Справа № 804/3576/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2018 року Справа № 804/3576/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучма К.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-
У травні 2018 року позивач звернувся до адміністративного суду з вищезазначеним позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області), які полягали у відмові в зарахуванні до пільгового стажу за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, період роботи позивача на посадах з повним робочим днем на підземних роботах з 01.12.2013 року по 02.11.2015 року;
- зобов'язати відповідача зарахувати до пільгового стажу за сприском №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, період його роботи на посадах з повним робочим днем на підземних роботах з 01.12.2013 року по 02.11.2015 року на ДП «Донбасантрацит» та з 31.01.2018 року здійснити перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням всього пільгового стажу, у тому числі з 01.12.2013 року по 02.11.2015 року, та виплатити на його користь недоотриману ним частини пенсії.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він звернувся до відповідача із заявою та всіма необхідними документами для призначення пільгової пенсії, проте відповідачем було надано відмову. Періоди праці позивача, які не враховані пенсійним фондом до його пільгового стажу, підтверджені та зафіксовані в його трудовій книжці за пунктами та довідкою №248 від 16.11.2015 року, виданою ДП «Донбасантрацит», який знаходиться в м.Красний Луч Луганської області. Позивач вважає вказану відмову необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим вимушений був звернутися до суду з даним позовом.
22.05.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито спрощене позовне провадження за ст.263 КАС України.
Відповідачем було надано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що період роботи з 01.12.2013 по 02.11.2015 рік до страхового стажу за Списком №1 згідно довідки №248 від 16.11.2015 року, виданої ДП «Донбасантрацит» не прийнято, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №595 з 01.12.2014 року на територіях, які тимчасово не контролюються українською владою, органи державної влади не функціонують. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року №1207-VII будь-які органи, їх посадові службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконними, якщо ці органи або сторони створені, обрані чи призначені у порядку не передбачені законом. Будь-який акт виданий органами або особами передбаченими частиною третьою статті 9 зазначеного Закону, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи викладене, відповідач просив суд адміністративний позов залишити без задоволення.
Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
З 13.12.2013 року позивач отримує пенсію за віком по списку №1.
31.01.2018 року позивач звернувся до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м.Дніпрі із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.
Листом №Г51-1/18 від 31.01.2018 року у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах було відмовлено. Мотивуючи це тим, що до страхового стажу позивача за списком №1 (шахтарі) враховано 14 років 3 місяці 23 дні, в той час як відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах складає для чоловіків не менше 15 років.
Так, пенсійним органом не було враховано до страхового стажу періоди роботи з 01.12.2013 р. по 02.11.2015 р. згідно довідки №248 від 16.11.2015 року, виданої ДП «Донбасантрацит», який знаходиться в м.Красний Луч Луганської області, та обґрунтував, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №595 з 01.12.2014 року на територіях, які тимчасово не контролюються українською владою, органи державної влади не функціонують. Крім того, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року №1207-VII визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на тимчасово окуповану території. Відповідно до зазначеного Закону будь-які органи, їх посадові службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконними, якщо ці органи або сторони створені, обрані чи призначені у порядку не передбачені законом. Будь-який акт виданий органами або особами передбаченими частиною третьою статті 9 зазначеного Закону, є недійсним і не створює правових наслідків.
Позивач вважає вищезазначені відмову протиправною, у зв'язку з чим вимушений був звернутися до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII зазначено, що на призначення пенсії за віком на пільгових умовах мають право, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, посад і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів і за результатами атестації робочих місць: - чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівники, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку на один рік за кожний повний рік такої роботи.
Відповідно до «Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, право на пільгову пенсію за Списком №1 мають особи які виконують підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень.
Згідно з частиною 2 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», знижується на 1 рік.
Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
В силу статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка; порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року зазначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період роботи, а у разі відсутності в трудовій книжці таких відомостей, уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).
Аналогічні положення закріплене і в Порядку підтвердження наявного трудового стажу), відповідно до пункту 1 якого зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди.
