Справа № 216/6594/17(2-а/216/251/17)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2018 рокусправа № 216/6594/17(2-а/216/251/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Мельник В.В.

судді: Чепурнов Д.В. Сафронова С.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі
апеляційну скаргуІнспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Собулевського Володимира Юрійовича
на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2018 року (суддя - головуючий Бутенко М.В.) в адміністративній справі
за позовомОСОБА_2
до третя особаІнспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Собулевського Володимира Юрійовича Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції
проскасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом до Інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Собулевського Володимира Юрійовича (далі - Відповідач), третя особа Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, в якому просив:

- визнати протиправними дії інспектора Собулевського В.Ю. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу 07.12.2017 року за адресою: м. Кривий Ріг, за перехрестям вул. Пісочна та вул. Каховська;

- скасувати постанову Інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції серії АР №520950 від 07.12.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2017 року відкрито провадження по справі №216/6594/17.

В обґрунтування адміністративного позову Позивач зазначав, що відповідач притягнув його до відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв, постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2018 року у справі №216/6594/17 адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Собулевського В.Ю., третя особа Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задоволено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що відповідачем жодними належними та допустимими доказами не доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови, оскільки вина позивача по порушенню Правил дорожнього руху нічим не підтверджується, а письмові пояснення працівника поліції не можуть вважатися належним та неупередженим доказом такого правопорушення.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції. Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджується постановою про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями працівника поліції та відмовою позивача надати до суду першої інстанції, у якості доказу, відеозапис із власного відео регістратора.

Учасники справи, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання своїх представників не направили, про причини їх неявки суд не сповістили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07 грудня 2017 року до Інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Собулевським Володимиром Юрійовичем винесено постанову серії АР №520950 від 07 грудня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно з якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 07.12.2017 року в м. Кривий Ріг водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Volkswagen, д.н.НОМЕР_1 переїхав перехрестя вул. Пісочна та вул. Каховська на заборонений червоний сигнал світлофора, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Оскарження правомірності винесеного суб'єктом владних повноважень - Інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Собулевським Володимиром Юрійовичем рішення у формі постанови серії АР №520950 від 07 грудня 2017 року є предметом судового розгляду в даній справі.

Надаючи правову оцінку діям суб'єкта владних повноважень, колегія суддів виходить з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про дорожній рух", Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Закону України "Про Національну поліцію", Правил дорожнього руху.

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.п. 8.1 п. 8 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, відповідачем було надано до суду першої інстанції відеозапис подій 07 грудня 2017 року на перехресті вул. Пісочна та вул. Каховська м. Кривий ріг (а.с. 27).

Колегія суддів, переглянувши вказаний відеозапис, погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що з відеозапису, наданого відповідачем до суду першої інстанції, не вбачається за можливе достовірно встановити, що позивачем дійсно було вчинено адміністративне правопорушення, оскільки безпосередньо факту проїзду на заборонений червоний сигнал світлофора розгледіти не можливо.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Таким чином, оскільки вина позивача не доведена належними та допустимими доказами, оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що за відсутності належних та допустимих доказів, вина позивача у вчинені правопорушення відповідачем суду не доведена.

Суд враховує, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2018 року у справі № 216/6594/17 необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 310, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Собулевського Володимира Юрійовича - залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2018 року у справі № 216/6594/17 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та, відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова