Справа № 335/4395/18(2-аз/335/6/2018)
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"17" липня 2018 р. справа 335/4395/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Головко О.В. Ясенова Т.І.

при секретарі Троянові А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вознесенівського районного відділу м.Запоріжжя Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 08.05.2018 (суддя Крамаренко І.А.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Вознесенівського районного відділу м.Запоріжжя Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 18.04.2018 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом до Вознесенівського районного відділу м.Запоріжжя Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, в яком просить скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення за проживання без документів на право проживання в Україні.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 08.05.2018 позов задоволений. Суд першої інстанції погодився з доводами позивача, що йому не було відомо про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні.

В апеляційній скарзі відділ міграційної служби просить постанову суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначають, що позивач прибув в Україну для навчання в Запорізькому державному медичному університеті. Йому була видана посвідка на тимчасове проживання до 01.10.2015, дію якої продовжено до 01.08.2021.

В зв'язку із відрахуванням ОСОБА_1 з університету, Управлінням Державної міграційної служби України в Запорізькій області 18.01.2018 прийнято рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання.

Вручити рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання не було можливості оскільки позивач переховувався від органів міграційної служби.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Згідно протокола про адміністративне правопорушення від 11.04.2018, Еннуаіні Білал з 17.02.2018 знаходиться в м.Запоріжжі без постійного місця проживання та без документів на право проживання на території України, в місячний термін після скасування посвідки на тимчасове проживання не покинув територію України.

Постановою начальника Вознесенівського районного відділу м.Запоріжжя Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 11.04.2018, позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 203 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510гр.

Відповідно до частини 1 статті 203 КУпАП, порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в'їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною 2 цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від тридцяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд правильно керувався частиною 1 статті 9 КУпАП, відповідно до якої, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Склад адміністративного правопорушення, за яке Еннуаіні Білал притягнутий до адміністративної відповідальності, передбачає саме умисну форму вини.

Оскільки позивач не знав про скасування посвідки на тимчасове проживання, тобто безпосередньо до складання протоколу був переконаний, що на законних підставах перебуває на території України, в його діях відсутня об'єктивна сторона правопорушення - проживання без документів на право проживання в Україні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відділ міграційної служби ніякими доказами не підтвердив, що позивач переховувався від органів міграційної служби.

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241-245, 272, 286, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Вознесенівського районного відділу м.Запоріжжя Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 08.05.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сели з 17.07.2018 та оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова