Справа № 810/2593/18
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 червня 2018 року № 810/2593/18
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; грошова допомога на оздоровлення; премія до дня Збройних Сил України; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, винагорода за тривалу безперервну службу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; грошова допомога на оздоровлення; премія до дня Збройних Сил України; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, винагорода за тривалу безперервну службу та здійснити перерахунок і виплату пенсії за минулий час, починаючи з 04.01.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив військову службу в Командуванні Сухопутних військ Збройних Сил України. Наказом Міністра оборони України від 21.12.2017 №940 він був звільнений у запас за станом здоров`я. З 04.01.2018 позивачу було призначено пенсію за вислугою років. Пояснює, що розрахунок пенсії йому було проведено на підставі довідки військової частини НОМЕР_2 від 03.01.2018 №116/1 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсій. Так, позивач стверджує, що в лютому 2018 року ним було отримано довідку військової частини НОМЕР_2 про фактично виплачене грошове забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відповідно до вказаної довідки, крім грошового забезпечення, з якого було призначено пенсію позивачу, до складу грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування також входили: щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, премія до дня Збройних Сил України та винагорода за тривалу безперервну службу. З метою забезпечення свого права на здійснення перерахунку пенсії, з урахуванням довідки фактично виплачене грошове забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою, однак пенсійний орган відмовив йому у здійснені такого перерахунку чим позбавив передбачених законодавством гарантій.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача, в письмовому відзиві поданому до суду, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що пенсію позивачу було обчислено на підставі грошового атестату та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, виданих уповноваженим органом. Наголошує, що визначення складових грошового забезпечення для призначення пенсії виходить за межі компетенції органів Пенсійного фонду України. Також представник відповідача зазначив, що позивачу до складу грошового забезпечення з якого обраховувалась у подальшому його пенсія були включені всі щомісячні види грошового забезпечення, які мають постійний характер, відповідно до вимог чинного законодавства та наданих уповноваженим органом документів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до витягу із наказу Міністерства оборони України від 21.12.2017 №940, полковника ОСОБА_1 , начальника розвідувального управління-заступника начальника штабу з розвідки Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, звільнено з військової служби у запас за пунктом "б" (за станом здоров`я).

З 04 січня 2018 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Вказана пенсія позивачу обчислена виходячи з грошового забезпечення, відомості про яке містяться у грошовому атестаті серії ЗУ №341552 та довідці про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсій від 03.01.2018 №116/1, які були видані Київським обласним військовим комісаріатом.

Згідно з вказаних документів при обчисленні пенсії позивачу було враховано його грошове забезпечення, яке складалось з посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років 40%, середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі: надбавка за виконання особливо важливих завдань 50%, надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 20%, премія 350%.

08 лютого 2018 року позивачем отримано довідку військової частини НОМЕР_2 про фактично виплачене грошове забезпечення за період з квітня 2017 року по січень 2018 року, а також довідку № 182/3/203 про розмір грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по квітень 2017 року.

Відповідно до вказаних довідок, до складу грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та нарахування до Пенсійного фонду України, входили, зокрема: щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, премія до дня Збройних Сил України та винагорода за тривалу безперервну службу.

Судом встановлено, що позивач звертався до Головного управління Пенсійного фонду України Київської області з заявою про перерахунок пенсії, до якої додав довідку про фактично виплачене грошове забезпечення за період з квітня 2017 року по січень 2018 року, а також довідку № 182/3/203 про розмір грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по квітень 2017 року.

04 квітня 2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області листом № 1213/П-01 повідомило позивача, що в наданих довідках, крім додаткових видів грошового забезпечення включаються в розрахунок пенсії (зокрема надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за таємність, премія), зазначені виплати, які не носять постійний характер та не включаються в розрахунок пенсії. Таким чином, підстави для перерахунку пенсії, відповідно до вищезазначених довідок відсутні.

