Справа № 487/300/18
Суддя: Нікітін Д. Г.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/300/18
Провадження № 2-а/487/119/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2018 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді -Нікітіна Д.Г.,
при секретарі - Плетенчук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Поліцейського 1-роти батальйону УПП с-т Анцибора Андрія Олександровича, Управління патрульної поліції у м. Херсон про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 19.01.2018 року звернувся до суду з зазначеним позовом, просив суд скасувати постанову серії БР № 847052 від 12.01.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським І-роти батальйону УПП м. Херсон сержантом Анцибор А.О., у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., також просив провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_3 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, закрити. Посилаючись на те, що постановою Відповідача на нього накладено адміністративне стягнення в сумі 510 грн. за порушення ПДР, відповідальність за яке передбачено ст. 132-1 КУпАП. Позивач вважає, що не порушував правил дорожнього руху, його притягнення до адміністративної відповідальності є незаконним, у зв'язку з чим спірна постанова інспектора є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

22.01.2018 року ухвалою суду позов ОСОБА_3 залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

08.02.2018 року ухвалою суду відкрито провадження по справі.

В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною третьою ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Судом встановлено, що 12 січня 2018 року відповідачем винесено постанову серії БР № 847052 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. за адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ст.132-1 КУпАП.

В постанові зазначено, що 12 січня 2018 року о 10 год. 50 хв. на 156 км автошляху Одесса - Мелітополь - Новоазовськ, керуючи транспортним засобом DAF XF 105.460, д.н.з НОМЕР_1, «перевозив порожню неочищену цистерну з порушенням спеціальних правил, чим порушив п. 22.5 ПДР України та п. 4.5.13, п. 12.1 Правил ДОПНВ».

При вирішенні спору по суті суд враховує таке.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

П. 22.5 ПДР України передбачено, що дорожнє перевезення небезпечних вантажів здійснюється за спеціальними правилами.

Ст. 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

Дорожнє перевезення небезпечних вантажів регулюється Правилами, затвердженими наказом МВС України від 26 липня 2004 року № 822 зі змінами та доповненнями ( далі по тексту ПДПНВ).

П. 12.1 ПДПНВ визначено, що транспортні одиниці, що перевозять небезпечні вантажі, повинні мати дві розміщені у вертикальній площині інформаційні таблиці небезпечного вантажу. Інформаційні таблиці повинні бути оранжевого кольору зі світловідбивною поверхнею. Довжина таблиць дорівнює 400 мм, а ширина - 300 мм; вони повинні мати чорне облямування завширшки 15 мм. Якщо площа поверхні або конструкція транспортного засобу не дозволяє закріпити інформаційні таблиці таких розмірів, то їх довжина може бути зменшена до 300 мм, ширина - до 120 мм, а ширина чорного облямування - до 10 мм. Одна із цих таблиць повинна закріплюватися спереду транспортної одиниці, а друга - ззаду, а обидві - перпендикулярно поздовжній осі транспортної одиниці. Інформаційні таблиці небезпечного вантажу повинні відповідати вимогам ДСТУ 3689-98 "Дорожній транспорт. Знаки розпізнавальні транспортних засобів. Загальні технічні умови.

П. п. «а» п. 12.9 ПДПНВ передбачено, що знаки-табло небезпеки розміщуються попереду, позаду та з боків кожного контейнера (за винятком контейнерів, що містять звільнені пакування 7-го класу небезпеки), багатоелементного газового контейнера, контейнера-цистерни чи переносної цистерни. Коли в контейнері-цистерні чи переносній цистерні з кількома відсіками перевозяться два або більше небезпечних вантажів, відповідні знаки-табло небезпеки повинні розміщуватись з боків контейнера-цистерни чи переносної цистерни, в місці розміщення відповідних відсіків, а також по одному знаку-табло небезпеки кожного зразка, що є з боків, розміщується попереду та позаду контейнера-цистерни чи переносної цистерни. Якщо ззовні транспортного засобу не забезпечена видимість знаків-табло небезпеки, які кріпляться до контейнерів, багатоелементних газових контейнерів, контейнерів-цистерн або переносних цистерн, то такі ж самі знаки розміщуються з боків та позаду транспортного засобу.

В той же час , п. 12.7 ПДПНВ вказує, що на автоцистерни чи транспортні одиниці з однією або кількома знімними цистернами, контейнерами-цистернами, переносними цистернами, в яких перевозяться речовини з номерами ООН 1202, 1203, 1223 або авіаційне паливо, зазначене під номером ООН 1268 чи 1863, у разі відсутності іншої небезпечної речовини можуть розміщуватись дві інформаційні таблиці небезпечного вантажу, як це передбачено в пункті 12.1 цих Правил. При цьому на них має вказуватись ідентифікаційний номер небезпеки та номер ООН, передбачені для найбільш небезпечної речовини, тобто для речовини з найнижчою температурою спалаху.

Зазначення ж у постанові про порушення водієм п. 4.5.13, п. 12.1 ПДПНВ є безпідставним, оскільки розміщення інших інформаційних табличок ніж ті, що визначені п. 12.1 ПДПНВ, а саме дві інформаційні таблички оранжевого кольору спереду та ззаду автомобіля.

З пояснень позивача та оглянутому у судовому засіданні відео вбачається, що на транспортному засобі, яким він перевозив нафтопродукти установлені таблички небезпечний вантаж бензин оранжевого кольору спереду та ззаду автомобіля, що відповідає п. 12.1, п. 12.7 ПДПНВ.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідач у даній справі заперечень проти позову не представив, доказів в обґрунтування правомірності свого рішення суду не навів, доводи позивача не спростував.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

За таких обставин, зважаючи на відсутність в діянні складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що постанова серії БР № 847052 від 12 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає скасуванню.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 242-246, 271, 286 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Поліцейського 1-роти батальйону УПП с-т Анцибора Андрія Олександровича, Управління патрульної поліції у м. Херсон про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову від 12.01.2018 року серії БР № 847052 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КпАП України - скасувати.

Провадження по адміністративній справі за постановою БР № 847052 від 12 січня 2018 року - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.Г. Нікітін