Справа № 538/792/18
Суддя: Бондарь В. А.
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 538/792/18
Провадження 2-а/538/11/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2018 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Бондарь В.А.,
за участю секретаря Дробот О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиці Полтавської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 1 Лубенського ВП ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського СРПП № 1 Лубенського ВП ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В обґрунтування позову вказав, що 23 травня 2018 року, близько 17 години він рухався на автомобілі ОСОБА_3 Спрінтер, державний номерний знак НОМЕР_1, із м. Лохвиці у м. Лубни. На відрізку вказаної автодороги с.Лука - с.Тишки він був зупинений патрульним поліцейським, як в подальшому було встановлено поліцейським СРПП №1 Лубенського ВП ОСОБА_2 Він виконав вимогу поліцейського про зупинку. Підійшовши до його автомобіля відповідач почав вимагати надати йому документи на транспортний засіб, посвідчення водія, поліс цивільної відповідальності третіх осіб. При цьому відповідач не пояснив йому причину зупинки. Він, маючи при собі вказаний Поліс, але вважаючи, що відповідач безпідставно зупинив його, відмовився йому надавати вказаний документ. Після цього працівник поліції погрожуючи йому, що він буде притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він не був пристебнутий паском безпеки, дав дозвіл йому продовжувати рух. В його присутності відповідач не складав на нього ні адміністративний протокол ні постанову про притягнення до відповідальності.
03 червня 2018 року він в поштовому ящику, по місцю свого проживання виявив поштовий конверт, відправником якого є Лубенський ВП ГУНП в Полтавській області. Відкривши конверт виявив оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Вважає, що дана постанова винесена з порушенням процесуальних норм. В постанові вказано, що він, як порушник відмовився від підпису в постанові та від дачі пояснення по суті порушення. При цьому відповідач не залучив до розгляду даної постанови понятих, які б засвідчили його відмову від дачі пояснень. Наявність у нього на час зупинки відповідачем полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів підтверджується доданим до даного позову копії поліса № АМ/3357968, який був виданий йому страховою компанією «Княжа» о 14 -00 год. 23.05.2018 року, тобто перед його виїздом у м.Лубни. Він не погоджується із накладеним на нього адміністративним стягненням, у зв"язку із тим, що не вчиняв адміністративних правопорушень, тому просить визнати протиправною та скасувати постанову (серія НК № 825292) від 23.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену у відношенні його поліцейським СРПП № 1 Лубенського ВП ОСОБА_2 та закрити справу про адміністративне правопорушення.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 вимоги позову підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічним адміністративному позову. Наполягали на задоволенні позову.
Відповідач поліцейський СРПП № 1 Лубенського ВП ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, до суду надійшов відзив на позов в обґрунтування якого зазначено, що працівник поліції після зупинки транспортного засобу ОСОБА_3 Спрінтер, державний номер НОМЕР_2 23.05.2018 року о 17 годині 27 хвилин на відрізку дороги с. Лука - с. Тишки , чітко пояснив причини його зупинки, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП. Факт погрози зі сторони працівника поліції був відсутній. На прохання предявити для перевірки поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності позивач відповів відмовою (даний факт підтверджується відеозаписом). Після вище наведених дій, позивач був попереджений про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП. На що позивач ніяким чином не відреагував. Працівником поліції у відповідності до законодавства України була складена постанова по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, порушник від підпису відмовився. ОСОБА_1 на підтвердження своїх позовних вимог до адміністративного позову додав копію страхового поліса № АМ/3357968, який був виданий о 14 год. 00 хв. 23.05.2018 року. Відповідач вважає даний доказ фіктивним, таким, що складений заднім числом з метою ухилення від відповідальності. Окрім того, зазначений поліс є неналежним доказом, так як наданий договір укладений в день вчинення правопорушення, тому відповідно до ст. 253 ЦК України, дія договору починається з наступного дня після укладення.
Беручи до уваги вищевикладені обставини, просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, оглянувши диск відеозапису правопорушення, проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в т.ч. передбачені частинами 1, 2, 3, 5, 6 статті 121, статтями статті 124-1 - 126 КУпАП. У відповідності з ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Отже, поліцейський сектору реагування патрульної поліції № 1 Лубенського ВП ОСОБА_2 є належним відповідачем у справі і складаючи оскаржувану постанову діяв в межах своїх повноважень, передбачених КУпАП.
Щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови та доведеності вини правопорушника, суд дійшов такого висновку.
У пункті 2 розділу 3 вказаної Інструкції зазначено, що постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 125, 126, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 7 КУпАП застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 825292 від 23.05.2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за те, що 23 травня 2018 року о 17 годині 27 хвилин, на автодорозі с. Лука-с.Тишки водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ОСОБА_3 Спрінтер, державний номерний знак НОМЕР_1, обладнаним засобами пасивної безпеки був не пристебнутий ременем безпеки та не предявив поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності ( а.с.3). Копію даної постанови ОСОБА_1 на місці її винесення не отримав та останню 24.05.2018 року було направлено Лубенським ВП ГУНП в Полтавській області рекомендованим листом за адресою, що вказана в оскаржуваній постанові, а саме за адресою: АДРЕСА_1, що відповідає адресі зареєстрованого місця проживання позивача ( а.с.3-4)
Згідно ч.5 ст.121 КУпАП, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу від трьох до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п"яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Крім того, даною постановою зазначено, що судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
Згідно ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.
