Справа № 810/2181/18
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 року № 810/2181/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Пенсійного фонду України (далі - ПФУ) з вимогами:

- визнати протиправними /дії/ бездіяльність ПФУ за ненадання відповіді в передбачений законодавством термін, за надання неповної, необґрунтованої відповіді позивачу на його звернення від 16.02.2018р. та взаємовиключних мотивів, за надання недостовірної інформації, та розгляд скарги за його відсутності без повідомлення способу оскарження прийнятої відповіді;

- зобов'язати ПФУ розглянути скаргу позивача від 16.02.2018р. та надати відповідь на його звернення відповідно до законодавства України;

- визнати протиправними дії ПФУ за відмову провести перевірку пенсійної справи позивача;

- зобов'язати ПФУ провести перевірку пенсійної справи позивача, та надати правову оцінку правомірності нарахування пенсійних виплат позивачу;

- визнати протиправними дії ПФУ за відмову розглянути вимоги позивача, щодо його прав на змінення виду пенсії на пенсію за віком;

- зобов'язати ПФУ розглянути вимоги позивача, та його права на вибір пенсійних виплат згідно ст.ст. 6, 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- з метою забезпечення повних прав позивача, встановити, в судовому рішенні чи має позивач право на вибір пенсійних виплат та зміну виду пенсії на пенсію за віком, чи можливо позивач є «рабом», та не має жодних прав в Україні;

- зобов'язати відповідача компенсувати завдані позивачу матеріальні збитки в розмірі 10000 гривен (десять тисяч гривен), та стягнути з Відповідача кошти в розмірі 10000 гривен (десять тисяч гривен), за відмову в переведенні на пенсію за віком, за надання неповної, необґрунтованої відповіді, безпідставну відмову вчинити дії, відмову запросити позивача на розгляд його заяви та ненадання способу оскарження відповіді.

- зобов'язати відповідача компенсувати Позивачу моральну шкоду в розмірі 10 000 гривен (десять тисяч гривен), за порушення прав позивача гарантованих ст.40 Конституції України, та стягнути з Відповідача кошти в розмірі 10000 гривен (десять тисяч гривен), за виявлену зневагу до позивача, вчинену з цинізмом, виявлену в безпідставній відмові повідомити позивача, чи має він право на зміну пенсійних виплат та зміну виду пенсії на пенсію за віком, та відмова провести перевірку пенсійної справи, що на думку позивача має ознака дискримінації позивача, що завдало позивачу тяжких моральних страждань.

Відповідно до Акту складеного співробітниками Київського окружного адміністративного суду від 23.05.2018 року вказана справа того ж дня передана судді Щавінському В.Р.

24.05.2018 року суддею Щавінським В.Р. відкрито провадження по даній справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження.

20.06.2018 на адресу суду надійшла відповідь на відзив від позивача в якій ним заявлено відвід судді Щавінському В.Р.

Відвід обґрунтованим ти, що на думку позивача, ненадання суддею Щавінським В.Р. належного виконавчого листа є на його думку підставою для відводу судді, як заінтересованого в результаті розгляду справи, який має упереджене ставлення до позивача дає підстави для ч.4 п.1 ст.36 КАС України передбачає відвід судді за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді, та дії судді який 21 день приймав рішення про відкриття провадження в цій справі викликають сумнів у неупередженості та об'єктивності судді.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2018 року відвід судді Щавінського В.Р. визнано необґрунтованим.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.07.2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Щавінського В.Р. відмовлено.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він є інвалідом війни II групи, яка призначена безстроково та має право на пільги передбачені в Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Також він відноситься до інвалідів III групи, що підтверджується відповідним посвідченням, та має право на пільги і переваги встановлені законодавством СССР для інвалідів Великої Вітчизняної війни, ці пільги передбачені в міждержавній угоді «Угода про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців», яка набрала чинності 27.06.1996 р.

