Справа № 460/802/16-а
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/4132/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань - Болюк Н.В.

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 21 березня 2018 року (головуючий суддя: Швед Н.П., місце ухвалення - м. Яворів) за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Заступник начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченко М.І. про скасування постанови про порушення митних правил, -

встановив:

ОСОБА_2 22.02.2016 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною і скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС від 12.02.2016 у адміністративній справі про порушення митних правил № 0276/20908/16 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Обґрунтовує позов тим, що заступником начальника Львівської митниці ДФС неповно встановлено обставини справи, що призвело до винесення незаконної та необґрунтованої постанови, оскільки, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 21 березня 2018 року в задоволені позову відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може, з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач 28.01.2016 близько 13 години, через митний пост «Краковець» Львівської митниці прямував в приватну поїздку з України до Республіки Польща в якості водія автомобіля марки «OPEL OMEGA» VIN НОМЕР_1, країна реєстрації транспортного засобу Республіки Польща НОМЕР_2.

Під час перевірки інформації в ЄАІС ДМС України було встановлено, що ОСОБА_2, 19.04.2014 через пункт пропуску «Краковець-Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці, каналом позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»), було ввезено на митну територію України автомобіль марки «OPEL OMEGA» VIN НОМЕР_1, країна реєстрації транспортного засобу Республіка Польща НОМЕР_2.

У паспорті ОСОБА_2 відмітки про перебування його на постійному або тимчасовому консульському обліку відсутні.

За фактом перевищення встановленого ст. 95 Митного кодексу України транзитного строку перевезення автомобіля марки «OPEL OMEGA» VIN НОМЕР_1 країна реєстрації транспортного засобу Республіки Польща НОМЕР_2, що перебуває під митним контролем, більш ніж на десять діб, відносно позивача 28.01.2016 складено протокол про порушення митних правил № 0276/20908/16 за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

На підставі вищевказаного протоколу у справі про порушення митних правил 12.02.2016 заступником начальника Львівської митниці ДФС винесена постанова № 0276/20908/16, якою ОСОБА_2 визнано виним у порушенні митних правил передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адмінстягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки позивачем перевищено строк транзитного перевезення автомобіля митною територією України більше ніж на 10 діб, чим порушено ст. 95 Митного кодексу України і відповідно зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, які передбачені ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

З цими висновками суду першої інстанції, погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлені строки транзитних перевезень, зокрема. Для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч. 1 ст. 381 Митного кодексу України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 522 Митного кодексу України передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468 - 470, 474, 475, 477 - 481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно з ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Слід зазначити, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей. При цьому в положеннях Митного кодексу України не міститься визначення триваючого правопорушення.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Цей стан продовжується протягом певного терміну і винна особа безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на неї обов'язків.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що не вивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, про те, що стягнення на позивача накладено з перевищенням граничного шестимісячного строку передбаченого ст. 467 Митного кодексу України. Оскільки, позивач ввіз транспортний засіб на митну територію України в режимі транзиту 19.04.2014, отже, кінцевим терміном його вивезення за межі митної території України є 29.04.2014, позивачем такий обов'язок виконаний не був. Митним органом таке правопорушення виявлено 28.01.2016, що не заперечується сторонами та підтверджується протоколом про порушення митних правил від 28.01.2016 № 0276/20908/16. Постанова про порушення митних правил винесена відповідачем 12.02.2016, тобто в межах шестимісячного строку з дня виявлення триваючого правопорушення.

Крім цього, жодних доказів, що ОСОБА_2 не мав змоги вивести за межі митної території України вказаний транспортний засіб, останнім не надано, не здобуті вони і судом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова винесена правомірно, підстав для її скасування не має, тому в задоволені позову слід відмовити.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 271, 272, 286, 308, 310, 316, 321, 322, КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Яворівського районного суду Львівської області від 21 березня 2018 року у справі № 460/802/16-а - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін