Справа № 753/22505/17
Суддя: Шклянка М. П.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/142/18
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Шклянка М.П.

при секретарі Галян Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
В листопаді 2017року ОСОБА_1 року звернувся в суд із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії, та просить скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з розгляду питань із встановлення статусу учасника бойових дій (Протокол № 4 від 15.03.2017 року); зобов`язати Київський міський військовий комісаріат визнати його учасником бойових дій та видати посвідчення встановленого зразка.
В судове засідання позивач не з"явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, ндали суду письмові заперечення на позов та просили суд врахувати їх при винесенні рішення по справі.

Дослідивши матеріали по справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, в березні 2017 року звернувся з заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 із встановлення йомуі статусу учасника бойових дій.
15 березня 2017 року була розглянута заява та рішенням комісії Київського міського військового комісаріату (Протокол № 4), було відмовлено у визнанні статусу учасника бойових дій.

Як зазначив позивач, в період відокремлення колишній союзних республік СРСР та створення на їх території незалежних держав, а саме з 1988 по 1991 роки в СРСР, зокрема в республіках Закавказзя та Середньої Азії виникали непоодинокі конфлікти, що супроводжувалися збройними сутичками .Військові резерви сформовані із військових частин та підрозділів внутрішніх військ МВС СРСР. навчальних закладів МО, МВС, КДБ СРСР в цих регіонах виконували бойові завдання, з метою захисту мирного населення та приборкання конфліктуючих сторін.
Указами Президії Верховної Ради СРСР від 15 та 19 січня 1990 року було оголошено надзвичайний стан в інтересах безпеки громадян на території Нагірно-Карабахської автономної області. Дії даних указів, стосовно нормалізації обстановки в регіоні, роззброєння незаконних бойових формувань, захисту прав та законних інтересів громадян діяли до самого розпаду Союзу РСР, а саме до 10 грудня 1991 року.
Будучи курсантом Харківського пожежно-технічного училища МВС СРСР імені Г.І.Петровського, у відповідності до наказу № 92 л/с від 18 листопада 1989 року в період з 15 листопада 1989 року по 7 лютого 1990 року перебував у службовому відрядженні на ОСОБА_2 ), де виконував обов`язки по охороні суспільного порядку при надзвичайних обставинах, пов`язаних з масовими анти - суспільними проявами. Виконання поставлених завдань здійснювалось в бойовій екіпіровці (автомат , шолом, бронежилет, бойові набої). Разом з іншими курсантами та офіцерами приймав участь у охороні державних установ від можливого захоплення, безпосередньому припиненні масових безладів та затриманні членів озброєних угрупувань в бойовій обстановці із застосуванням вогнепальної зброї та спеціальних засобів.
На підтвердження цих обствин, ОСОБА_1 був нагороджений грамотою а добросовісне виконання своїх обов"язків по охороні громадського порядку в особливому районі Нагорно-Карабахської автономної області.
Відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме статті 5, учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у склад військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. П. 2. ч 1 .ст 6. цього Закону - особами, які належать до учасників бойових дій на території інших країн, є військовослужбовці Радянської Армії. Військово-Морського Флоту. Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).
Відповідно до (Переліку держав і періодів бойових дій на їх території), затвердженого ПКМУ № 63 від 08.02.1994 року, учасниками бойових дій можуть бути визнані особи, які після грудня 1979 року , направлялися в інші країни , на території яких велись бойові дії, але Генеральний Штаб ЗСУ не володіє такою інформацією. У таких випадках видавалися довідки про їх особисту участь у бойових діях та про пільги.
Що до військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу МВС, які приймали участь у бойових діях та виконували службові обов`язки в умовах надзвичайних обставин, питання отримання документів, які б підтверджували статус учасника бойових дій законодавством не визначено.
На виконання доручення КМУ № 42048/4/1-05 від 05.09.2005 року міністерство закордонних справ у листі від 21.09.2005 року повідомляє, що розглянуло листа міністерства оборони стосовно внесення змін до переліку держав де велись бойові дії і надає інформацію щодо юридично визначених періодів бойових дій на території Кавказу та Молдови, й на території АР у період з жовтня 1988 року по квітень 1994 року.

Крім того, позивач пояснив, що разом з ним проходили навчання в ХПТУ МВС СРСР та відряджалися до Закавказзя командири і курсанти ОСОБА_3 . ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інші.
Службу також проходив ОСОБА_6 , що до якого є рішення суду про визнання його учасником бойових дій (Справа №2о-203 від 01.12.2010 року рішення Святошинського районного суду м. Києва) та видано посвідчення встановленого зразка.
Позивач стверджує, що оскаржуване рішення відповідача суперечить тим документам та відомостям, які були подані відповідачу для розгляду, Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також порушує законні права позивача на отримання статусу учасника бойових дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Встановлено, що відповідач не вчинив дій, які був зобов`язаний вчинити, пов`язаних із встановленням статусу учасника бойових дій позивачу, відмовивши також і у видачі посвідчення встановленого зразка, що не відповідає вимогам діючого законодавства та що є наслідком порушення прав позивача, які підлягають судовому захисту, шляхом скасування рішення комісії Київського міського військового комісаріату з розгляду питань із встановлення статусу учасника бойових дій від 15.03.2017 року №4 в частині відмови ОСОБА_1 в наданні статусу учасника бойових дій та зобов"язання визнати ОСОБА_1 учасником бойових дій та видати на його ім"я посвідчення встановленого зразка.
На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 5, 6, 7, 8, 9, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 246 257, 263, 295, 382 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з розгляду питань із встановлення статусу учасника бойових дій від 15.03.2017 року №4 в частині відмови ОСОБА_1 в наданні статусу учасника бойових дій.
Зобов`язати Київський міський військовий комісаріат визнати ОСОБА_1 учасником бойових дій та видати на його ім"я посвідчення встановленого зразка.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: