Справа № 804/188/39/18(94СП/804/1458/18)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 липня 2018 року справа № 804/188/39/18(94СП/804/1458/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Білак С.В. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 р. (суддя Букіна Л.Є.) в справі № 804/188/39/18 за позовом ОСОБА_2 до Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 06.10.2017 р. № Р-425/0/350-17 про зняття обов'язків піклувальника та повернення під її опіку неповнолітніх дітей.

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17.01.2018 р. адміністративна справа передана на розгляд Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 р. закрите провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про скасування розпорядження, роз'яснено ОСОБА_2, що позовна заява підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу з підстав порушення норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апелянт вказує на неправильний висновок суду, що в цьому випадку наявний спір про цивільне право, оскільки предметом позову є незаконність рішення голови райдержадміністрації за наслідками здійснення владних управлінських функцій, а не дії органів опіки та піклування. Крім того, вказує, що ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 07.06.2018 р. відмовлено у відкритті провадження в цивільній справі за таким самим позовом.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв'язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 оскаржується розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 06.10.2017 р. № Р-425/0/350-17, яким знято з позивача обов'язки піклувальника над ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Розпорядження прийнято за результатом обстеження умов проживання та виховання дітей.

Зважаючи на те, що рішення державних адміністрацій районів, районних державних адміністрацій у місті Києві та Севастополі, виконавчих комітетів районних у містах, сільських, селищних рад про встановлення опіки та піклування над дітьми стосується відносин, що регулюються цивільним та сімейним законодавством, і не належать до сфери публічно-правових відносин, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги про визнання таких рішень незаконними або визнання незаконними дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб є спорами про захист приватних прав і інтересів і відповідно до статті 19 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Суд вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 оскаржується в порядку адміністративного судочинства розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 06.10.2017 р. № Р-425/0/350-17, яким знято з позивача обов'язки піклувальника над неповнолітніми ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Правовідносини щодо опіки та піклування над дітьми регулюються Сімейним кодексом України та Цивільним кодексом України, тобто є складовою сімейних правовідносин.

Предметом захисту в контексті спірних правовідносин є право позивача на здійснення піклування над неповнолітніми дітьми, тобто право, що виникає з сімейних правовідносин.

За приписами частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи;

Частиною 1 статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. За приписами ч. 3 ст. 19 КАС України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Відтак, є правильним висновок суду першої інстанції, що ця справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а позивач має право звернутися за захистом права на здійснення піклування над неповнолітніми дітьми саме в порядку цивільного судочинства.

Суд вважає необґрунтованими доводи апелянта стосовно того, що нею оскаржується рішення голови райдержадміністрації як суб'єкта владних повноважень, а не рішення органу опіки та піклування, відповідно, така справа підлягає розгляду саме в порядку адміністративного судочинства.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, оскаржуване розпорядження прийнято головою райдержадміністрації саме за результатами розгляду матеріалів органу опіки та піклування. Вказаним розпорядженням вирішені права позивача, що виникають із сімейних правовідносин, відповідно, позовні вимоги, не зважаючи на суб'єктний склад учасників справи, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

При цьому підставою позову позивач не зазначає процедурні порушення при прийнятті розпорядження, яке за своєю суттю не є рішенням суб'єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності.

За практикою Європейського суду з прав людини (наприклад рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на те, що цей спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, судом першої інстанції обґрунтовано прийнято рішення про закриття провадження у справі та роз'яснено позивачу, що ця справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали не вбачається.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 р. в справі № 804/188/39/18 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 р. в справі № 804/188/39/18 за позовом ОСОБА_2 до Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про скасування розпорядження залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 16.07.2018 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16.07.2018 р.

Суддя-доповідач: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: І.В. Юрко