Зазначає, що він відноситься до постраждалих від ЧАЄС III категорії, та був відселений із території зони безумовного /обов'язкового/ та гарантованого добровільного відселення в 1990 році, та має пільги передбачені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пояснює, що він 16.02.2018 звернувся до ПФУ Київської області у м.Бровари зі скаргою «На відмову Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, Київської області у м. Бровари перевести його на обрахування пенсійних виплат згідно пенсії за віком, та відмову надати інформацію що моїх пенсійних виплат».

Вказує, що у відповіді датованій 02.04.2018, та отриманій позивачем 07.04.2018 Відповідач не визнаючи Законів та Конституції України відмовився запросити позивача на розгляд його заяви, та відмовився повідомити про правові підстави заборони позивачу змінити вид пенсійних виплат.

З даною відмовою Відповідача розглянути скаргу та надати позивачу відповідь на скаргу, Позивач не згідний. Вважає, що відповідь відповідача від 02.04.2018 року, надана з порушення строку розгляду скарги, без присутності позивача та без роз'яснення порядку оскарження прийнятого рішення, є неповною, необґрунтованою і у ній наведені суперечливі та взаємовиключні мотиви, також немає жодної відповіді, щодо скарги позивача та порушених в них питань.

Відповідач - Пенсійний фонд України проти позову заперечував. Надав до суду відзив в якому зазначив, що 16.02.3018 Позивач звернувся до ПФУ зі скаргою на дії посадових осіб Броварського об'єднаного управління ПФУ Київської області щодо ненадання відповіді на його запит від 18.01.2018 та проведення перевірки пенсійної справи.

Вказує, що оскільки порушене питання Позивача щодо перевірки пенсійної справи потребувало вивчення та витребування її з Броварського об'єднаного управління ПФУ України Київської області, на підставі службової записки заступника директора департаменту термін розгляду скарги продовжено на 15 днів, тобто до 01.04.2018. ПФУ листом № 5908/02-21 повідомлено Позивача про витребування його пенсійної справи з головного управління ПФУ у Київській області, для всебічного та повного розгляду скарги від 16.02.2018. ПФУ листом № 4110/Л-100 Позивачу запропоновано для розгляду скарги від 16.02.2018 у його присутності звернутись до приймальні ПФУ з 21.03.2018 по 28.03.2018. Позивачем не було визначено час та дату для розгляду скарги за його участі.

Пояснює, що оскільки 01.04.2018 являвся вихідним днем (неділя), відповідь на звернення Позивача від 16.02.2018 надана ПФУ листом від 02.04.2018 № 4110/Л-100, тобто, на наступний день, після неробочого дня.

Вважає, що термін розгляду звернення Позивача від 16.02.2018 ПФУ порушено не було, відповідь надана у встановлений законодавством строк. До того ж, лист ПФУ від 02.04.2018 № 4110/Л-100 є відповіддю на звернення Позивача та носить інформаційно-роз'яснювальний характер.

Вказує, що позивач неодноразово звертався до ПФУ з питань, зазначених в скарзі. Всі звернення Позивача були розглянуті ПФУ, у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» та надані письмові відповіді (листи від 10.02.2017 № 5559/Л-100, № 663/Л-11; від 03.03.2017 № 1383/Л-11).

Зазначає, що ПФУ відповідно до норм Закону України «Про звернення громадян», було розглянуто звернення Позивача від 16.02.2018, в термін, визначений законодавством, та надано мотивовану відповідь. Крім того, листом від 02.04.2018 № 4110/Л-100 Позивача повідомлено про те, що Броварським об'єднаним управлінням ПФУ Київської області, надано відповідь на його звернення від 18.01.2018 листом від 29.01.2018 № 753/Л-01.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи Позивач перебуває на обліку у Броварському об'єднаному управлінні ПФУ та отримує пенсію по 2 групі інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

16.02.3018 Позивач звернувся до ПФУ зі скаргою на дії посадових осіб Броварського об'єднаного управління ПФУ Київської області та просив:

