Справа № 289/408/18
Суддя: Невмержицький І. М.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/289/15/18
Справа №289/408/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І. М.

при секретарі с/з - Шуба В.М.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Яремчук Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському районному суді Житомирської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області в особі командира роти №1 батальону УПП капітана поліції Линника Максима Івановича про визнання протиправними дій посадової особи та скасування Постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, посилаючись на те, що посадовою особою Відповідача його безпідставно притягнено до адміністративної відповідальності за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а тому просив суд визнати поважним пропущений строк на звернення до суду, визнати дії відповідача неправомірними та скасувати Постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, а провадження в справі закрити.

Позивач в судовому засіданні не з`явився, надіслав до суду письмову заяву, просив справу розглянути без нього, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник Управління патрульної поліції в Житомирській області в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав письмовий відзив-заперечення на позов, просив справу розглянути без них, в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Суд , вислухавши Позивача,дослідивши всі докази у справі в їх сукупності,приходить до наступного.

У відповідності до вимог ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і Законів України, поваги до прав,честі і гідності інших громадян, до правил співжиття,сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачено, зокрема, що порушення правил проїзду перехресть тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, Позивач ОСОБА_1 08.02.2018 року о 15 год. 35 хв. в м.Житомирі по Київському шоссе,73 керував транспортним засобом марки «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 і в цей час був зупинений командиром роти №1 батальону УПП капітаном поліції Линником Максимом Івановичем, який повідомив водія автомобіля про те, що він проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора,чим порушив п.8.7.3 ПДР України.

Відразу після цього поліцейський Линник М.І. запросив ОСОБА_1 до службового автомобіля, показав відеозйомку, проведену нагрудною відеокамерою поліцейського, заповнив та оголосив Постанову серії БР за №494328 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. за порушення вимог ст.122 ч.2 КУпАП.

З викладеним в Постанові ОСОБА_1 не погодився та заявив клопотання про розгляд справи з участю представника та ознайомлення з відеозаписом його правопорушення і йому було продемонстроване відео, з якого на думку Позивача взагалі незрозуміло де це відбувається та з яким автомобілем.

Згідно п.8.10. ПДР України - у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія) ,дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки" якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.»

Згідно п. 8.11 ПДР України - водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху».

Згідно п. 16.8 ПДР «Водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.». На моєму шляху не було дорожньої розмітки 1.12 та дорожніх знаків 5.62. Тому цей пункт правил забов`язує водія виконати завершення маневруВідповідно до п. 16.8. ПДР України, Водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Частиною 1 статті 258 КУпАП визначений перелік статей Кодексу згідно яких протокол про адміністративне правопорушення не складається.

У відповідності до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень,розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься Постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання Постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається,то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти Протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст..256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-3 КУпАП та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху,у т.ч.зафіксованих в автоматичному режимі.

Цей Протокол має бути додатком до Постанови у справі про адміністративне правопорушення.

За клопотанням представника Відповідача судом переглянуто відеозапис зупинки та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Під час перегляду відео дійсно незрозуміло в якому саме місці це відбувається і з яким автомобілем.

Як вбачається з матеріалів справи факт вчинення правопорушення інспектором поліції був зафіксований не в автоматичному режимі, а за допомогою нагрудної відеокамери поліцейського, невідомої моделі,конструкції, технічних характеристик, ліцензійності та часу технічної повірки( освідування) без зазначення цього в Постанові.

Також зі справи вбачається, що ОСОБА_1 під час складання Постанови висловив свою незгоду з діями поліцейського щодо притягнення його до адміністративної відповідальності саме за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП,однак інспектор поліції Протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст..256 КУпАП не склав.

Відповідно до ст. 276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв`язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Частиною 3 ст.258 КУпАП передбачено, що працівник патрульної поліції може винести Постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу.

Проте, Постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи.

Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Частиною 3 ст.258 КУпАП визначено, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що Постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим та у відповідності до ст.276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за юридичною адресою відповідача: м.Житомир вул..Покровська,96.

Проте, поліцейський Линник М.І. положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський Линник М.І. не дав правопорушнику можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі.

Крім того, поліцейський Линник М.І. проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП, згідно з якою розглянувши справу на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливив дотримання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст.279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Будь-якої підготовки до розгляду справи не було проведено, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.

Відповідно ст. 59 Конституції України "Кожен має право на правову допомогу" та відповідно до ст. 268 КУпАП : «Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права».

Однак, в супереч вимогам ст.268 КУпАП Відповідач протиправно позбавив Позивача такого права, відмовивши в перенесенні розгляду справи у зв`язку з необхідністю Позивачем скористуватися юридичною допомогою.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справi про адмiнiстративне правопорушення є будь-якi фактичнi данi, на основi яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявнiсть чи вiдсутнiсть адмiнiстративного правопорушення, виннiсть даної особи в його вчиненнi та iншi обставини, що мають значення для правильного вирiшення справи.

Цi данi встановлюються: Протоколом про адмiнiстративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адмiнiстративної вiдповiдальностi, потерпiлих, свiдкiв, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технiчних приладiв та технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису чи засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, якi використовуються при наглядi за виконанням правил, норм i стандартiв, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей i документiв, а також iншими документами.

Факт застосування інспектором поліції Линником М.І. нагрудної відеокамери поліцейського не зафіксований в оскаржуваній Постанові.

Таким чином, твердження інспектора про порушення Позивачем правил ПДР України, є лише його суб`єктивною думкою та припущенням, яке не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене суд вважає, що Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності рішення свого працівника,а тому позовні вимоги задовольняє.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 33, 122, 245, 251, 252, 254, 283, 287, 288 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», статтями 6, 7, 18, 19, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, Керуючись Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 ст.55 Конституції України, 245, 247, 280, 283, 278, 287, 288 КУпАП, ч.2, ст.. 71, 105, 106, 162, 166 КАС України,

ВИРІШИВ:

Визнати протиправними дії командира роти №1 батальону УПП капітана поліції Линника Максима Івановича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Постанову про адміністративне правопорушення серії БР за №494328 від 08.02.2018 року, про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень скасувати, а провадження у справі - закрити..

Апеляційна скарга на Рішення може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. М. Невмержицький