Справа № 2а-1870/1460/12
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
У Х В А Л А

12 липня 2018 р. Справа № 2a-1870/1460/12

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шаповал М.М.,

за участю секретаря судового засідання - І.С. Іуткіної,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Єфіменка О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Сумській області про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, зобов'язання виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу та про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Сумського окружного адміністративного суду від 03.09.2012 в справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Сумській області про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, зобов'язання виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу та про відшкодування моральної шкоди.

Підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами заявник зазначив істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі суду та ОСОБА_1 на час розгляду справи, а саме - ч. 3 ст. 117 КЗпП України виключено у 2015 році. Такими чином, на думку позивача, судом при винесенні рішення застосовано неіснуючу норму матеріального права.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву підтримав у повному обсязі.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, зазначив, що зазначені заявником обставини не є нововиявленими, оскільки виключення ч. 3 ст. 117 КЗпП України на підставі Закону України "Про внесення змін до Кодексу законів про працю України" від 20.12.2005 було офіційно опубліковано в газеті "Урядовий кур'єр" від 05.01.2006 № 2 та в інших офіційних друкованих виданнях. Зокрема, при винесенні постанови судом було застосовано норми законодавства в редакції законів, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин, разом з цим суд жодного разу не обґрунтовував свого рішення ч. 3 ст. 117 КЗпП України. Постанови Верховного Суду України, що надає позивач у якості судової практики, не є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 361 КАС України. Крім того, зазначає, що позивачем пропущено трирічний строк на подання заяви, який поновленню не підлягає.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 368 КАС України, станом на час розгляду заяви про перегляд, заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Суд не погоджується із доводами заявника щодо наявності підстав для задоволення заяви про перегляд, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів, а також аналізу наступних норм та обставин.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Брумареску проти Румунії", одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, який вимагає, крім іншого, щоб у випадках, коли суди винесли остаточне рішення з якогось питання, їхнє рішення не підлягало сумніву.

Законодавством України визначено вичерпний перелік підстав для скасування судового рішення, яке набрало законної сили і такими обставинами відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України, є нововиявлені або виключні.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Тобто, судове рішення, яке набрало законної сили, може бути переглянуто на підставі істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов'язково вплинула на остаточні висновки суду.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Обставини, що виникли чи змінилися після прийняття судом рішення, зокрема обставини, на які посилається заявник в своїх поясненнях, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Істотність обставини означає те, що якби суд її міг врахувати при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення. Ознаку "не були і не могли бути відомі особи" потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов.

Тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Згідно з ч. 6 ст. 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

У ході розгляду заяви про перегляд судом з'ясовано, що як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами заявник посилається на ознайомлення із текстом постанов Верховного суду України у справі № 334/290/15-ц від 21.09.2017, № 6-511цс16 від 25.05.2016, якими встановлено, що відповідно до ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Законодавством не передбачено жодних підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

Так, постановою Сумського окружного адміністративного суду від 03.09.2012 адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Сумській області про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, зобов'язання виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу та про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Фонду державного майна України № 242-р від 24.12.2007 "Про припинення державної служби та звільнення з посади ОСОБА_1", поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Регіонального відділення Фонду Державного майна України у Сумській області. Зобов'язано Регіональне відділення Фонду Державного майна України у Сумській області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.12.2007 по 03.09.2012 в розмірі 220615 грн. 85 коп.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2013 та Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.04.2014 постанову Сумського окружного адміністративного суду від 03.09.2012 залишено без змін.

Проаналізувавши усе вище викладене, суд дійшов до висновку, що заява про перегляд не підлягає задоволенню, обставини, зазначені заявником як підстава для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, такими не являються.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, частин 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 368, ч. 1 ст. 369 КАС України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 241-243, 248, 256, 368, 369 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення від 03.09.2012 за нововиявленими обставинами у справі № 2a-1870/1460/12 за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Сумській області про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, зобов'язання виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу та про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з її складання.

Повний текст ухвали складено 17 липня 2018 року.

Суддя М.М. Шаповал