- провести перевірку його пенсійної справи, щодо правомірності відмови управління ПФУ в м.Бровари провести позивачу обрахування пенсійних виплат згідно пенсії за віком та її підвищення згідно ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на мінімальну пенсію по інвалідності, та прийняти міри, щодо нарахування йому пенсії за віком, з підвищенням її на мінімальних розмір пенсії по інвалідності;

- притягнути до відповідальності працівників управління ПФУ в м.Броварах, щодо відмови надати йому інформацію, на його запит інформації від 18.01.2018 р. щодо його пенсійних виплат, та зобов'язання надати відповідну інформацію.

Частиною першою статті 20 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Оскільки порушене питання Позивача щодо перевірки пенсійної справи потребувало вивчення та витребування її з Броварського об'єднаного управління ПФУ Київської області, на підставі службової записки заступника директора департаменту термін розгляду скарги продовжено на 15 днів, тобто до 01.04.2018.

ПФУ листом № 5908/02-21 повідомлено Позивача про витребування його пенсійної справи з головного управління ПФУ України у Київській області, для всебічного та повного розгляду скарги від 16.02.2018.

ПФУ листом № 4110/Л-100 Позивачу запропоновано для розгляду скарги від 16.02.2018 у його присутності звернутись до приймальні ПФУ з 21.03.2018 по 28.03.2018.

Позивачем не було визначено час та дату для розгляду скарги за його участі.

Відповідно до пункту 181 Інструкції з діловодства в ПФУ, затвердженої наказом Пенсійного фонду України від 03.07.2012 № 107 якщо останній день строку виконання документа припадає на неробочий день, останнім днем строку виконання документа вважається перший день після неробочого дня.

Враховуючи, що 01.04.2018 являвся вихідним днем (неділя), відповідь на звернення Позивача від 16.02.2018 надана ПФУ листом від 02.04.2018 № 4110/Л-100, тобто, на наступний день, після неробочого дня.

Відповідно до п.п. 17 п. 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 23.07.2014 № 280, Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов'язаних з діяльністю ПФУ, його територіальних органів, а також підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління ПФУ.

Таким чином, термін розгляду звернення Позивача від 16.02.2018 Пенсійним фондом України порушено не було, відповідь надана у встановлений законодавством строк. До того ж, лист ПФУ від 02.04.2018 № 4110/Л-100 є відповіддю на звернення Позивача та носить інформаційно-роз'яснювальний характер.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача зобов'язати ПФУ розглянути скаргу позивача від 16.02.2018р. та надати відповідь на його звернення відповідно до законодавства України, а також визнати протиправними дії Пенсійного фонду України за відмову провести перевірку пенсійної справи позивача є необґрунтованими

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про звернення громадян» скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Відповідно до абз. 2 п. 1 Положення про управління ПФУ в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до пунктів 2, 4 Порядку розгляду скарг на рішення органів ПФУ щодо пенсійного забезпечення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 12.10.2007 № 18-6, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 2 листопада 2007 року за № 1241/14508 у разі, якщо громадянин вважає, що орган, що призначає пенсію, прийняв рішення, що суперечить законодавству про пенсійне забезпечення або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, громадянин має право оскаржити таке рішення у органі ПФУ вищого рівня.

Скарга на рішення управлінь Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також об'єднаними управліннями подається відповідно до головних управлінь Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (регіональні органи Пенсійного Фонду України4), на рішення регіональних органів ПФУ - до ПФУ та супроводжується документами, що свідчать про прийняття неправильних рішень. До головного управління ПФУ у Київській області Позивач не звертався.

Рішення про відмову у проведенні перевірки пенсійної справи Позивача та відмову у розгляді вимог щодо права на змінення виду пенсії за віком ПФУ не виносилося.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача зобов'язати ПФУ провести перевірку пенсійної справи позивача, та надати правову оцінку правомірності нарахування пенсійних виплат позивачу, а також визнати протиправними дії ПФУ за відмову розглянути вимоги позивача, щодо його прав на змінення виду пенсії на пенсію за віком є необґрунтованими

Відповідно до абз. 2 ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті.

