Справа № 806/3185/18
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року м.Житомир справа № 806/3185/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В.,

секретар судового засідання Степанчук С.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Лозової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірними рішення , зобов"язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в якому просив визнати неправомірним рішення №31 від 11.05.2018 Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову в призначенні пенсії за віком і зобов'язати відповідача призначити пенсію з часу звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії, тобто з 08.05.2018.

В обґрунтування позову вказує, що відповідачем неправомірно не враховано до страхового стажу період роботи в Малошуйському ліспромгоспі з 01.10.1978 по 01.07.1986 та з 01.09.1992 по 30.06.1995. Зазначає, що період роботи з 01.10.1978 по 01.07.1986 підтверджується дублікатом трудової книжки, оскільки всі документи по 1992 рік по Малошуйському ліспромгоспі було втрачено під час пожежі. Період роботи 01.09.1992 по 30.06.1995 відповідачем безпідставно не враховано з посиланням на відсутність інформації про перейменування підприємства. Вважає, що відповідач порушив його права та законні інтереси.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено відкрите судове засідання на 11.07.2018.

В судовому засіданні позивач просив викликати та допитати свідків. Протокольною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання позивача.

Відзив на позовну заяву у визначений в ухвалі від 26 червня 2018 року термін, відповідач не надав.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення позивача та заперечення представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1.

08 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування."

Рішенням №31 від 11.05.2018 Новоград-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовило в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 згідно заяви від 08.05.2018 відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у зв'язку з відсутністю необхідного страхового стажу 15 років (а.с. 10)

Листом від 11.05.2018 №250/03.1 Новоград-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило заявника: "Відповідно до записів в дублікаті трудової книжки, виданої Малошуйським ліспромгоспом ВО "Північзахідтрансліспром", зазначено період роботи з 01.10.1978 по 01.07.1986 на центральному лісопункті, однак підстави внесення запису відсутні, тому даний період не може бути зарахований до страхового стажу,

Період роботи в Малошуйському ЛПГ з 01.09.1992 по 30.06.1995 відповідно до запису дублікату трудової книжки не може бути врахований до страхового стажу, оскільки Ви звільнені з АТВТ по лісозаготівлі та деревооброці "Північзахідтрансліспром" Малошуйського ЛПГ. Інформація про перейменування підприємства відсутня.

Надана Вами довідка про заробітну плату від 17.04.2018 р. №459, яка видана адміністрацією муніціпальної освіти "Онежскій муніціпальний район" про роботу в АО "Малошуйського ліспромхоза" не може бути взята до уваги так як відсутня інформація про перейменування підприємства.

Для призначення пенсії Вами надана трудова книжка AT-YII №2384139, з зазначенням "Дублікат", дата заповнення 10.01.1994 рік, в якій період роботи починається з запису з 01.09.1992 р., тому всі вказані періоди роботи необхідно підтвердити.

У зв'язку з цим Вами надані довідки про підтвердження трудового стажу.

Додатково надана довідка про роботу в Донском ліспромгоспі № 5 від 14.05.1993 року взята до уваги та врахована до страхового стажу.

Відповідно до всіх наданих Вами документів Ваш страховий стаж становить 12 років 7 місяців 26 днів, права на призначення пенсії Ви не маєте.

Право на призначення пенсії за віком Ви матимете у разі набуття необхідного страхового стажу не менше 15 років.

Новоград-Волинським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області зроблені запити до підприємств, установ, організацій, щодо підтвердження Вашої трудової діяльності.

При надходженні відповідей, Вас буде повідомлено." (а.с. 7-9)

Вважаючи таку відмову необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначається Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон).

Частиною 1. ст. 26 Закону визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Згідно із ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Щодо періоду роботи ОСОБА_1 із 01.10.1978 по 01.07.1986, суд зазначає наступне.

Відповідач відмовив врахувати період роботи позивача з 01.10.1978 по 01.07.1986 на центральному лісопункті з тих підстав, що в дублікаті трудової книжки, виданої Малошуйським ліспромгоспом ВО "Північзахідтрансліспром" не вказано підстави внесення запису.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого Постановою КМ України, від 12.08.1993, №637 (далі - Порядок) визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до вимог п. 5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженої Наказом Мінюсту, Міністерство праці України, Мінсоцзахист, від 29.07.1993, №58 (далі - Інструкція, в редакції на день заповнення дубліката трудової книжки позивача) особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов'язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а в разі ускладнення - в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки.

Пунктом 5.3. Інструкції визначено, якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами. Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки. Після цього загальний стаж, підтверджений належно оформленими документами, записується по окремих періодах роботи в такому порядку: у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу; у графі 3 пишеться найменування підприємства, де працював працівник, а також цех (відділ) і посада (робота), на яку було прийнято працівника.

