Справа № 826/12175/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

12 липня 2018 року справа №826/12175/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Родовід Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Шевченка Андрія Миколайовича (далі по тексту - позивач, ПАТ "Родовід Банк")
доВасильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі по тексту - відповідач, Васильківський ВДВС)
третя особаОСОБА_2 (далі по тексту - третя особа, ОСОБА_2.)
про1) визнання протиправними дій державного виконавця щодо повернення виконавчого документа стягувачу; 2) скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 25 квітня 2017 року; 3) постановлення ухвали про відновлення виконавчого провадження
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає протиправними дії відповідача щодо прийняття постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 25 квітня 2017 року ВП №52258240, оскільки державним виконавцем не вжито відповідних заходів з метою встановлення майнового та фінансового стану боржника, чим порушено вимоги Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/12175/17; закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач у письмовому запереченні проти позову зазначив про відповідність своїх дій вимогам Закону України "Про виконавче провадження" при винесенні оскаржуваної постанови.

Третя особа письмового відзиву або пояснень з приводу позовних вимог до суду не надала.

В судове засідання 04 грудня 2017 року позивач або його представник не прибув, попередньо подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, представники відповідача та третьої особи до суду також не прибули, у зв'язку із чим, на підставі частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось; на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Васильківського ВДВС Новальської Ю.А. від 19 вересня 2016 року ВП №52258240 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 18 серпня 2010 року №8161 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Родовід Банк" боргу у сумі 2 349 229,87 грн. за рахунок нерухомого майна: житловий будинок та земельна ділянка, кадастровий номер: НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: Васильківський район, с. Саливонки.

Постановою державного виконавця Васильківського ВДВС Новальської Ю.А. від 25 квітня 2017 року ВП №52258240 про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті" та пункту 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ повернуто стягувачу.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною першою статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частинами першою, другою статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У відповідності до частини п'ятої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно частини восьмої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Частиною першою статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Судом встановлено, що виконавчий документ, в межах спірних правовідносин, повернуто на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, пунктом 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що в межах спірних правовідносин необхідно встановити наявність підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, а саме, чи встановлено законом заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, факт відсутності іншого майна чи коштів, на які можливо звернути стягнення, та чи вжито виконавцем всі необхідні заходи для встановлення таких обставин.

Так, пунктом 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" встановлено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Судом на підставі матеріалів виконавчого провадження встановлено, що державним виконавцем, з метою перевірки майнового стану боржника в межах виконавчого провадження ВП №52258240 - ОСОБА_2, направлено запити до органів доходів і зборів та інших державних органів, а саме:

- до Пенсійного фонду України: від 20 вересня 2016 року №21479561 та від 17 лютого 2017 року №25448528 про осіб-боржників, які отримують пенсії; від 20 вересня 2016 року №21479580 та від 17 лютого 2017 року №25448529 про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи; у відповідь на вказані запити, Пенсійний фонд України повідомив про відсутність інформації щодо ОСОБА_2;

- до Державної податкової служби України: від 20 вересня 2016 року №21479532 та від 17 лютого 2016 року №25448539 про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб; за результатами розгляду, Державна податкова служба України повідомила про відсутність інформації стосовно ОСОБА_2 щодо сум доходу нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку;

- від 20 вересня 2016 року №21479539 про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками-юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями; у відповідь на вказаний запит, Державна податкова служба України повідомила про відсутність інформації про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах;

- від 17 лютого 2016 року №25448538 про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями; у відповідь на вказаний запит, Державна фіскальна служба України повідомила, що платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває.

Згідно довідки Васильківського ВДВС інформація про зареєстровані за ОСОБА_2 транспортні засоби відсутня.

В матеріалах справи міститься Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 27 вересня 2016 року, згідно якої ОСОБА_2 на праві власності належить нерухоме майно: домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; інші відомості про наявність, зареєстрованого на праві власності нерухомого майна відсутні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що державним виконавцем вжито всіх необхідних заходів з метою перевірки майнового стану боржника в межах виконавчого провадження ВП №52258240.

У свою чергу, наведена інформація свідчить про те, що нерухоме майно, яке є предметом іпотеки використовується як місце постійного проживання боржника, оскільки інше нерухоме житлове майно у його власності відсутнє, а тому, суд приходить до висновку, що звернення стягнення на об'єкт нерухомого майна: житловий будинок та земельна ділянка, кадастровий номер: НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: Васильківський район, с. Саливонки, суперечить вимогам Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Таким чином, постанова від 25 квітня 2017 року ВП №52258240 про повернення виконавчого документа стягувачу є правомірною, а тому позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Суд приймає до уваги посилання позивача на порушення Васильківським ВДВС вимог статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" щодо несвоєчасності направлення копії оскаржуваної постанови, оскільки докази на спростування зазначеного в матеріалах справи відсутні, однак вказана обставина не може бути самостійною підставою для її скасування.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність оскаржуваної постанови з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ПАТ "Родовід Банк" не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Публічному акціонерному товариству "Родовід Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Шевченка Андрія Миколайовича (04070, м. Київ, вул. П. Сагайдачного, 17; ідентифікаційний код НОМЕР_2) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Кузьменко