Позивач неодноразово звертався до ПФУ з питань, зазначених в скарзі. Всі звернення Позивача були розглянуті ПФУ, у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» та надані письмові відповіді (листи від 10.02.2017 № 5559/Л-100, № 663/Л-11; від 03.03.2017 № 1383/Л-11).

Таким чином, ПФУ, відповідно до норм Закону України «Про звернення громадян», було розглянуто звернення Позивача від 16.02.2018, в термін, визначений законодавством, та надано мотивовану відповідь. Крім того, листом від 02.04.2018 № 4110/Л-100 Позивача повідомлено про те, що Броварським об'єднаним управлінням ПФУ Київської області, надано відповідь на його звернення від 18.01.2018 листом від 29.01.2018 № 753/Л-01.

Як вбачається з матеріалів справи постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2017 у справі 810/3278/15, на яку посилається Позивач, винесена за позовом ОСОБА_1 щодо визнання дій Пенсійного фонду України протиправними при розгляді його скарги від 19.05.2015. На виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2017 у справі № 810/3278/15 Пенсійним фондом України повторно розглянуто звернення Позивача та надано відповідь листом від 10.02.2017 № 5559/Л-100. Твердження Позивача щодо невиконання судового рішення є безпідставними.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача визнати протиправними дії Пенсійного фонду України за відмову розглянути вимоги позивача, щодо його прав на змінення виду пенсії на пенсію за віком та зобов'язати Пенсійний фонд України розглянути вимоги позивача, та його права на вибір пенсійних виплат згідно ст.ст. 6, 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є необґрунтованими.

Щодо вимоги позивача «встановити, в судовому рішенні чи має позивач право на вибір пенсійних виплат та зміну виду пенси на пенсію за віком, чи можливо позивач є «рабом», та не має жодних прав в Україні».

Суд зазначає наступне, що до компетенції адміністративного суду не належить повноваження встановлення юридичних фактів, крім того вказане питання не було предметом скарги позивача від 16.02.2018 р., а тому у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування спричиненої йому матеріальної шкоди в розмірі 10 000 грн. та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., заподіяної внаслідок відмови у переведенні на пенсію за віком, за надання неповної, необгрунтованої відповіді, безпідставну відмову вчинити дії, відмову запросити Позивача на розгляд його заяви та ненадання способу оскарження відповіді.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Положеннями статей 22, 1192 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода), а розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною другою цієї статті передбачено, що моральна шкода полягає:

у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, судом має бути встановлено всі складові цивільно-правової відповідальності за моральну шкоду. При цьому, щодо:

наявності шкоди - Позивач не підтвердив доказами її наявність; протиправності діяння її заподіювача - відповідач, діяв в межах своєї компетенції та відповідно до чинного законодавства;

наявності причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями її заподіювача - неможливо встановити без виявлення шкоди і доведення протиправності діяння відповідача.

За умови даного делікту, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди органом державної влади, необхідна наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення. Звернувшись до суду з відповідною вимогою, Позивач повинен зазначити: в чому полягає завдана йому моральна шкода та з яких міркувань він виходив, визначаючи її розмір, зазначивши, докази, якими це підтверджується.

Позивач не надав жодних доказів на підтвердження такої шкоди.

Відповідно до ст. 72 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету, використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають.

Законодавством про пенсійне забезпечення відшкодування моральної шкоди не передбачено. Моральна шкода з пенсійного органу може бути стягнута лише у разі, якщо це передбачено спеціальними законами. Таку ж правову позицію висловив Вищий адміністративний суд України у справі № К-33851/06 (постанова від 05. 02.2009).

Керуючись ст. 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 241-246, 250, 262, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.