В матеріалах адміністративного позову міститься лист №460 від 17.04.2018 в якому вказано, що документи Малошуйського ліспромгоспу знищені при пожежі в конторі в листопаді 1992 року (а.с. 12)

Згідно п. 17 Порядку (в редакції станом на день заповнення трудової книжки позивача), за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на трудову пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

В матеріалах адміністративної справи міститься дублікат трудової книжки серії НОМЕР_2 дата заповнення 10.01.1994 (а.с. 16-17) ОСОБА_1 в якій міститься запис про те, що стаж роботи в Малошуйському ліспромгоспі становить з 01.10.1978 до 01.07.1986 в якості "чокеровщика древесины"(мовою оригіналу) на Центральному лісопункті. Стаж роботи відновлено на підставі показань свідків листа №56/6-12-150 від 12.04.1993 та Міністерства праці Російської Федерації №83-17 від 20.05.1993 (а.с. 16) .

Отже, відомості щодо періоду роботи позивача із 01.10.1978 по 01.07.1986 на Центральному лісопункті підтверджується належними доказами.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17 провадження №К/9901/1298/17.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відмова відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу періоди роботи на Центральному лісопункті у період із 01.10.1978 по 01.07.1986 є протиправною.

Щодо неврахування довідки про заробітну плату №459 від 17.04.2018 та періоду роботи ОСОБА_1 в Малошуйському ЛПГ з 01.09.1992 по 30.06.1995 з тих підстав, що інформація про перейменування підприємства відсутня, суд зазначає наступне.

Згідно матеріалів адміністративної справи позивач із 01.09.1992 прийнятий вальщиком лісу 5 розряду на Центральний лісопункт (наказ №76/к від 01.09.1992). Дана інформація внесена до дублікату трудової книжки ОСОБА_1.

В дублікаті трудової книжки міститься запис про те, що 30 червня 1995 року ОСОБА_1 звільнено за ст. 31 КЗпПРФ.

Згідно п. 2.15. Інструкції, якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим рядком у графі 3 трудової книжки робиться запис: "Підприємство таке-то з такого-то числа перейменоване на таке-то", а у графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), його дата і номер.

В дублікаті трудової книжки відсутні записи про зміну назву підприємства на якому у період із 01.09.1992 по 30.06.1995 працював позивач.

Суд відмічає, що листі №250/03.1 від 11.05.2018 не наведено обґрунтування та наявності беззаперечних доказів, що назва юридичної особи де працював позивач із 01.09.1992 по 30.06.1995 змінилась. Окрім того, представник відповідача не надав до суду належних доказів, які були покладені в основу оскаржуваного рішення в частині перейменування підприємства.

Крім того, суд зазначає, що згідно позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17 (№К/9901/1298/17) недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на особисті права такого робітника.

В листі від 11.05.2018 №250/03.1 Новоград - Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зазначає, що ним зроблені запити до підприємств, установ, організацій, щодо підтвердження Вашої трудової діяльності. При надходженні відповідей, ОСОБА_1 буде повідомлено.

Отже, відмовляючи у призначенні позивачу пенсії за віком, відповідач виходив виключно з припущень, які не підтверджені належними документами.

Суд відмічає, що відповідачем не ставиться під сумнів розмір заробітної плати, визначеної в довідці №459 від 17.04.2018.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсії з 08.05.2018, суд зазначає наступне.

Статтею 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003, №1058-IV (чинного на час виникнення правовідносин), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Отже, судом під час розгляду адміністративної справи встановлено, що станом на день звернення до суду з позовом, позивач мав необхідний (для призначення пенсії) страховий стаж більше 15 років.

Відповідно до п. 1 ч1 ст. 45 Закону №1058, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту шляхом зобов'язання відповідача вчинити дії, варто зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства"(Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Виходячи з вищенаведеного, суд доходить до висновку, що вимога позивача щодо зобов'язання відповідача призначити пенсію відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 08 травня 2018 року є обґрунтованою.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред'явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були надані, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн, що підтверджується квитанцією №2 від 25.06.2018 (а.с.4).

У зв'язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 72-77, 241-243, 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення №31 від 11 травня 2018 року Новоград - Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Зобов'язати Новоград-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вулиця Єрьоменка,16, місто Новоград-Волинський, Житомирської області, 11708, код юридичної особи в ) призначити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 , 11700, РНОКПП - НОМЕР_1) з 08 травня 2018 року пенсію за віком.

Присудити здійснені ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 , 11700, РНОКПП - НОМЕР_1) документально підтверджені судові витрати у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири грн. 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Новоград-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Єрьоменка, 16, Новоград-Волинський, Житомирська область, 11708, ).

Повний текст судового рішення буде складений 16 липня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Лавренчук

Повне судове рішення складене 16 липня 2018 року