Справа № 826/2211/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

12 липня 2018 року справа №826/2211/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кузьменка В.А., суддів Арсірія Р.О., Огурцова О.П., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомДержавного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут "НДІпроектреконструкція" (далі по тексту - позивач, ДП "НДІпроектреконструкція")
доДержавної архітектурно-будівельної інспекції України (далі по тексту - відповідач, ДАБІ)
про1) визнання протиправним та скасування припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 16 січня 2017 року №10/2016ю-Кд; 2) визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування від 27 січня 2017 року №1011-3/4/321
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає протиправними оскаржувані припис та постанову відповідача, мотивуючи позовні вимоги наступним: при виготовленні проекту на об'єкт: "Реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_1 під торгово-спортивний-оздоровчий комплекс" з боку позивача не допущено жодних порушень вимог чинного законодавства; позапланова перевірка достовірності даних, наведених в декларації про початок виконання будівельних робіт замовником будівництва, не дає посадовим особам відповідача права здійснювати перевірку діяльності позивача щодо виготовлення проектної документації та оцінювати відповідність проекту вимогам державних будівельних норм.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/2211/17; закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких підтримав висновки акта перевірки від 16 січня 2017 року №7/2017-Кд та зазначив про відповідність оскаржуваних припису та постанови вимогам чинного законодавства.

В судовому засіданні 27 вересня 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача до суду не прибув, у зв'язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглядати справу у письмовому провадженні.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що Управлінням ДАБІ у Кіровоградській області, на підставі направлення від 06 січня 2017 року №4, з підстав необхідності проведення перевірки достовірності даних наведених у декларації про початок виконання будівельних робіт від 04 січня 2017 року №КД 22 на об'єкті будівництва "Реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_1 під торгово-спортивний-оздоровчий комплекс" у присутності замовника (забудовника) - ОСОБА_1, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатами якої складено відповідний акт перевірки від 16 січня 2017 року (далі по тексту - акт перевірки).

В акті перевірки зокрема встановлено: проектною організацією - ДП "НДІпроектреконструкція" розроблений проект шифр 39К/2016 на об'єкт "Реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_1 під торгово-спортивний-оздоровчий комплекс" з порушенням вимог додатку Д ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" та частини першої статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а саме відсутні креслення і розділ технологічних рішень та технологічного компонування з планами розміщень основного устаткування, техніко-економічні показники не містять потужність, місткість, пропускну спроможність та кількість створених робочих місць.

З метою усунення виявлених порушень, відповідно до статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553, відповідачем видано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, у якому вимагає привести проектну документацію шифр 39К/2016 до вимог додатку Д ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" до 16 лютого 2017 року.

На підставі акта перевірки та припису, відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 27 січня 2017 року №1011-3/4/321, якою ДП "НДІпроектреконструкція" визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого частиною першою статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено штраф у сумі 144 000,00 грн.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" (тут і далі, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

З огляду на визначення правопорушення у сфері містобудівної діяльності у межах спірних правовідносин суду належить встановити чи мали місце протиправні діяння (дії чи бездіяльність) ДП "НДІпроектреконструкція", що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами, та чи є позивач суб'єктом містобудування, якого може бути притягнуто до відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" суб'єкти містобудування, які здійснюють проектування об'єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за нестворення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, незабезпечення приладами обліку води і теплової енергії, а також за заниження класу наслідків (відповідальності) об'єкта будівництва, проектна організація - у розмірі дев'яноста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Структура вказаної правової норми вказує, що до відповідальності у вигляді штрафу може бути притягнуто суб'єктів містобудування, які здійснюють проектування об'єктів, за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Оскільки ДП "НДІпроектреконструкція" є проектною організацією, якою розроблено проектну документацію на об'єкт "Реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_1 під торгово-спортивний-оздоровчий комплекс", суд приходить до висновку, що позивач є суб'єктом містобудування, якого може бути притягнуто до відповідальності

Частиною першою статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" встановлено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Частиною першою статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" зокрема передбачено, що проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Пунктами 9, 10 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16 травня 2011 року №45 зокрема передбачено, що проектна документація на будівництво об'єктів розробляється з урахуванням вимог містобудівної документації, вихідних даних на проектування та дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, нормативно-правових актів з охорони праці, державних стандартів і правил, у тому числі вимог доступності для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення.

Склад та зміст проектної документації об'єктів будівництва на всіх стадіях проектування визначаються згідно з будівельними нормами і мають бути достатніми для оцінки проектних рішень та їх реалізації.

Склад та зміст проектної документації на нове будівництво, реконструкцію, капітальний ремонт та технічне переоснащення будинків, будівель, споруд будь-якого призначення, їх комплексів або їх частин, лінійних об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури встановлюють норми ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво".

Пунктом 7 ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" у тому числі встановлено, що проект розробляється для визначення містобудівних, архітектурних, художніх, екологічних, технічних, технологічних, інженерних рішень об'єкта будівництва, його кошторисної вартості.

