Справа № 809/817/18
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2018-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" липня 2018 р. справа № 809/817/18
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Грицюка П.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання до вчинення дій,-
ОСОБА_1 (даліпозивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі-відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання до вчинення дій.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 до переходу в податкову міліцію у період з 16.09.1997 року по 07.09.1998 року працював в Івано-Франківському міському відділі Пенсійного фонду України. Відповідно, час роботи в цьому державному органі повинен зараховуватись при призначенні пенсії за вислуги років, відповідно до пункту «и» частини 1 статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Оскільки відповідач протиправно не зарахував до вислуги років ОСОБА_1 стаж державної служби, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.05.2018 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.1-2).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, що надійшов на адресу суду 01.06.2018 року, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с.26-28). Зокрема, просив суд в задоволенні позову відмовити, з урахуванням тієї обставини, що до компетенції Головного управління ДФС в Івано - Франківській області не відноситься прийняття рішення щодо затвердження переліку посад або зарахування часу роботи в державних органах до вислуги років для призначення пенсії, у випадку не затвердження законодавцем або уповноваженим на це органом переліку посад, при прийнятті на які такий стаж роботи враховується для вислуги років, що є обовязковою умовою для можливості реалізації вимог, зазначених позивачем.
05.06.2018 року позивач до канцелярії суду подав відповідь на відзив Головного управління ДФС в Івано-Франківській області в якій зазначив, що у відзиві на позов відповідач не вказав і не надав достатніх аргументів і правових позицій, які б давали підстави суду, відмовити у позові ОСОБА_1 (а.с. 31-33).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.
Відповідно до наказу № 47-ос від 16.09.1997 року ОСОБА_1 прийнятий тимчасово на посаду спеціаліста I категорії, присвоєно 13 ранг державного службовця та прийняв присягу державного службовця, про що зроблено відповідний запис в його трудовій книжці. 07.09.1998 року відповідно до наказу № 78-ос від 04.09.1998 року буз звільнений.
17.09.1998 року був прийняти на службу в органи податкової міліції ДПА в області, 29.10.2014 року звільнений з органів податкової міліції.
Відповідно до записів у трудовій книжці позивач 29.12.2017 року поновлений на службі в податковій міліції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області на виконання постанови від 22.05.2017 року (а.с. 12-14).
ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДФС в Івано- Франківській області з листом від 13.04.2018 року щодо надання йому інформації про вислугу років для призначення пенсії у календарному обчисленні, в розрізі займаних посад за період служби станом на день надання такої відповіді (а.с. 17).
24.04.2018 року Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області надано відповідь листом за №4659/10/09-19-04-12, в якому зазначено, що до вислуги років для призначення пенсії підлягають зарахуванню період навчання в Івано-Франківському державному технічному університеті нафти і газу - з 01.09.1991 року по 27.06.1997 року (із розрахунку один рік навчання за пів року служби), служба в органах податкової міліції - з 17.09.1998 року по даний час, що в календарному обчисленні станом на 01.01.2014 року наказом ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області від 27.01.2014 року №20-о визначено 17 років 09 місяців 14 днів. Крім того, розяснено, що вислуга років для призначення пенсії буде встановлена на день звільнення зі служби в податковій міліції органів ДФС відповідно до Закону України від 09 грудня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (а.с. 18).
ОСОБА_1 після отримання відповіді повторно 26.04.2018 року звернувся до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області з листом з проханням зарахувати підполковнику податкової міліції до вислуги років час роботи в державному органі з 16.09.1997 року по 07.09.1998 року (а.с. 19).
Листом від 07.05.2018 року №5426/10/09-19-04-12 Головне управління ДФС в Івано - Франківській області повідомило ОСОБА_1, що до вислуги років для призначення пенсії підлягають зарахуванню період навчання в Івано-Франківському державному технічному університеті нафти і газу - з 01.09.1991 року по 27.06.1997 року (із розрахунку один рік навчання за пів року служби), служба в органах податкової міліції - з 17.09.1998 року по даний час, що в календарному обчисленні станом на 01.01.2014 року наказом ГУ Міндоходів в Івано - Франківській області від 27.01.2014 року № 20-о визначено 17 років 09 місяців 14 днів. Розяснено, оскільки, станом на 01.01.2014 року не затверджено перелік посад, які підлягають зарахуванню до вислуги років для призначення пенсії у державних органах у разі переходу на службу в податкову міліцію, тому період роботи в Івано-Франківському міському відділі Пенсійного фонду України з 16.09.1997 року по 07.09.1998 року до вислуги років для виплати надбавки не зараховано (а.с. 20).
Позивач вважає, посилання відповідача на відсутність затвердженого переліку посад, як на підставу відмови йому у зарахуванні до вислуги років для призначення пенсії часу попередньої роботи в державних органах безпідставним, а таку відмову протиправною, у звязку з чим звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.
Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, за змістом частини 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (чинного на час дії спірних правовідносин), на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Статтею 1 Закону України "Про державну службу" визначено, що державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.
Посадовими особами відповідно до цього Закону вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій (частина 2 статті 2 Закону України "Про державну службу").
Відповідно до статті 17 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14.01.1998 року № 16/98-ВР (чинного на момент проходження позивачем державної служби в Івано-Франківському відділенні Пенсійного фонду України) Державний нагляд у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснює спеціально уповноважений Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади.
Відповідно до пунктів 1, 7 положення про Пенсійний фонд України затвердженого Указом президента України від 6 квітня 2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України (далі - Міністр), Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Згідно з пунктом 1.1 Порложення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду від 30.04.2002 року № 8-2, управління Пенсійного фонду України в автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління) утворюють систему органів Пенсійного фонду України (далі - Фонд), який є центральним органом виконавчої влади. Управління підвідомчі та підзвітні Фонду.
Згідно абзаців 1-3 пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283 (чинної на час дії спірних правовідносин), до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв'язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року № 503-р до категорії посад державних службовців були включені посади працівників ДПА, які не мають спеціальних звань.
Таким чином, посадові особи податкових органів є державними службовцями і відповідно до цього мають право на призначення пенсії на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу". Зазначеним законом не встановлено вичерпного переліку посад, які відносяться до посад державних службовців та яким призначається пенсія на умовах цієї статті.
Загалом, умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначає, згідно преамбули, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII.
З аналізу вищевказаних норм, суд приходить до висновку, що Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Крім того, відповідно до п. "и" ст.17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики.
Суд не бере до уваги посилання відповідача на відсутність правової підстави для зарахування позивачу до вислуги років для призначення пенсії періоду роботи в Івано-Франківському міському відділі Пенсійного фонду України з 16.09.1997 року по 07.09.1998 року у зв'язку з відсутністю затвердженого переліку посад, оскільки Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачені для військовослужбовців гарантії щодо формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії. Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами покладених на них обов'язків, зокрема, щодо створення та затвердження списку посад.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищезазначене, виходячи із принципу верховенства права, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відтак, підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1408,00 гривень, сплаченого згідно квитанції № ПН 2689 від 11.05.2018 року.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, яка виразилась у відмові включити ОСОБА_1 до вислуги років для призначення пенсії стажу роботи в Івано-Франківському міському відділі Пенсійного фонду України з 16.09.1997 року по 07.09.1998 року.
Зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років для призначення пенсії стаж роботи в Івано-Франківському міському відділі Пенсійного фонду України з 16.09.1997 року по 07.09.1998 року.
Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1408 (одна тисяча чотириста вісім) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1), вул. С.Стрільців, 38/6, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 77018;

Головне управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області (), вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ,76018.

Суддя /підпис/ ОСОБА_2