Дослідженими судом відеозаписами, наданим відповідачем встановлено, що автомобіль ОСОБА_3 Спрінтер, державний номерний знак НОМЕР_1, був зупинений працівниками поліції, однак відео фіксація спілкування водія, не пристебнутого ременем безпеки з поліцейськими відбувається, коли автомобіль не рухається. При цьому водій ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції відмовляється надати йому поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, доки останній не предявить йому доказів правопорушення та не наведе аргументовану причину зупинки.
З огляду на місце зупинки транспортного засобу та переглянутих судом наданих відеозаписів, слід зробити висновок, що відповідач не надав позивачу доказів порушенням ним ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме, що позивач не був пристебнутий ременем безпеки. Позивач мав при собі поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, але на вимогу поліцейського його не предявив, намагаючись отримати докази правопорушення, що ставили йому в провину.
Крім цього, суд звертає увагу на те, що копія постанови або відмова в отриманні постанови не зафіксована на відеозапис.
Також, суд приймає до уваги, що інших доказів порушення позивачем ОСОБА_5 дорожнього руху суду не надано.
Наявність у діях позивача складу правопорушення підтверджується тільки постановою у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 855292 від 23.05.2018 року, що не є достатнім доказом для притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.121 КУпАП та ч. 1 ст.126 КУпАП.
Відповідно до п.2.4а ОСОБА_5 дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих ОСОБА_5, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
В пп. ґ) п.2.1 ОСОБА_5 дорожнього руху зазначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
За твердженням позивача, викладеним у позовній заяві та повідомленим у судовому засіданні, відповідач почав вимагати у нього поліс обов"язкового страхування цивільно-праавової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який він мав при собі, але вважаючи, що відповідач безпідставно зупинив його, відмовився йому надавати вказаний документ.
ОСОБА_1 на підтвердження своїх позовних вимог до адміністративного позову додав копію страхового поліса № АМ/3357968, який був виданий о 14 год. 00 хв. 23.05.2018 року ( а.с.5)
Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.
У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності та вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного і справедливого розгляду справи.
Частиною 3 ст. 9 КАС України визначено те, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.
В ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом положень ст.ст. 73, 75, 76 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За змістом ч. 5 ст.258 КУпАП, відповідач був зобов'язаний складати протокол у справі про адміністративне правопорушення. У випадку, коли особа заперечує факт вчинення правопорушення, саме протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП міг бути доказом його вчинення.
Цей же протокол був би доказом роз'яснення позивачу прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. У цьому ж протоколі позивач мав би змогу надати свої пояснення і це було б належним чином зафіксовано.
Як вбачається з ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не було виконано відповідачем.
В пункті 10 постанови є відмітка, що правопорушник відмовився отримувати копію постанови.
Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
В матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Матеріали справи містять лише постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача. Вказана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності враховано пояснення позивача, надано можливість скористатися юридичною допомогою, роз"яснено його права та обов"язки, враховано особу порушника, розглянуто клопотання в разі їх наявності.
Вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку, що відповідачем всупереч положень Кодексу України про адміністративні правопорушення не проведено дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених приписами ст.ст. 268, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Разом з тим, відповідачем будь-яких доказів того, що постанова про притягнення ОСОБА_1 винесена з дотриманням процедури розгляду справ про адміністративні правопорушення суду не надано, що підтверджується відеозаписом.
Будь-яких доказів того, що керуючи транспортним засобом, позивач ОСОБА_1 не був пристебнутий ременем безпеки, відповідачем, незважаючи на приписи ч.2 ст.77 КАС України, суду не надано, в оскаржуваній постанові докази, що підтверджують вказану обставину, також не зазначені, тому суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, не доведена, а отже оскаржувана постанова винесена безпідставно і підлягає скасуванню.
Таким чином, оскільки об'єктивно зафіксованих доказів вини позивача у вчиненні правопорушень, передбачених частиною 5 статті 121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідачем не надано, а також те, що постанова винесена з порушенням вимог ст.ст. 258, 268 КУпАП, що в свою чергу свідчить про незаконність складеної відносно останнього постанови про накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, відповідачем не доведено факт порушення ОСОБА_1 ОСОБА_5 дорожнього руху, а також враховуючи, що постанова винесена з порушенням вимог ст.ст. 258, 268 КУпАП, що свідчить про необґрунтованість та протиправність постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК № 825292 від 23.05.2018 року, тому вимоги позивача підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню.
Керуючись ст.ст. 6, 17, 19, 73, 75, 76, 77, 243, 246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 9, 10, 33,121, 126, 213, 222, 251, 258, 268, 280, 287, 289 КУпАП, суд, -
В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 1 Лубенського ВП ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.
Визнати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 825292 від 23.05.2018 року, винесену поліцейським СРПП № 1 Лубенського ВП ОСОБА_2, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 5 ст. 121 КУпАП - протиправною та скасувати її.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням положень п.п. 15.5 Перехідних положень КАС України.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії даного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Лохвицького
районного суду ОСОБА_6