Справа № 817/569/18
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 817/569/18 Суддя (судді) першої інстанції: Патратій О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 червня 2018 року, прийняте за наслідками розгляду справи в порядку письмового провадження, у справі за позовом Державної служби геології та надр України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

Державна служба геології та надр України (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач, орган ДВС), старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - державний виконавець), в якому просила суд визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця від 29.01.2018 року ВП № 55282294 про накладення штрафу у розмірі 5 100,00 грн. та ВП № 55283071 про накладення штрафу у розмірі 5 100,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення помилково застосував норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні справи на підставі доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 55283071 з примусового виконання виконавчого листа Рівненського оружного адміністративного суду № 817/856/16, виданого 02.03.2017, про зобов'язання Державної служби геології і надр України видати спеціальний дозвіл на користування надрами, геологічне вивчення з дослідно-промисловою розробкою надр, а саме: покладів бурштину на ділянці «Чудель» в Сарненському районі Рівненської області товариству з обмеженою відповідальністю «Георесерчінг» згідно поданої заяви від 09.03.2016.

Постановою державного виконавця від 11.12.2017 відкрито виконавче провадження № 55283071 з виконання вказаного рішення суду та зобов'язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Копію вказаної постанови було отримано Державною службою геології на надр України 22.12.2017.

З метою перевірки виконання рішення суду 29.12.2017 відповідачем направлено позивачу вимогу державного виконавця та зобов'язано у триденний строк повідомити про виконання рішення суду та заходи, вжиті з метою виконання рішення суду.

Станом на 29.01.2018 відомостей про виконання вищезгаданого рішення суду боржником не надано.

У зв'язку з тим, що боржником не виконано рішення суду без поважних причини у встановлений строк, 29.01.2018 державним виконавцем на підставі ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову ВП 55283071 про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100 грн.

Крім цього, у провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 55282294 з примусового виконання виконавчого листа Рівненського оружного адміністративного суду № 817/856/16, виданого 02.03.2017, про зобов'язання Державної служби геології і надр України видати спеціальний дозвіл на користування надрами, геологічне вивчення з дослідно-промисловою розробкою надр, а саме: покладів бурштину на ділянці «Вири» в Сарненському районі Рівненської області товариству з обмеженою відповідальністю «Зірка Рівненщини» згідно поданої заяви від 09.03.2016.

Постановою державного виконавця від 11.12.2017 відкрито виконавче провадження з виконання вказаного рішення суду та зобов'язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Копію вказаної постанови було отримано Державною службою геології на надр України 22.12.2017.

З метою перевірки виконання рішення суду 29.12.2017 відповідачем направлено позивачу вимогу державного виконавця та зобов'язано у триденний строк повідомити про виконання рішення суду та заходи, вжиті з метою виконання рішення суду.

Станом на 29.01.2018 відомостей про виконання вищезгаданого рішення суду боржником не надано.

У зв'язку з тим, що боржником не виконано рішення суду без поважних причини у встановлений строк, 29.01.2018 державним виконавцем на підставі ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову ВП 55282294 про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100 грн.

Вважаючи вказані постанови про накладення штрафу протиправними, Державна служба геології та надр України звернулася до суду з позовом про їх скасування.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані постанови винесені відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством.

Перевіряючи такий висновок суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини виникли у зв'язку з накладенням на боржника штрафу через невиконання судового рішення у встановлений державним виконавцем строк для добровільного виконання.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку станом на час існування спірних правовідносин визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року N 1404-VIII (Далі - Закон N 1404-VIII).

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2, 4 ст. 18 Закону N 1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Отже, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

При цьому, згідно з пунктом 16 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Зокрема, відповідно частини 2 статті 63 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу.

Статтею 75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивачем як боржником у виконавчих провадженнях ВП № 55282294 та ВП № 55283071 було отримано постанови про відкриття виконавчого провадження, проте, у встановлений державним виконавцем строк рішення суду не виконано, про неможливість виконання судових рішень державного виконавця у визначений строк не повідомлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у державного виконавця були всі підстави для винесення спірних постанов про накладення штрафу.

Зазначення апелянтом про те, що рішення суду було оскаржено в касаційному порядку, не свідчить про відсутність обов'язку виконання такого судового рішення, що набрало законної сили, та виконання якого не зупинено.

Посилання апелянта на невідповідність заяв стягувачів про надання дозволів у зазначених вище виконавчих провадженнях встановленим вимогам як на підставу для скасування постанов про накладення штрафу за невиконання рішення суду колегія суддів відхиляє, оскільки незгода з судовими рішеннями, що виконуються, не може бути підставою для їх невиконання.

Судом першої інстанції також обґрунтовано було відхилено посилання позивача на те, що ним було подано до органу державної виконавчої служби заяви про відкладення виконавчих дій та звернення до суду із заявою про зміну порядку та способу виконання судового рішення, роз'яснення рішення, оскільки зазначені клопотання боржником було подано після винесення постанов про накладення штрафу.

Таким чином, в суду відсутні підстави для скасування спірних постанов державного виконавця.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 287, 311, 316, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді О.О. Беспалов
О.А. Губська

Повний текст постанови складено 12.07.2018