ч. 3, 4 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови КМУ № 988 від 11.11.2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", постанови КМУ № 45 від 13.02.2008 року "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у рішення по справі "Кечко проти України" (заява № 63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувані своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для нього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (аналогічна позиція викладена в рішенні у справі № 59498/00 "Бурдов проти Росії"). Таким чином, реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Таким чином, відсутності бюджетних коштів на перерахунок пенсії не є підставою для невиконання вимог ст. 63 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо обов'язку по перерахунку та сплаті пенсії.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У зв'язку з цим, суд, аналізуючи викладене приходить до висновку, що позовні вимоги частково підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілено відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (м. Херсон, вул. Перекопська, 168 А, кв. 152, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, вулиця 28 Армії, буд. 6) задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області по перерахунку і виплаті ОСОБА_1 пенсії в розмірі 70 % від суми грошового забезпечення з 01 січня 2018 року.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії в розмірі 76 % суми грошового забезпечення, вказаної в довідці УМВС України в Херсонській області від 17.05.2017 № 1956/19/01-2017 , починаючи з 01.01.2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, вулиця 28 Армії, буд. 6) на користь ОСОБА_1 (м. Херсон, вул. Перекопська, 168 А, кв. 152, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судові витрати у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 10.2.4