Справа № 336/4525/17(2-а/336/433/2017)
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2018 року

Київ

справа №336/4525/17(2-а/336/433/2017)

адміністративне провадження №К/9901/4412/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 у складі колегії суддів: Юрко І.В. (головуючий), Чабаненко С.В., Чумака С.Ю. у справі №336/4525/17(2-а/336/433/2017) за позовом Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови в частині,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (надалі - Шевченківське ОУ ПФУ м. Запоріжжя) звернулась до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (надалі - ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області) про визнання протиправною та скасування постанови в частині.

2. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2017 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області Фесенко Ю.В. від 28.07.2017 про відкриття виконавчого провадження №54406088 в частині стягнення з Шевченківського ОУ ПФУ м. Запоріжжя виконавчого збору в сумі 12800,00 грн.

3. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2017 скасовано, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

4. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено, що постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області Фесенко Ю.В. від 28.07.2017 відкрито виконавче провадження №54406088 за виконавчим листом №2а-1876/2011, виданим 24.11.2014 Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про зобов'язання Шевченківського ОУ ПФУ м. Запоріжжя провести перерахунок та виплату ОСОБА_4 щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, у розмірі, встановленому статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 01.08.2010 по 01.04.2011 включно, з врахуванням вже проведених виплат. Одночасно, у вказаній постанові державним виконавцем зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 12800,00 грн.

5. Приймаючи оскаржуване судове рішення суд апеляційної інстанції виходив з того, що ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області не може виступати відповідачем по справі, оскільки він є структурним підрозділом, а не органом державної виконавчої служби. У зв'язку з тим, що суд першої інстанції у порядку визначеному частиною 1 статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) не допустив заміну неналежного відповідача по справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні адміністративного позову з цих підстав.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

6. Позивачем - Шевченківським ОУ ПФУ м. Запоріжжя, подано касаційну скаргу на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі судове рішення суду першої інстанції.

7. Аргументи скаржника полягають у тому, що залучення до участі у справі органу державної виконавчої служби, по своїй суті, не є заміною неналежного відповідача на підставі статті 52 КАС України, яка повинна погоджуватись з позивачем. Крім того, скаржник вказує, що відмова у позові з тих підстав, що ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області є неналежним відповідачем у справі суперечить вимогам закону та означає, що справу розглянуто без сторони. Наголошує, що Верховний Суд України в ухвалі від 31.01.2017 по справі №816/4838/14 висловив позицію щодо можливості участі відділу примусового виконання рішень органу державної виконавчої служби в якості відповідача по справі.

8. Відповідачем - ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області подано відзив на касаційну скаргу, в якому просить оскаржуване судове рішення залишити без змін.

9. На обґрунтування відзиву відповідач зазначає, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята у відповідності до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права і підстави для її скасування і залишення в силі постанови суду першої інстанції, передбачені КАС України, відсутні.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

10. Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного судового рішення):

Стаття 52. Заміна неналежної сторони

"1. Суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи".

Стаття 181. Особливості провадження у справах з приводу

рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби,

приватного виконавця

"…3. Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець".

11. Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 №1403-VIII:

Стаття 6. Система органів примусового виконання рішень

"1. Систему органів примусового виконання рішень становлять:

1) Міністерство юстиції України;

2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку".

12. Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 (надалі - Інструкція):

"3. Органами державної виконавчої служби є:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;

управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби)".

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

13. Системний аналіз наведених норм Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та Інструкції дає підстави для висновку, що відділ примусового виконання рішень не є самостійним органом державної виконавчої служби, а лише структурним підрозділом такого органу, а саме, відповідного управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в області.

14. З урахуванням положень статті 181 КАС України в редакції, що була чинною на час прийняття оскаржуваного судового рішення, відділ примусового виконання рішень не міг виступати відповідачем у справі з приводу рішень, дій чи бездіяльності органу державної виконавчої служби.

15. Тому, попри ту обставину, що оспорювана постанова від 28.07.2017 про відкриття виконавчого провадження №54406088 винесена державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області Фесенко Ю.В., ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області виступав неналежним відповідачем у справі за даним адміністративним позовом і підлягав заміні на належного, яким є УДВС ГТУЮ у Запорізькій області, у порядку, визначеному частиною 1 статті 52 КАС України.

16. Верховний Суд відхиляє аргументи скаржника щодо неможливості застосування до спірних правовідносин положень статті 52 КАС України, оскільки нормами Кодексу не було передбачено іншого способу заміни неналежної сторони по справі.

17. Також, безпідставним є посилання скаржника на ухвалу Верховного Суду України від 31.01.2017 по справі №816/4838/14, якою було закінчено підготовчі дії та призначено до розгляду справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, третя особа - Дочірнє підприємство Товариства "Миргороднафтогазрозвідка", про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. По-перше, обов'язковими для врахування судами були висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, як це було встановлено статтею 244-1 КАС України. Окрім того, вказана ухвала Верховного Суду України, постановлена в межах перегляду судових рішень, які стосувались правовідносин що виникли до набрання чинності Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

18. Таким чином, відмовляючи у задоволенні адміністративного позову з тих підстав, що ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області є неналежним відповідачем по справі, суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права.

19. При цьому, відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, за умови неможливості його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача.

20. Відповідно до статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

21. Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

22. З огляду на наведене, касаційна скарга Шевченківського ОУ ПФУ м. Запоріжжя підлягає залишенню без задоволення, а постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 - залишенню без змін.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

23. Касаційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя залишити без задоволення.

24. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 по справі №336/4525/17 (2-а/336/433/2017) за позовом Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови в частині залишити без змін.

25. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

...........................

...........................

...........................

В.М. Шарапа

В.М. Бевзенко

Н.А. Данилевич ,

Судді Верховного Суду