Справа № 803/1205/18
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року ЛуцькСправа № 803/1205/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Міністерство внутрішніх справ України про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Міністерство внутрішніх справ України про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 31.05.2018 та зобовязання вчинити дії шляхом відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду №713/2017 від 26.10.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 19.07.2017 у справі №803/807/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії, 26.10.2017 видано виконавчий лист №713/17, згідно якого Міністерство внутрішніх справ України було зобовязано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.05.2017.

15.02.2018 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду від 26.10.2017 №713/17. 12.06.2018 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з виконанням в повному обсязі постанови суду від 19.07.2017.

Позивач просить скасувати оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження від 12.06.2018, оскільки боржником - Міністерством внутрішніх справ України постанова Волинського окружного адміністративного суду від 19.07.2017 не виконана, так як відповідна категорія (посади) у структурі МВС України не визначено та не направлено повідомлення до Пенсійного фонду України про підстави перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988.

З огляду на зазначене, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 02.07.2018 відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами Розділу 2 Глави 11 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано.

У поданих поясненнях на позовну заяву від 10.07.2018 №12/6-3376 представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та просив відмовити в задоволенні позову з таких підстав, що виконавчим документом було зобов'язано боржника повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.05.2017. Дане зобовязання Міністерством внутрішніх справи України виконано в повному обсязі, що підтверджується листом МВС України від 16.04.2018 №22/6-2002. Відтак, керуючись пунктом 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 31.05.2018 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку із повним виконанням рішення суду.

Також зазначив, що позивач проходив службу в Управлінні державної пожежної охорони на посаді заступника начальника загону начальника ДПЧ 2 технічної служби ДПО м. Луцька та мав спеціальне звання підполковника внутрішньої служби. Тобто, посада ОСОБА_1 не має відношення до виконань завдань та функції міліції, тому постанова Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» на позивача не поширюється.

В судове засідання, призначене на 14:30 12.07.2018, представники сторін не прибули. Проте, позивачем подано письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, оскільки сторони у судове засідання не прибули, тому судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити таких мотивів та підстав.

Частина 1 статті 5 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Судом встановлено, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 19.07.2017 у справі №803/807/17 Міністерство внутрішніх справ України зобовязано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.05.2017, у якій позивач просив визначити аналогічну (відповідну) посаду, прирівнявши його посаду, яку він обіймав на момент звільнення із служби в органах внутрішніх справ (02.06.2000), до посади поліцейського, необхідної для перерахунку пенсії за аналогічною (відповідною) посадою, з 01.01.2016. При цьому, просив подати до Пенсійного Фонду України всі необхідні документи для перерахунку пенсії з 01.01.2016 за аналогічною (відповідною) посадою, визначеною у структурі та штатному розписі при Головних управліннях Національної поліції в областях.

На виконання вказаного рішення суду, 26.10.2017 Волинським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №713/2017 (а. с. 7).

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 15.02.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду від 26.10.2017 №713/17 (а. с. 8).

Як слідує з пункту другого даної постанови, рішення суду необхідно виконати протягом 10 робочих днів (а. с. 8).

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 16.04.2018 №22/6-2002 Міністерство внутрішніх справи України повідомило ОСОБА_1 про повторний розгляд його заяви від 31.05.2017 та розяснено, що довідку Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області про розмір грошового забезпечення, що враховуються для перерахунку пенсії від 26.03.2018 №3461 передано до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області 29.03.2018 за №7/325 (а. с. 9).

Листом від 08.05.2018 №22/6-226 Міністерство внутрішніх справ України повідомило старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про розгляд заяви ОСОБА_1 від 31.05.2017.

У звязку з виконанням боржником - Міністерством внутрішніх справи України постанови Волинського окружного адміністративного суду від 19.07.2017, постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15.02.2018 на підставі пункту 9 частини першої статті 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а. с.11).

Не погодившись з даною постановою позивач звернуся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт перший частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини пятої, шостої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з частиною першою, другою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно із пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (частина друга статті 39 даного Закону).

Як встановлено судом, на підтвердження факту виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 19.07.2017 Міністерство внутрішніх справи розглянуло заяву ОСОБА_1, про що повідомило позивача листом від 16.04.2018 №22/6-2002, що підтверджується матеріалами справи (а. с. 9).

Таким чином, у державного виконавця були законні підстави для винесення оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження», з огляду на що позовні вимоги ОСОБА_1М до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Міністерство внутрішніх справ України є безпідставними.

При цьому суд не бере до уваги твердження позивача про те, відповідач не виконав судове рішення, оскільки вказане спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Крім того, в силу статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Разом з тим, ОСОБА_1 в межах справи №803/807/17 із такою заявою до суду не звертався, питання правомірності дій Міністерства внутрішніх справ України, вчинених на виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 19.07.2017, судом не вирішувалось.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Суд наголошує, що примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», і суд не вправі зобовязувати відповідача виконати рішення суду, яке набрало законної сили, шляхом ухвалення іншого рішення, з огляду на що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених в судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський