Справа № 817/1490/18
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2018 року м. Рівне №817/1490/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доПрокуратури Рівненської області
про визнання протиправною бездіяльність відповідача, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до суду з позовом до прокуратури Рівненської області, в якому просив суд захистити його конституційні права і свободи, та визнати перевірку проведену прокуратурою Рівненської області за скаргою від 06.03.2018, бездіяльністю, порушенням прав визначених Конституцією України, Законом України «Про звернення громадян», Законом України «Про прокуратуру», зобов'язати прокуратуру Рівненської області провести повну, всебічну перевірку скарги від 06.03.2018, на виконання вимог Конституції України, Закону України «Про звернення громадян», Закону України «Про прокуратуру».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.03.2018 звернувся до Генеральної прокуратури України із скаргою на протиправні дії прокурора Рівненської місцевої прокуратури Пінчука Д.В., вчинені ним при проведені перевірки за скаргою від 16.06.2017. Листом заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів при виконанні кримінальних покарань та пробації Генеральної прокуратури України В. Руденко, повідомлено, що скарга була направлена для розгляду прокуратурі Рівненської області. За результатами розгляду вказаного звернення прокуратурою області, 16.04.2018 ОСОБА_1 повідомлено, що його скарга розглянута, та виявлених порушень прокурора Рівненської місцевої прокуратури Пінчука Д.В. - встановлено не було. З підстав наведених у позовній заяві, позивач просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, оскільки прокуратурою області не було проведено належної перевірки фактів порушення прав позивача.

У встановлений ухвалою суду строк, відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому вказано наступне. Так, до прокуратури області із Генеральної прокуратури України надійшло звернення ОСОБА_1 щодо незгоди із відповіддю Рівненської місцевої прокуратури, якою, на його думку, не проведено належної перевірки щодо незабезпечення його адміністрацією ДУ «Городищенська ВК (№96)» (далі - ВК № 96) оплачуваною працею та з інших питань. За результатами розгляду вказаного звернення прокуратурою області, 16.04.2018 ОСОБА_1 надано ґрунтовну відповідь. З приводу позиції прокурора Рівненської місцевої прокуратури Пінчука Д.В., який заперечував проти клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_1 про зарахування йому строку попереднього ув'язнення у строк покарання, з'ясовано, що свою позицію прокурор ґрунтував на тому, що Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув'язнення у строк покарання» передбачено, що він застосовується до осіб, засуджених до позбавлення волі, а довічне позбавлення волі є найсуворішим видом покарання у КК України, яким замінено смертну кару як вид покарання Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального та Виправно-трудового кодексів України», що свідчить не про «родове покарання» у виді позбавлення волі, а про його окремий вид. Окрема думка судді Верховного Суду України щодо постанови Верховного Суду України від 26 жовтня 2017 року з цього приводу міститься в матеріалах провадження, з якою ознайомлено ОСОБА_1 у травні цього року. Ураховуючи викладене, фактів невиконання чи неналежного виконання службових обов'язків прокурором місцевої прокуратури Пінчуком Д.В. - не встановлено. З мотивів наведених у відзиві, відповідач просив суд у задоволенні заявленого позову - відмовити повністю.

Ухвалою суду від 01.06.2018 прийнято дану позову заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), протягом розумного строку.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб'єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю, з огляду на наступне.

Судом встановлено, 16.06.2017 ОСОБА_1 звернувся із скаргою до Рівненської місцевої прокуратури, в якій зазначив, що адміністрація установи, де він утримується, обмежує його конституційні права, в частині ненадання дозволеного користування інтернетом, та ненадання права на оплачувану працю (а.с.14).

