Справа № 464/7844/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 липня 2018 року

м. Київ

справа №464/7844/16-а

адміністративне провадження №К/9901/34867/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стародуба О.П.,

суддів - Берназюка Я.О., Гриціва М.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Інспекції архітектурно-будівельного контролю у м. Львові на постанову Сихівського районного суду міста Львова від 12.01.2017р. (суддя - Дулебко Н.І.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2017р. (судді: Кушнерик М.П., Мікула О.І., Курилець А.Р.) у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Ірокс" до Інспекції архітектурно-будівельного контролю у м. Львові про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення в сфері містобудівної діяльності,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2016 року Приватне акціонерне товариство "Ірокс" звернулось до суду з позовом, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №07-вих-2449/48 від 17.10.2016р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.09.2016р. відповідачем складено акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва. Проте жодних повідомлень про те, що 27.09.2016р. буде проведено позапланову перевірку на об'єкті будівництва за адресою: м. Львів, вул. І.Величковського, 61, 62, позивач не отримував.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 12.01.2017р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2017р., позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову відповідача №07-вих-2449/48 від 17.10.2016р. про накладення на приватне акціонерне товариство „Ірокс" штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

З такими рішенням судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нову постанову про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що здійснення заходу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкті «Будівництво багатоквартирних житлових будинків (житловий комплекс) на вулиці Величковського, 61,62 у м. Львові» посадовою особою відповідача проводилося у відповідності до чинного законодавства, при цьому було вжито достатньо заходів задля повідомлення позивача про те, що на вказаному об'єкті будівництва триває перевірка, що свідчить про те, що суб'єкт містобудування міг і повинен був знати про проведення такої перевірки.

У запереченнях на касаційну скаргу позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій у даній справі - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

У п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» встановлено відповідальність суб'єктів містобудування за недопущення посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій у розмірі десяти мінімальних заробітних плат.

Процедура накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" визначена Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 6 квітня 1995р. № 244 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. № 735).

Відповідно до п. 17 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 6 квітня 1995р. № 244, справа може розглядатися за участю суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб.

Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи. Неприбуття суб'єкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи.

В ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 20.09.2016р. заступником начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Львові Пелікан П.С. провідному спеціалісту відділу інспекційної роботи Середі О.М. видано направлення для проведення позапланової перевірки будівельних робіт за адресою: м. Львів, вул. Величковського, 61, 62. в строк з 21.09.2016р. по 27.09.2016р.

Провідним спеціалістом відділу інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Середою О.М. 27.09.2016р. складено акт про те, що голова правління позивача Микичак І.П. не допустив посадових осіб відповідача на об'єкті - будівництво багатоквартирних житлових будинків (житловий комплекс) на вул. І.Величковського, 61, 62 у м. Львові для проведення позапланової перевірки, чим порушив п.1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пп.1 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 25.05.2011р.

Провідним спеціалістом відділу інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Середою О.М. 27.09.2016р. складено протокол щодо позивача про правопорушення у сфері містобудівної діяльності про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (а.с.7-9).

Відповідачем 17.10.2016р. винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №07-вих-2449/48 від 17.10.2016р., якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.2 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 14500 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що про проведення позапланової перевірки на об'єкті будівництва на вул. Величковського, 61, 62 у м. Львові ПрАТ «ІРОКС» не повідомлялося, направлення на проведення позапланової перевірки відповідачем на адресу ПрАТ «ІРОКС» не скеровувалося та безпосередньо під час проведення перевірки представнику підприємства не надавалось. Крім цього, в акті про недопущення до перевірки не вказано інших, крім зацікавленої особи - провідного спеціаліста Інспекції Середи О.М., осіб, які б могли підтвердити викладені в такому обставини. Строк перевірки, вказаний в направленні, у разі відсутності в день початку перевірки на об'єкті будівництва будь-яких осіб від імені суб'єкта містобудування, надає можливість відповідачу скерувати повідомлення про проведення перевірки поштовим зв'язком, чи вручити таке особисто за місцезнаходженням суб'єкта містобудування.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про те, що у діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого п.2 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», оскільки позивача не було повідомлено про проведення позапланової перевірки з 21.09.2016р. по 27.09.2016р., а тому позивач не міг забезпечити належне її проведення.

Крім того, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що оскаржувану постанову відповідача №07-вих-2449/48 від 17.10.2016р. винесено за відсутності позивача без підтвердження факту дотримання вимог щодо своєчасного сповіщення суб'єкта містобудування про час та місце розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів попередніх інстанцій не спростовують та є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що доказів недопущення посадових осіб відповідача до проведення перевірки 27.09.2016р. суду не надано, про проведення позапланової перевірки позивача належним чином повідомлено не було, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про задоволення позову.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази недопущення посадових осіб відповідача до проведення перевірки 27.09.2016р. При цьому, орган державного архітектурно-будівельного контролю з метою допуску його посадових осіб до проведення перевірки та участі суб'єктів містобудування (їх представників) зобов'язаний їх повідомити про проведення перевірки, також посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на те, що на адресу позивача було направлено акт недопуску на об'єкт перевірки, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та припис про усунення виявлених порушень висновків судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки у матеріалах справи відсутні відомості щодо виконання відповідачем вимог п. 17 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995р. № 244 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013р. № 735) щодо повідомлення позивача про час і місце розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішень судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись статтями 349, 343, 350, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу архітектурно-будівельного контролю у м. Львові залишити без задоволення, а постанову Сихівського районного суду міста Львова від 12.01.2017р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2017р. у даній справі - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Я.О. Берназюк

М.І. Гриців