Справа № 2а-4412/10/1470
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2011-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

03.02.2011 р. Справа № 2а-4412/10/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О. , за участю секретаря судового засідання Васильєвої А.Ю.., від позивача: ОСОБА_1, довіреність 337499, від 26.08.10; від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 19/9/32-205, від 05.01.11; свідок: ОСОБА_3, паспорт ЕО № 250641, від 19.12.96;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за

за позовомСПД ОСОБА_4, вул. Потьомкінська, 142,Миколаїв,54000

доДПА України РУ ДСАТ ДПАУ в Миколаївській області, вул. Нікольська, 47,Миколаїв,54009

провизнання незаконними дій, визнання недійсним та скасування рішення від 30.01.2010 № 140660,
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Регіонального управління департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту,алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України в Миколаївській області, м. Миколаїв про визнання незаконними дій по проведенню перевірки, визнання недійсним та скасування рішення № 140794 від 31.01.2010 р.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що перевірка відповідачем була здійснена незаконно в порушення ст.11-2 Закону України «Про державну податкову службу»без вручення платнику податків направлення на перевірку і наказ на проведення перевірки та за його відсутності. Рішення підлягає скасуванню, оскільки позивач здійснював торгівлю спиртними напоями на підставі ліценції та договору оренди від 01.10.2009 р.

Відповідач надав заперечення проти позову, просить відмовити в позові, оскільки перевірка була проведена відповідно до ч.7 ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», якою передбачено, що позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового , коньячного і плодового,алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Позивач здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії, чим порушив ст. 15 Закону України Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового , коньячного і плодового,алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за що до позивача застосована штрафна санкція в сумі 14 102 грн. Рішення про застосування фінансових санкцій прийнято на підставі закону , тому скасуванню не підлягає.

У судовому засіданні судом було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши пояснення представників сторін , показання свідків, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку:

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють їх відповідність усім зазначеним вимогам статті 3 КАС України.

Згідно з ч.7 ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», передбачено, що позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового , коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до наказу начальника управління № 7 від 19.01.2010 р. було прийнято рішення про проведення позапланової перевірки ПП ОСОБА_4

Направлення № 7 від 19.01.2010 р. на проведення позапланової перевірки позивач відмовився підписувати, про що зазначено в направленні.

Статтею 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»передбачено, що посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку: 1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби; 2) копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення. Ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки. Оскільки позивач своїм правом недопущення до перевірки працівників відповідача не скористався, то він має право оскаржити рішення про застосування фінансових санкцій, яке прийнято за результатами проведення перевірки. За таких обставин, позовні вимоги в частині визнання незаконними дій по проведенню перевірки задоволенню не підлягають. Актом про результати позапланової виїзної перевірки з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами № 4/32-249/НОМЕР_1 від 19.01.2010 р. встановлено порушення позивачем ст. 15 Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР, а саме позивач здійснює реалізацію алкогольних напоїв без наявності діючої ліцензії на такий вид діяльності. На підставі акта перевірки було прийнято Рішення про застосування фінансових санкцій № 140660 від 30.01.2010 р. згідно з абзацами 5 ч.2 ст. 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР до позивача були застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в сумі 14 102 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії на такий вид діяльності. Відповідно до ст.15 Закону України Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. При перевірці позивач мав ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями № 142436 від 20.11.2009 р. строком дії з 20.11.2009 р. по 19.11.2010 р. та додаток до ліцензії, в якому зазначено назва касового апарата через який здійснює реалізацію товарів, в т.ч. алкогольних напоїв позивач ( арк.с.49,50). Допитані в якості свідків перевіряючі ОСОБА_5, ОСОБА_6 пояснили суду, що в ході перевірки ними було виявлено порушення позивачем ст.15 Закону України Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів , а саме здійснення торгівлі алкоголем без ліцензії. На продаж алкогольних напоїв у кафетерії позивач мав ліцензію, а на продаж алкогольних напоїв у магазині не було ліцензії. На питання суду, чи можливо перейти з кафетерію до магазину , не виходячи на вулицю, перевіряючи відповіли суду , що не памятають. Допитана в якості свідка ОСОБА_3, , яка здійснює реалізацію продовольчих товарів разом з позивачем в одному приміщенні пояснила суду, що позивач орендує у неї частину приміщення на підставі договору оренди та здійснює реалізацію алкогольних напоїв, на що має відповідну ліцензію. Торгівельний павільйон має приблизну площу 75-76 м. кв., має два входа, два приміщення, яке розділено стіною з аркою та дозволяє переходити з одного приміщення павільйону до іншого. Договір оренди приміщення за адресою м. Миколаїв, вул. Нагорна 87а/2 від 01.10.2009 р., укладений між позивачем та ОСОБА_3, за умовами якого позивачу передається у строкове , платне користування торгова площа в магазині-кафетерії площею 40 м. кв. Відповідач в акті перевірки посилається на договір оренди від 01.10.2006 р., в якому зазначено, що позивач орендує в кафетерії-павільйоні відділ загальною площею 32,50 м.кв. та площу 20,5 м. кв в продовольчому відділі.