Зазначені положення також законодавчо закріплені статтею 48 КЗпП України.
Відповідно до розрахунку Правобережного об'єднаного УПФ України, загальний страховий стаж позивача складає 14 років 3 місяці 23 днів.
Як видно з даних трудової книжки БТ-І №5890835 позивач працював на шахті імені «Ізвестій» ГП «Донбасантрацит» на посаді горно робітничого очисного забою підземної ділянки №1-добічної у період з 01.12.2013 року по 02.11.2015 рік з повним робочим днем.
Вказані періоди роботи підтверджені та зафіксовані в трудовій книжці позивача. Записи у трудовій книжці позивача виконані чітко, зрозуміло та в повному обсязі, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені, тому надання позивачем довідок на підтвердження пільгового стажу не має бути обов'язковою умовою для такого підтвердження.
Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затверджених Розпорядженням КМУ від 7 листопада 2014 р. № 1085-р, с.Красний Луч (інша назва - м.Хрустальний) непідконтрольною територією Луганської області.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно доКонституціїта законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.
Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Отже, враховуючи положення зазначеної статті, недійсними є документи, які видані саме незаконними органами влади на неконтрольованій території.
Судом також враховано і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), проти Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v/ theRepublicofMoldovaandRussia", "IlascuandOthers v. MoldovaandRussia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Cyprus v. Turkey", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.
Наведене свідчить, що документи, видані підприємствами, органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку, зокрема, під час розгляду справ.
При цьому посилання відповідача на неможливість зарахування пільгового стажу через неможливість перевірити наданні позивачем уточнюючі довідки позивача, суд вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, оскільки підтвердження трудового стажу є обов'язковим в разі відсутності в трудовій книжці необхідних відомостей про роботу. Разом з тим в трудовій книжці позивача є необхідні записи за спірний період, які завірені печаткою підприємств, а тому зазначені відомості не потребують інших підтверджень.
Суд зазначає, що посилання відповідача як на підставу для відмови позивачу у призначенні пенсії на те, що трудовий стаж, набутий ним на підприємстві, що на час звернення із заявою про призначення пенсії перебуває на території, яка непідконтрольна українській владі й відсутня можливість здійснення перевірки страхового стажу, не узгоджуються з нормами законодавства, та суперечить фактичним обставинам справи, а тому судом при прийнятті рішення до уваги не береться.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій.
На підставі викладеного суд доходить висновку про те, відповідачем при прийнятті рішення №Г51-1/18 від 31.01.2018 року про відмову ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах діяло без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, позивачем доведено обґрунтованість позовних вимог, а тому у суду є підстави для задоволення адміністративного позову.
Разом з тим, суд вважає безпідставними вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок йому пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням всього пільгового стажу, у тому числі з 01.12.2013 року по 02.11.2015 року, та виплатити на його користь недоотриману ним частини пенсії.
Оскільки, як сам зазначає позивач, в своєму позові, що підтверджується матеріалами справи, він ОСОБА_1 звернувся із заявою до відповідача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах 31 січня 2018 року. А тому суд вважає за необхідне, зобов'язати відповідача лише зарахувати до пільгового стажу позивача за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, період роботи на посадах з повним робочим днем на підземних роботах з 01.12.2013 року по 02.11.2015 року на ДП "Донбасантрацит" та з 31.01.2018 року здійснити перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".
Виходячи з наведеного, поновлення призначеної пенсії позивачу підлягає не з дати ухвалення вищенаведеного рішення Конституційного Суду України, а з дати звернення до відповідача із заявою про поновлення раніше призначеної пенсії, тобто з 26 червня 2017 р.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 704,80 грн., що документально підтверджується квитанцією № 2091262 від 17.05.2018 року.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 704,80 грн. підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 263 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі, які полягали у відмові ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, період його роботи на посадах з повним робочим днем на підземних роботах з 01.12.2013 року по 02.11.2015 року.
У задоволенні решти позову - відмовити.
Присудити здійснені ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційної-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя Кучма К.С.