Склад розділів проекту на будівництво об'єктів невиробничого призначення наведено у додатку Д.

Згідно додатку Д ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" склад проекту (затверджувальної частини РП) на будівництво об'єктів невиробничого призначення містить:

Д.1 Пояснювальна записка: 1. Вихідні дані для проектування; 2. Коротка характеристика об'єкта будівництва, дані про проектну потужність об'єкта будівництва (місткість, пропускна спроможність); 3. Дані інженерних вишукувань; 4. Відомості про потреби в паливі, воді, електричній та тепловій енергії; 5. Відомості про черговість будівництва та пускові комплекси; 6. Матеріали ОВНС, включаючи дані щодо всіх очікуваних впливів на довкілля (земельні, водні та інші ресурси), їх мінімізація та компенсація; 7. Рішення з інженерної підготовки території і захисту будинків, будівель і споруд від небезпечних природних чи техногенних факторів; 8. Доступність об'єкта будівництва для маломобільних груп населення; 9. Розділ інженерно-технічних заходів цивільного захисту (цивільної оборони); 10. Розділ із забезпечення надійності та безпеки; 11. Розділ із забезпечення енергоефективності; 12. Основні техніко-економічні показники. 13. Розділ із науково-технічного супроводу (за потреби); 14. Відомості з обсягами робіт; 15. Розрахунок класу наслідків (відповідальності) та категорії складності відповідно до ДСТУ-Н Б В. 1. 2-16. Пояснювальна записка викладається якомога стисліше.

Д.2 Архітектурно-будівельні рішення: 1. Рішення та основні показники генерального плану, благоустрою та озеленення. Короткий опис і обґрунтування архітектурних рішень та їх відповідність функціональному призначенню з урахуванням містобудівних вимог. Рішення щодо зовнішнього та внутрішнього оздоблення; 2. Основні рішення із прийнятої конструктивної схеми (матеріали стін, перекриттів, покрівлі), обґрунтування застосованих типів фундаментів та інших конструкцій, їх категорії відповідальності, теплоефективність огороджувальних конструкцій та теплофізичні характеристики, прийняті архітектурні і інженерні рішення щодо захисту приміщень від зовнішнього і внутрішнього шумів (гулу).

Д.3 Технологічні рішення.

Д.4 Рішення з інженерного обладнання: 1. Принципові рішення із внутрішнього та зовнішнього інженерного обладнання: опалення, вентиляції, кондиціонування повітря, газопостачання, водопостачання і каналізації, електрообладнання, електроосвітлення, захисту від блискавок, зв'язку, пожежної та охоронної сигналізації, сигналізації, радіофікації, телебачення, автоматизації санітарно-технічних пристроїв, диспетчеризації, обладнання замково-переговорними пристроями (для житлових будинків), вимоги щодо енергозбереження; 2. Заходи щодо захисту від блукаючих струмів та антикорозійного захисту; 3. Інженерні рішення щодо протипожежних заходів.

Д.5 Основні креслення: 1. Ситуаційний план у одному з таких масштабів 1:2000, 1:5000 або 1:10000; 2. Генеральний план на топографічній основі у масштабі 1:500 або 1:1000; 3. Принципові рішення з вертикального планування, благоустрою та озеленення; 4. Схема транспортно-пішохідних зв'язків (за необхідності); 5. План трас зовнішніх інженерних мереж та комунікацій масштабу 1:2000; 6. Плани трас внутрішньомайданчикових мереж і споруд до них масштабу 1:500 або 1:1000; 7. Схеми розташування фундаментів, плани поверхів, фасади, розрізи будинків та споруд із схематичним зображенням основних несучих та огороджувальних конструкцій у одному з таких масштабів 1:50, 1:100 або 1:200; принципові рішення основних вузлів спряження конструктивних елементів, схеми армування монолітних залізобетонних конструкцій, деталі огороджувальних конструкцій у масштабі 1:25; 8. Інтер'єри основних приміщень (розробляються додатково згідно із завданням на проектування); 9. Каталожні аркуші при використанні проектів (проектних рішень) повторного застосування; 10. Плани поверхів, фасади і розрізи при використанні проектів (проектних рішень) повторного використання; 11. Принципові схеми влаштування інженерного обладнання (опалення, вентиляції, холодного та гарячого водопостачання, каналізації, водостоків, електрообладнання, газо- та холодопостачання, кондиціонування повітря, зв'язку та сигналізації, автоматизації інженерного обладнання, пило- та димовидалення, сміттєвидалення), принципові рішення щодо впровадження заходів з енергозбереження; 12. Технологічні компонування з планами розміщення (розташування) основного устаткування; 13. Вихідні дані на розроблення конструкторської документації з обладнання індивідуального виготовлення.

Д.6 Організація будівництва: склад, обсяг та зміст проектної документації розділу встановлюються відповідно до вимог та рекомендацій ДБН А.3.1-5.