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №2262-XII) пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону №2262-XII, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 41 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, дохід позивача (грошове забезпечення), як застрахованої особи, з якого були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески входить в дохід для обчислення пенсії.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №2011-XII).

Частиною першою статті 9 Закону №2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (ч. 3 ст. 9 Закону №2011-XII).

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (чинної на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Постанова №1294), упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців.

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток №25 до Постанови №1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону №2011-XII), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом №2011-XII також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені Постановою №1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 №260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 за №638/15329).

Так, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом та набули право на щорічну основну відпустку, один раз на рік надається грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги (підпункт 3 пункту 5 Постанови №1294, підпункт 30.1 та 30.3 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Так, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять службу за контрактом, для вирішення соціально-побутових питань один раз на рік надається матеріальна допомога в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Розмір матеріальної допомоги установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови №1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Відповідно до статті 27 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24 березня 1999 року №551-XIV, до офіцерів застосовуються такі заохочення як нагородження грамотою, цінним подарунком або грошовою премією.

Отже, вищевказані види допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону №2011-ХІІ відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премії, винагорода за тривалу безперервну службу з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія.

Відповідна правова позиція щодо зарахування розміру грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, вже була висловлена Верховним Судом у постановах від 28.02.2018 у справі №К/9901/2925/18 №522/9660/16-а та від 06.02.2018 у справі №761/28228/15-а №К/9901/3762/18. Висновок яких суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина п`ята статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" (чинної на момент виникнення спірних правовідносин; далі Постанова №889) установлено щомісячну додаткову грошову винагороду зокрема, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Згідно з пунктом 2 Постанови №889, граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 про фактично виплачене грошове забезпечення за період з квітня 2017 року по січень 2018 року, а також довідки № 182/3/203 про розмір грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по квітень 2017 року, позивачу на момент звільнення впродовж 24 місяців виплачувалась щомісячна додаткова грошова допомога в розмірі 60 %, тобто така винагорода мала постійний характер.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що в даному випадку позивач має право на призначення та отримання пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі, який має бути обчислений з грошового забезпечення, до якого включені, зокрема, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премія до дня Збройних Сил України, щомісячна додаткова грошова допомога та винагорода за тривалу безперервну службу.

При цьому, суд також звертає увагу, що контроль щодо перевірки сплати роботодавцем та застрахованими особами внеску на пенсійне державне страхування покладено саме на органи Пенсійного фонду України. Однак, відповідач, всупереч вимогам частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, не надав суду будь-яких доказів, які б спростовували факт сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, премії до дня Збройних Сил України, винагороди за тривалу безперервну службу, які позивач отримував під час проходження військової служби.

Суд також звертає увагу відповідача, що предметом розгляду у даній справі є не здійснення перерахунку пенсії згідно статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у зв`язку зі зміною хоча б одного з видів грошового забезпечення або у зв`язку із введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а неврахування певних видів грошового забезпечення військовослужбовця при видачі довідки про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії військовослужбовця при її призначенні. Суд зазначає, що поняття "перерахунок пенсії військовослужбовця", що здійснюється у порядку, визначеному статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та "обчислення пенсії військовослужбовця", що передбачено статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не є тотожними та мають різну правову природу.

Окрім того, судом не приймаються до уваги посилання представника відповідача у відзиві на позов на рішення Конституційного Суду України від 13 травня 2015 року у справі №1-9/2015, оскільки звернення у справі, що розглядав Конституційний Суд України, було з підстав надання офіційного тлумачення положень першого речення частини третьої статті 63 Закону, згідно з якими "усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством". Отже, вказане рішення Конституційного Суду України також стосується перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі викладеного, ураховуючи, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, щомісячна додаткова грошова винагорода, премія до дня Збройних Сил України, винагорода за тривалу безперервну службу, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; грошова допомога на оздоровлення; премія до дня Збройних Сил України; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, винагорода за тривалу безперервну службу та здійснити перерахунок і виплату пенсії за минулий час, починаючи з 04 січня 2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.