Справа № 636/2766/17
Суддя: Карімов І. В.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 636/2766/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року Чугуївський міський суд Харківський області у складі:

головуючого судді Карімов І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Селеверстової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чугуєві адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративною позовною заявою про скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.08.2017 року серії БР № 796275, якою старшим сержантом поліції Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_2 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що 03.08.2017 року о 14 годині 50 хвилин він керував транспортним засобом "Ford Transit", державний номерний знак НОМЕР_1 на території Чугуївського району Харківської області по автошляху «Київ-Харків-Довжанський» на 536 км+500м, рухався без порушень Правил дорожнього руху та був зупинений працівником поліції. Після цього, не зважаючи на заперечення, відповідач в порушення вимог КУпАП на місці склав постанову від 03.08.2017 року серії БР № 796275 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень, з тих підстав, що водій здійснив обгін на нерегульованому пішохідному переході, чим порушив вимоги пункту 14.6 ПДР та чим скоїв адміністративне правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення працівником поліції не було надано позивачу часу і можливість скористатись правами, які передбачені ст. 268 КУпАП, а саме для користування правом юридичної допомоги, для складання письмових пояснень та для встановлення доказів в підтвердження викладених фактів, а також те, що справа не була розглянута за місцезнаходженням органу, який уповноважений на розгляд такої справи.

Тому, вважає постанову незаконною, і такою, яка підлягає скасуванню.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та про підтримання позовних вимог.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином, відзив або заперечення на позов до суду від нього не надходило. Неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Діяння повинне бути винним, а саме субєктивна сторона складу адміністративного правопорушення характеризується умислом або з необережності.

Судом встановлено те, що 03.08.2017 року о 14 годині 50 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Ford Transit", державний номерний знак НОМЕР_1 на території Чугуївського району Харківської області по автошляху «Київ-Харків-Довжанський» на 536 км+500м. Після чого, він був зупинений поліцейським СРПП Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2, який на місці цієї зупинки склав відносно позивача постанову від 03.08.2017 року серії БР №796275 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмір 425 гривень, з тих підстав, що ОСОБА_1 при викладених обставинах здійснив обгін на нерегульованому пішохідному переході, чим порушив вимоги пункту 14.6 ПДР та чим скоїв адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП встановлено те, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Процес розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відповідав вимогам ст. 279 КУпАП, а саме обставини, які передбачені ст. 280 КУпАП не були з'ясовані, його права, як особи правопорушника, передбачені ст. 268 КУпАП щодо отримання ним правової допомоги, тощо дотримані не були, а також в постанові відсутні дані щодо надання письмових пояснень по справі позивачем або щодо відмови їх складання.

При винесені постанови відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право зокрема: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням. Відповідно до положень КУпАП, Закону України «Про дорожній рух», у разі порушення Правил дорожнього руху України, водій повинен бути зупинений, постанову складено на місці, а у випадку незгоди з порушенням повинен бути складений протокол, у порядку передбаченому ст. 256 КУпАП, із зазначенням відомостей про особу, що скоїла правопорушення, пояснень цієї особи та розясненням її права на правову допомогу та на право оскарження даної постанови. Позивач заперечував про наявність в його діях складу адміністративних правопорушень і тому працівник поліції був зобовязаний скласти адміністративний протокол та вручити його копію позивачу.

Оскільки, справа про адміністративне правопорушення розглядалася на місці зупинки транспортного засобу, то позивач не мав ні часу, ні можливості звернутися за юридичною допомогою та скористатися нею, що є порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Крім цього, відповідачем не було додано жодного доказу по справі про адміністративне правопорушення в підтвердження обставин, які викладені в постанові.

Доказами по справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показанням технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, фото або відео фіксації щодо скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також письмових пояснень свідків до постанови додано не було.

Згідно до положень ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80,81,121-126,127-1-129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1-3 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Слід зауважити, що відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до висновків, які викладені в Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною 3 ст. 9 КАС України визначено те, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 та ч 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова серії БР № 796275 від 03.08.2017 року не підтверджена жодним доказом, та складена з порушенням норм КУпАП, і тому вона підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.241-246 КАС України, ст.ст. 9, 222, 245, 251, 256, 258, 268, 287-289 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про визнання скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі, складену поліцейським СРПП Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 від 03.08.2017 року серії БР №796275 відносно ОСОБА_1 про накладання адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії даного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: