Справа № 822/1655/18
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1655/18
РІШЕННЯ

іменем України

12 липня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, в якій просить суд визнати протиправною відмову ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо ненадання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,12 га за межами населеного пункту на території Ружичанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,12 га за межами населеного пункту на території Ружичанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 23 березня 2018 року звернувся з заявою до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність для ведення індивідуального садівництва за межами населених пунктів Ружичанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №У-4116/0-3122/0/95-18 від 27.03.2018 позивачу повідомлено, що на зазначену у клопотанні земельну ділянку ОСОБА_2 управлінням вже надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки третім особам (учасникам АТО) який знаходиться на стадії виготовлення.

Позивач, вважає таку відмову протиправною, оскільки вона суперечить нормам земельного законодавства, та не містить належного юридичного обґрунтування.

На адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначає, що дії ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області є правомірними. Також зазначає, що ОСОБА_2 управлінням прийнято накази про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою учасникам АТО від 21.12.2017 року.

Відповідач посилається на розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №898-р доручено Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру, забезпечити розгляд у першочерговому порядку звернень учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції щодо відведення їм земельних ділянок.

В зв'язку із цим відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву та наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази в їх взаємному звязку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що 23.03.2018 року позивач звернувся з заявою до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва за межами населених пунктів Ружичанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Разом із заявою позивачем подано копію паспорта, план - викопіювання довільної форми із зазначенням орієнтовного місця розташування вказаної земельної ділянки.

ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №У-4116/0-3122/0/95-18 від 27.03.2018 позивачу повідомлено, що на земельну ділянку, зазначену у клопотанні, ОСОБА_2 управлінням вже надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки третім особам (учасникам АТО), які знаходяться на стадії розробки проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Позивач не погоджуючись з вказаною відмовою вважає її протиправною та такою, що порушує його права, в зв'язку із чим звернувся до адміністративного суду для відновлення своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 14 Конституції України та статті 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Статтею 3 ЗК України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною 2 статті 22 ЗК України передбачено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

При цьому, пунктом "а" частини 3 статті 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до статті 33 ЗК України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянам у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Частиною 4 статті 122 ЗК України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Пунктом "в" частини 3 статті 116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частин 6, 7 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені зазначеною статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Виходячи з аналізу вказаних положень законодавства, суд вважає, що перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2.0 гектара.

В свою чергу, відповідно до статті 12 (пункт 14) Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасникам бойових дій надаються, серед інших, такі пільги: першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Надання у власність земельних ділянок здійснюється у порядку, визначеному статтею 118 ЗК України, за умови, що учасник бойових дій не скористався своїм правом на безоплатне отримання у власність земельної ділянки та надав відповідний документ, що посвідчує його участь в антитерористичній операції (посвідчення, довідка, наказ тощо).

Позивач, при зверненні до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення індивідуального садівництва, подав всі необхідні документи, передбачені нормами ЗК України.

Відповідач листом від 27.03.2018 року №У-4116/0-3122/0/95-18 повідомив позивачу, що на земельну ділянку, зазначену у клопотанні, ОСОБА_2 управлінням вже надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки третім особам (учасникам АТО), які знаходяться на стадії розробки проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до пункту 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року за № 898-р "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками" Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру і обласним та Київській міській державним адміністраціям за участю органів місцевого самоврядування доручено визначити протягом місяця на території відповідної області та м. Києва земельні ділянки для відведення учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції.

Водночас, відповідачем не надано доказів, що земельна ділянка, на яку позивач просить надати дозвіл на розробку проекту землеустрою орієнтовною площею 0,12 га земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів Ружичанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області визначена як земельна ділянка для відведення учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції.

При цьому, посилання відповідача на розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 № 898-р суд вважає безпідставним.

Як зазначалося судом вище, підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При дослідженні оскаржуваної відмови відповідача встановлено, що в ній відсутні посилання на підстави передбачені статтею 118 Земельного кодексу України.

Отже, відповідач, відмовляючи у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, діяв всупереч наданим Земельним кодексом України повноваженням.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Всупереч вимог даної статті, відповідач не довів та не обґрунтував суду правомірність прийнятого відносно позивача оскаржуваного рішення.

Інших порушень законодавства, які б могли перешкодити у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу в оскаржуваній відмові, окрім тих, яким судом надана правова оцінка вище відповідачем не наведено.

За таких обставин, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про наявність у спірних відносинах порушеного права позивача у сфері публічно-правових відносин.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відмова відповідача, викладена у листі від 27.03.2018 №У-4116/0-3122/0/95-18, не ґрунтується на вимогах законодавства, а також повно та всебічно встановлених обставинах, які мали значення для прийняття такого рішення.

Враховуючи наведене позовні вимоги суд вважає, що відмова ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, оформлена листом від 27.03.2018 №У-4116/0-3122/0/95-18 є протиправною та підлягає скасуванню, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо інших позовних вимог, суд зазначає наступне.

Перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Частиною 1 ст.2 КАС України вказано, серед іншого, що завданням адміністративного судочинства є вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Вказана норма, у сукупності з наведеними положеннями ч.4 ст. 245 КАС України та наявністю у відповідача права діяти на власний розсуд, покладає на суд обов'язок зобов'язати відповідача вирішити питання, щодо якого звернулася позивач, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Позивач із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва площею 0,12 га за межами населених пунктів Ружичанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, звертався до відповідача вперше.

А тому, з огляду на викладене, з метою належного захисту прав позивача, та з метою невтручання в дискреційні повноваження відповідача, суд вважає за необхідне визначити спосіб захисту порушеного права позивача, шляхом зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1, та прийняти рішення щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва площею 0,12 га за межами населених пунктів Ружичанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області або вмотивовану відмову у його надані.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч.3 ст.139 КАС України та враховуючи часткове задоволення позовних вимог позивача, необхідно стягнути на його користь сплачений ним згідно банківської квитанції №0.0..1 від 15.05.2018 року судовий збір в сумі 704,80 грн., за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, вимога позивача, щодо встановлення судового контролю та зобов'язання відповідача подати до суду письмовий звіт про виконання рішення суду не підлягає до задоволення, оскільки зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не обов'язком.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (31600, Хмельницька область, смт. Чемерівці, вул. Центральна, 16/2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (29016, м. Хмельницький, вул. Інститутська, 4/1, код ЄДРПОУ - 39767479) про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати відмову ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, викладену в листі від 27.03.2018 №У-4116/0-3122/0/95-18 в наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність для ведення індивідуального садівництва площею 0,12 га за межами населених пунктів Ружичанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва площею 0,12 га за межами населених пунктів Ружичанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, або вмотивовану відмову у такому надані.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (31600, Хмельницька область, смт. Чемерівці, вул. Центральна, 16/2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп., судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (29016, м. Хмельницький, вул. Інститутська, 4/1, код ЄДРПОУ - 39767479).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його підписання.

Головуючий суддя ОСОБА_4