План-схема павільйону ( арк. с. 25) свідчить, що в павільйоні є два приміщення площею 27,1 м.кв. та 29,8 м.кв. з двома входами та дверима-аркою між приміщеннями. В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що в приміщенні площею 27,1 м. кв. знаходиться кафетерій там стоять столи та стільці для вживання покупцями алкогольних та інших напоїв та продаж алкогольних напоїв там не відбувається. Реалізація спиртних напоїв здійснюється позивачем через касовий апарат в торговому приміщенні площею 29,8 м. кв. ЇЇ відділ продовольчої продукції знаходиться також в цьому приміщенні. Відповідно до ст.1 Закону України Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для алкогольних напоїв - торговельною площею не менше 20 кв. м, обладнане електронними контрольно-касовими апаратами (незалежно від їх кількості) або де є товарно-касові книги (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів. Оцінивши докази відповідно до ст. 86 КАС України, суд приходить до висновку , що позовні вимоги в частині скасування рішення про застосування фінансових санкцій підлягають задоволенню з огляду на наступне:

- при проведенні перевірки у позивача була діюча ліцензія на продаж алкогольних напоїв в кафетерії павільйоні,

- підставою для застосування фінансових санкцій є відсутність ліцензії, що виключається в даному випадку, оскільки у позивача є ліцензія на продаж алкогольних напоїв.

- позивач орендував торгову площу у магазині-кафетерії площею 40 м.в.

- доказів того, що позивач здійснює торгівлю спиртними напоями в двох різних приміщеннях: і в кафетерії, і в магазині відповідач суду не надав,

- павільйон умовно розділений на кафетерій та магазин, але має арку через яку можна перейти з кафетерію в магазин.

- Торгове місце позивача має площу не менше 20 м.кв., касовий апарат.

Позивач просить визнати рішення про застосування фінансових санкцій недійсним, що є тотожним поняттям незаконним, неправомірним та є різними словесними вираженнями одного і того самого способу захисту порушеного права позивача, а саме визнання акта протиправним.

За таких обставин, на підставі п.2 ст. 11 КАС України, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи та визнати рішення протиправним та скасувати його.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково .

Судові витрати відповідно до ст. 94 КАС України підлягають поверненню з Державного бюджету частково в сумі 1 грн. 70 коп.

Керуючись ст.ст.11,94, 158-163, 167,254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій № 140660 від 30.01.2010 р. на суму 14 102 грн.

3. В решті позову відмовити.

4. Повернути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, вул. Потьомкінська,142, м. Миколаїв судовий збір в сумі 1 грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення/отримання копії постанови апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя Т. О. Гордієнко

Повний текст постанови складений

та підписаний суддею 7.02.2011 р.