Д.7 Кошторисна документація: склад, обсяг та зміст кошторисної документації визначається відповідно до ДСТУ Б Д.1.1-1.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що проектна документація на будівництво об'єктів розробляється з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних, а її склад та зміст повинен відповідати вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил.

У свою чергу, нормами ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" передбачено, що склад проектної документації на будівництво об'єктів, повинен містити у тому числі: розділ технологічних рішень, креслення, зокрема технологічні компонування з планами розміщення (розташування) основного устаткування та техніко-економічні показники.

Як встановлено в акті перевірки та не заперечується позивачем, у проектній документації на об'єкт "Реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_1 під торгово-спортивний-оздоровчий комплекс", відсутні креслення і розділ технологічних рішень та технологічного компонування з планами розміщень основного устаткування, техніко-економічні показники не містять потужність, місткість, пропускну спроможність та кількість створених робочих місць.

Доводи позивача про відсутність необхідності зазначення в техніко-економічних показниках потужності, місткості, пропускної спроможності та кількості створених робочих місць є безпідставними, оскільки додатком К ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" передбачено, що до складу основних даних і техніко-економічних показників об'єктів будівництва невиробничого призначення входить інформація про потужність, місткість, пропускну спроможність та кількість створених робочих місць.

В частині висновків акта перевірки щодо відсутності креслень і розділу технологічних рішень та технологічного компонування з планами розміщень основного устаткування, позивач зазначив, що замовник не замовляв робіт, які передбачають необхідність включення вказаних розділів до проекту, однак суд звертає увагу на те, що вказані розділи входять до переліку обов'язкових складових проектної документації, встановлених вимогами додатку Д ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво".

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що проектну документацію на об'єкт "Реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_1 під торгово-спортивний-оздоровчий комплекс" розроблено з порушенням вимог додатку Д ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" та частини першої статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Щодо посилань позивача на порушення відповідачем процедури проведення позапланової перевірки, суд звертає увагу на наступне.

Частина перша статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначає державний архітектурно-будівельний контроль як сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (тут і далі, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі по тексту - Порядок), який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Згідно пункту 5 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Пунктом 7 Порядку передбачено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки зокрема є необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

Аналіз вказаних правових норм свідчить про те, що перевірка достовірності даних, наведених у декларації про початок виконання будівельних робіт, включає в себе дані, що стосуються проектної документації та її відповідність вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Стосовно посилання позивача на проведення перевірки та складання оскаржуваних документів не уповноваженою на те особою, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (тут і далі в редакції, яка діяла на момент прийняття відповідачем оскаржуваних припису та постанови), головний інспектор будівельного нагляду не має повноважень проводити перевірку, складати протоколи про вчинення правопорушень, видавати обов'язкові для виконання приписи та накладати штрафи.

Відповідно до частини другої статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини третьої статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Частиною одинадцятою статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що з метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду головні інспектори будівельного нагляду: 1) перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об'єктами нагляду; 2) витребовують від органів державної влади, фізичних та юридичних осіб документи і матеріали щодо предмета нагляду, одержують інформацію з автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз даних, створених органами державної влади; 3) мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів, приміщень, документів та матеріалів, необхідних для здійснення нагляду; 4) вимагають від органів державного архітектурно-будівельного контролю проведення перевірок у разі наявності ознак порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; 5) залучають у разі потреби до здійснення нагляду фахівців підприємств, установ, організацій, контрольних і фінансових органів.

У свою чергу, частиною другою статті 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що у разі якщо сільські, селищні, міські ради не утворили виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю, повноваження таких органів виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через відповідних головних інспекторів будівельного нагляду.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил щодо достовірності даних наведених у декларації про початок виконання будівельних робіт від 04 січня 2017 року №КД 22 на об'єкті будівництва "Реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_1 під торгово-спортивний-оздоровчий комплекс" проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Позивач також стверджує, що всупереч пункту 13 Порядку представник відповідача здійснював перевірку за відсутності представників позивача.

Проте відповідно до пункту 9 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Судом встановлено, що перевірку проведено у присутності замовника будівництва на об'єкті "Реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_1 під торгово-спортивний-оздоровчий комплекс" - ОСОБА_1.

Згідно з пунктом 13 Порядку, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Разом з тим, Положеннями Порядку не передбачено обов'язку відповідача під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю повідомляти суб'єктів містобудування про проведення позапланової перевірки.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що не повідомлення позивача про проведення позапланової перевірки та відсутність позивача під час перевірки не є підставою для визнання такої перевірки протиправною, та як наслідок для скасування оскаржуваних припису та постанови.

Враховуючи викладене, висновки акта перевірки про порушення позивачем вимог додатку Д ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" та частини першої статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" є обґрунтованими та не спростовуються матеріалами справи, відповідно, оскаржувані припис та постанова є правомірними.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність оскаржуваних рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ДП "НДІпроектреконструкція" не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Державному підприємству "Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут "НДІпроектреконструкція" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26; ідентифікаційний код 04653199) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя В.А. Кузьменко

Судді Р.О. Арсірій

О.П. Огурцов