Справа № 804/2528/18
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2018 року Справа № 804/2528/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТулянцевої І.В.
при секретарі Литвин Ю. Ю.
представника позивача представників відповідача Бахмат А.Ю. Смольникової А.І., Крючкова М.С.,
Позивач вважає дії відповідача необґрунтованими, а прийняті рішення такими, що не відповідають нормам митного законодавства та фактичним обставинам справи, оскільки, на його думку, митним органом неправильно було визначено код УКТ ЗЕД товару, що і привело до винесення неправомірних рішень.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 у справі № 804/2825/18 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 07 травня 2018 року на 16:00 грн.
Підготовче засідання 07.05.2018 року було відкладено у зв'язку із поданням заяви представником позивача про відкладення розгляду справи.
В підготовчу судовому засіданні 06.06.2018 року сторонами надавались докази по справі.
Ухвалою суду від 06.06.2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 25.06.2018 року на 08:00 год.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав пред'явлений адміністративний позов, посилаючись на обставини, викладені у ньому. Просив його задовольнити у повному обсязі.
Представники відповідача в судовому засіданні заперечували щодо задоволення адміністративного позову, посилаючись на доводи викладені у відзиву на адміністративний позов.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановив наступне.
У зв'язку із тим, що назва товару має подвійне значення (м'яка іграшка - рюкзак дитячий), посадовою особою митного органу на підставі ч. 5 ст. 69 Митного кодексу України було направлено запит до спеціального підрозділу митниці - відділу класифікації товару Управління адміністрування митних платежів.
Як вбачається з матеріалів справи, під час опрацювання вказаного запиту посадовою особою відділу класифікації товару Управління адміністрування митних платежів було встановлено, що відповідно до наданих документів до митного оформлення та інформації з мережі Інтернет (planettoys.ua, pampik.com, allo.ua,naidikupi.com.ua) товар являє собою дитячий рюкзак з двома лямками для носіння на спині, виконаній у вигляді мільтиплікаційного персонажу «Свинка Пеппа» та повинен бути віднесений до товарної групи 42 згідно з УКТ ЗЕД, куди в тому числі включаються рюкзаки, оскільки, основною розпізнавальною ознакою товару є те, що він призначений для перенесення речей (іграшок) на спині, має лямки. При цьому, рюкзак виконаний у формі іграшки для того, щоб зацікавити дітей.
Вважаючи рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Надаючи оцінку фактичним обставинам, встановленим в ході розгляду справи та доказам, наданим сторонами, суд при винесенні рішення по справі виходить з наступного.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 544 Митного кодексу України від 13.02.2012 року №4495 - VI (далі МК України), призначенням органів доходів і зборів є створення сприятливих умов для розвитку зовнішньоекономічної діяльності, забезпечення безпеки суспільства, захист митних інтересів України.Здійснюючи державну митну справу, органи доходів і зборів виконують такі основні завдання:здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, у тому числі на підставі електронних документів (електронне декларування), за допомогою технічних засобів контролю тощо;застосування передбачених законом заходів митно-тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності,ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Частиною 1 статті 320 МК України передбачено, що форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 336 МК України, митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхомперевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.
Главою 11 Митного кодексу України врегульовано питання ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), її структури та класифікації товарів.
Частиною 1 статті 67 МК України визначено, що УКТ ЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.
Ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 1 ст. 68 МК України).
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 428 було затверджено Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.
Ведення УКТ ЗЕД передбачає:
- відстеження та облік змін і доповнень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів, пояснень та інших рішень щодо її тлумачення, що приймаються Всесвітньою митною організацією;
- підготовку пропозицій щодо внесення змін до УКТ ЗЕД;
- деталізацію УКТ ЗЕД на національному рівні та введення додаткових одиниць виміру;
- забезпечення однакового застосування всіма органами доходів і зборівправил класифікації товарів;
- прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТ ЗЕД у складаних випадках;
- розроблення пояснень і рекомендацій до УКТ ЗЕД та забезпечення їх опублікування;
- своєчасне ознайомлення суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності з рішеннями інформацією (крім тих, що є конфіденційними) щодо питань класифікації товарів та про застосування УКТ ЗЕД;
- здійснення інших функцій, необхідних для ведення УКТ ЗЕД.
Згідно з ч. 1 ст. 69 МКУкраїни, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційнихгрупувань, зазначених в УКТ ЗЕД.
Відповідно до частини 5 статті 69 МК України, під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
Суд зазначає, що класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України від 19 вересня 2013 року № 584-УІІ «Про Митний тариф України», з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД (надалі по тексту - ОПІ) та визначальних для класифікації характеристик товару.
З метою забезпечення єдиного тлумачення і застосування УКТЗЕД в Україні запроваджено пояснення до УКТ ЗЕД, побудовані на основі Пояснень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів 2012 року і Пояснень до Комбінованої номенклатури Європейського Союзу та затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 року № 401.
Відповідно до Правила 1 ОПІ назви розділів, груп та підгруп наводяться лише для зручності користування. Для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і якщо тексти назв та примітки не вимагають іншого відповідно до таких положень.
У разі коли згідно з Правилом 2(b) або з будь-яких інших причин товари на перший погляд можна віднести до двох або більше товарних позицій, класифікація таких товарів проводиться відповідно до Правила 3 таким чином:
(a)перевага надається тій товарній позиції, яка більш конкретно описує товар у порівнянні з найменуваннями товарних позицій, що дають більш загальний опис. Однак, коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, які входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише до окремих частин товарів, що надходять у продаж у наборі, призначеному для роздрібної торгівлі, тоді ці товарні позиції розглядаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо одна з них має повніший або більш точний опис товару;
(b)суміші, багатокомпонентні вироби, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, і товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може проводитися відповідно до Правила 3 (а), класифікуються відповідно до матеріалу чи складових, які визначають основний характер цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;
(c)товари, класифікацію яких не можна провести відповідно до Правила 3 (а) або З (Ь), класифікуються у товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед товарних позицій, які розглядаються.
Це правило передбачає три методи класифікації товарів, які на перший погляд можуть бути віднесені до двох чи більше товарних позицій, або згідно з умовами Правила 2(b), або за будь-якої іншої причини. Ці методи застосовуються в тій послідовності, в якій в якій вони наведені в цьому Правилі. Тобто, Правило 3(b) застосовуються лише тоді, коли Правило 3(а) не підходить для класифікації, а якщо й Правила 3(а) та 3(b) не підходять, то застосовується Правило 3(с).
Отже, черговість застосування методів класифікації така:
а)точний опис товару;
б)розпізнавальна ознака;
в)товарна позиція, що йде останньою в порядку зростання кодів.
Відповідно до Правила 3(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3(а), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;
Відповідно до Пояснень до правила 3(b) зазначено, що у всіх цих випадках товари повинні класифікуватися так, Начебто вони складаються лише з матеріалу чи компонента, що надає їм основної розпізнавальної ознаки в тій мірі, в якій цей критерій застосовний.
Основна розпізнавальна ознака (критерій) може визначатися різними чинниками залежно від виду товару. Вона може, наприклад, визначатися природою матеріалу чи компонента, його об'ємом, кількістю, масою, вартістю або роллю, що відіграє цей матеріал чи компонент у використанні товару.
Щодо класифікації товару «м'яка іграшка - рюкзак дитячий ПЕППА», суд зазначає наступне.
Так, вищевказаний товар класифіковано відповідачем згідно Правила 3(b) до товарної позиції 4202, оскільки на думку контролюючого органу «м'яка іграшка - рюкзак дитячий ПЕППА» перш за все є рюкзаком.
Суд не погоджується з означеною позицією відповідача, враховуючи наступне.
Рюкзак - це спеціальна сумка для носіння на спині різних вантажів, що містить дві (рідко одну) косі лямки, які надіваються на плечі, а також, у більшості випадків, ручку з верхньої сторони.
З наданого кольорового зображення «м'яка іграшка - рюкзак дитячий ПЕППА», та з пояснень представників позивача та відповідача судом встановлено, що вказаний предмет є м'якою іграшкою, яка також може мати функції рюкзака.
В відзиві на адміністративний позов відповідач зазначив, що«основна розпізнавальна ознака (критерій) може визначатись різними чинниками залежно від виду товару. Вона може, наприклад, визначатись природою матеріалу чи компонента, його об'ємом, кількістю, масою, вартістю або роллю, що відіграє цей матеріал чи компонент у використанні товару.
Згідно з УКТ ЗЕД до товару групи 95 включаються іграшки всіх типів, призначені для розваги дітей і дорослих до неї також входить устаткування для кімнатних ігор або ігор на відкритому повітрі, снаряди і пристрої для спорту, гімнастики чи атлетики, деякі приладдя для рибної ловлі, полювання і стрільби, каруселі та інші предмети для ярмаркових розваг.
У даному випадку основною розпізнавальною ознакою товару є те, що він призначений для перенесення речей (іграшок) на спині, має лямки. При цьому рюкзак виконаний у вигляді іграшки для того, щоб зацікавити дітей.».
В той же час відповідач зазначає: «…у зв'язку з тим, що назва товару має подвійне значення (м'яка іграшка - рюкзак дитячий), виник складний випадок класифікації товару…».
Проте, суд вважає вищевказані доводи відповідача суперечливими один одному, оскільки відповідач з одного боку зазначає що товар «рюкзак іграшка» є одночасно і іграшкою і рюкзаком, проте основною функцією такого товару є саме зберігання різних предметів, а отже такий товар за функціональним призначенням більш наближений до рюкзака.
На думку суду, товар «м'яка іграшка - рюкзак дитячий ПЕППА» поєднує у собі властивості як іграшки так і рюкзака, і надати перевагу одній із властивостей не можливо, враховуючи саму специфіку товару та його призначення.
Відповідно до п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755 - VI, податкове законодавство України грунтується, зокрема, на принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно - правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно - правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків так і контролюючого органу.
Оскільки товар «м'яка іграшка - рюкзак дитячий ПЕППА» можливо віднести як до товарної позиції4202 так і до товарної позиції9503 згідно УКТЗЕД, про що зазначає і сам відповідач у відзиві на адміністративний позов (а.с. 52-53), то віднесення позивачем зазначеного товару до товарної позиції 9503 згідно УКТЗЕД є правомірною, на думку суду, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 67, ст. 68 - 69, ч. 1 ст. 318, ч. 1 ст. 320 та ст. 336 Митного Кодексу України та вимог УКТЗЕД.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст.90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача, викладених у заявленому адміністративному позові та підтвердження їх доказами, з боку позивача, а також про відсутність з боку відповідача спростування доводів позивача, будь-якими належними доказами зазначених в розумінні ст.70 КАС України.
Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ч. 1 ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтею 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 06.07.2018 року.

Суддя І.В. Тулянцева