Так, відповіддю Рівненської місцевої прокуратури від 19.07.2017 №694-11 повідомлено позивача, що відповідно до даних Журналу обліку засуджених, ОСОБА_1 11 разів з квітня 2017 року надавалися платні послуги користування глобальною мережею Інтернет. Перевіркою фактів нарахування адміністрацією установи виконання покарань, зайвих коштів за користування Інтернетом, - не виявлено. З приводу працевлаштування повідомлено, що позивач залучався до праці у виді виготовлення подарункових пакетів, однак, у зв'язку із відсутністю об'ємів робіт, до праці на даний час не залучаєтесь. Одночасно повідомлено, що наразі виправною колонією вирішує питання щодо укладення договору із замовником по виготовленню ротангових меблів і залучення його та інших засуджених до довічного позбавлення волі, до даного виду робіт. Крім того, 05.07.2017 установою виконання покарань видано позивачу диск з технічним записом судового засідання апеляційного суду Рівненської області, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_1(а.с.13).

Не погоджуючись із відповіддю Рівненської місцевої прокуратури, позивач 06.03.2018 звернувся із скаргою до Генеральної прокуратури України на протиправні дії прокурора Рівненської місцевої прокуратури Пінчука Д.В., та просив провести відповідну перевірку діяльності вказаного прокурора, та за вчиненні протиправні дії притягнути його до відповідальності, оскільки прокурор не встановив протиправні дії адміністрації колонії та одночасно подав керівнику місцевої прокуратури недостовірні відомості. На підтвердження порушеного права позивач просив врахувати наявну постанову суду у справі №817/1086/17 від 29.09.2017 (а.с.11-12).

Так, судом встановлено, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/1086/17 від 29.09.2017 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96) щодо незабезпечення ОСОБА_1 оплачуваною працею відповідно до поданої заяви від 04.05.2017. Зобов'язано Державну установу "Городищенська виправна колонія (№96) створити умови для забезпечення ОСОБА_1 суспільно корисною оплачуваною працею відповідно до поданої заяви від 04.05.2017. В решті позову відмовлено(а.с.6-9).

Наявними матеріалами справи встановлено, що до прокуратури Рівненської області із Генеральної прокуратури України надійшло звернення ОСОБА_1 щодо незгоди із відповіддю Рівненської місцевої прокуратури, якою, на його думку, не проведено належної перевірки щодо незабезпечення його адміністрацією ДУ «Городищенська ВК (№96)», оплачуваною працею та з інших питань.

За результатами розгляду вказаного звернення Прокуратурою Рівненської області надано відповідь 16.04.2018 ОСОБА_1 за №16-1708-17, де зазначено, що на виконання вищезазначеної постанови суду від 29.09.2017, для пошуку роботи засудженим чоловікам до довічного позбавлення волі, адміністрацією установи здійснювалося опрацювання відповідних пропозицій у друкованих періодичних виданнях та оголошення в мережі інтернет, що підтверджується рапорт працівників ВК № 96. Як наслідок, 07.12.2017 між ВК № 96 та ТзОВ «Каскад - Імпрейсон» укладено договір про надання послуг щодо поклейки ручок до паперових пакетів. Даний договір діяв до 27.02.2018, після чого був розірваний. На даний час діяльність установи щодо пошуку роботи для засуджених до довічного позбавлення волі продовжується, у тому числі із залучень самих засуджених. З приводу позиції прокурора, який заперечував проти клопотання захисника ОСОБА_1 про зарахування строку попереднього ув'язнення у строк покарання з'ясовано, що така позиція пов'язана із тим, що практика суддів із цих питань є - неоднозначною. Отже, перевіркою щодо повноти розгляду звернення із вказаних питань, порушень не виявлено (а.с.10).

Долученою довідкою до матеріалів справи від 29.06.2018 №50/04/3690, Рівненський слідчий ізолятор повідомив, що ОСОБА_1, який утримується в установі з лютого 2018 року, до оплачуваних робіт не залучався (а.с.15).

Вважаючи протиправними дії щодо не проведення належної перевірки Прокуратурою Рівненської області, відповідно до поданої скарги від 06.03.2018, та не надання повної, вмотивованої відповіді на поставлені в скарзі питання, позивач ОСОБА_1 звернувся із вказаним позовом до суду.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантовано право на отримання, зберігання та поширення інформації. Кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно із ч.2 ст.26 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон України ), прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян в органах та установах, шляхом проведення регулярних перевірок, а також у зв'язку з необхідністю належного реагування на відомості про можливі порушення законодавства, що містяться у скаргах, зверненнях чи будь-яких інших джерелах. У межах реалізації зазначеної функції прокурор має право залучати відповідних спеціалістів.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, а також забезпечення громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення, регулюються Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР (далі - Закон України від 02.10.1996 №393/96-ВР).

Відповідно до ст.3 Закону України від 02.10.1996 №393/96-ВР, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Так, вимоги до звернення встановлені ст. 5 вказаного Закону, де зазначено, що письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв'язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв'язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Згідно із ст.16 Закону України від 02.10.1996 №393/96-ВР передбачено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Як зазначено, в ст.18 цього Закону, громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право:

- особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;

- знайомитися з матеріалами перевірки;

- подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;

- бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;

- користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;

- одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;

- висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;

- вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Статтею 19 Закону України від 02.10.1996 №393/96-ВР передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані:

- об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

- у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

- скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень;

- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина;

- у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У відповідності до ст. 20 Закону України від 02.10.1996 №393/96-ВР, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Наявними матеріалами справи встановлено, що до прокуратури Рівненської області надійшла скарга ОСОБА_1, в порядку звернення громадян, передбаченої Законом України від 02.10.1996 №393/96-ВР.

На виконання вимог Закону України від 14.10.2014 №1697-VII, прокуратурою Рівненської області, в межах своїх повноважень здійснено перевірку щодо повноти розгляду Рівненською місцевою прокуратурою звернення ОСОБА_1 із вказаних вище питань, та зазначено, що порушень не виявлено.

При проведені перевірки фактів порушення прав та свобод позивача, викладених у скарзі позивача від 06.03.2018, відповідачем надано вичерпну та повну відповідь щодо кожного із порушених питань позивачем. Зазначено, що адміністрацією установи вживалися необхідні заходи для виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/1086/17 від 29.09.2017, та надано пояснення щодо заперечення прокурора про зарахування строку попереднього ув'язнення у строк покарання.

Судом встановлено, що відповідачем дотримано вимоги ст.19 та ст.20 Закону України від 02.10.1996 №393/96-ВР, в частині об'єктивності, всебічності і вчасності розгляду скарги.

Таким чином, з аналізу наведених нормативно правових актів, та долучених до справи доказів, суд дійшов висновку, що відповідач вимоги Закону України від 02.10.1996 №393/96-ВР - виконав, так як належну та повну відповідь на поставлені позивачем питання - надав.

З врахуванням наведеного, позовні вимоги про визнання перевірки проведеної прокуратурою Рівненської області за скаргою від 06.03.2018, бездіяльністю, порушенням прав визначених Конституцією України, Закону України «Про звернення громадян», Закону України «Про прокуратуру», зобов'язання прокуратуру Рівненської області провести повну, всебічну перевірку скарги від 06.03.2018, на виконання вимог Конституції України, Закону України «Про звернення громадян», Закону України «Про прокуратуру» - не підлягають задоволенню.

Разом з тим, що стосується незгоди позивача щодо недотриманням адміністрацією установи положень Кримінального виконавчого кодексу України та не вжиття заходів реагування посадовими особами прокуратури, то суду необхідно звернути увагу, що вказані питання не розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки, суд в даній адміністративній справі перевіряє відповідність відповіді відповідача за скаргою позивача від 06.03.2018, на предмет дотримання вимог Закону України від 02.10.1996 №393/96-ВР.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач не довів правомірності обставин, на яких ґрунтуються його вимоги.

При зазначених обставинах, вимоги позивача не правомірні, не обґрунтовані і не підлягають до задоволення.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права не знайшов свого підтвердження у ході розгляду справи, то у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Підстави для застосування статті 139 КАС України - у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Прокуратури Рівненської області (, вул.16 Липня, буд.52,м.Рівне,33028) про визнання протиправною бездіяльність відповідача, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11 липня 2018 року.

Суддя Зозуля Д.П.