Справа № 0440/5027/18
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

11 липня 2018 року Справа №0440/5027/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Павлограджитлосервіс» Павлоградської міської ради, третя особа: Західно-Донбаська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області про накладення арешту на кошти та інші цінності, -

ВСТАНОВИВ:

06.07.2018р. Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулося з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Павлограджитлосервіс» Павлоградської міської ради, третя особа: Західно-Донбаська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області та просить накласти арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться у банках відповідача у розмірі 658249,46 грн.

Вивчивши зміст адміністративного позову та додані до нього документи, суд приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає поверненню позивачеві, виходячи з наступного.

Згідно із положеннями п. 3 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Пунктом 1 ч.1, ч.3 ст.59 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до ч. 6 ст. 59 Кодексу адміністративного судочинства України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

У відповідності до вимог ч. 8 ст. 59 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Враховуючи викладене, сторона у справі має право на звернення до суду через представника лише на підставі документу, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.

Положення наведених норм процесуального права дають підстави для висновку, що повноваження представника юридичної особи, в тому числі суб'єкта владних повноважень, можуть підтверджуватись, зокрема, довіреністю, яка видана від її імені та підписана особою, уповноваженою на це законом або установчими документами або її копією, засвідченою у встановленому законом порядку.

Загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами в установах незалежно від способу фіксації та відтворення інформації, яка міститься в документах, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік і контроль за виконанням у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади встановлені Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 1242 (далі - Типова інструкція).

Згідно з пунктом 77 Типової інструкції напис про засвідчення документа складається із слів "Згідно з оригіналом", найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії і проставляється нижче реквізиту документа "Підпис".

Напис про засвідчення копії скріплюється печаткою із зазначенням на ній найменування відповідної установи (без зображення герба) або печаткою структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) установи.

Враховуючи викладене, засвідчення оригіналу документа передбачає: 1) вчинення відповідного напису уповноваженою на таку дію особою із зазначенням її посади, ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, слів "Згідно з оригіналом", а також дати засвідчення копії; 2) скріплення напису про засвідчення копії підписом уповноваженої особи та печаткою установи.

Так, як вбачається зі змісту поданого адміністративного позову його підписано представником ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від 07.02.2018 року №479/04-36-10-06-07 та згідно цієї довіреності має право засвідчувати її копії.

При цьому, долучена до адміністративного позову копія довіреності видана Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області на ім'я ОСОБА_1, завірена ГДІ юр. управління ОСОБА_2, тобто не засвідчена у встановленому законом порядку, а отже не є належним документом, що підтверджує право особи, яка підписала адміністративний позов на вчинення такої дії.

Також і до адміністративного позову не додано доказів, які підтведжують наявність у ГДІ юр. управління ОСОБА_2 повноважень щодо засвідчення документів у порядку встановленому Типовою інструкцією в тому числі і довіреності виданої на ім'я ОСОБА_1

Таким чином, суд приходить до висновку, що даний адміністративний позов підписано особою-представником за відсутності підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва позивача, а отже, яка не мала права його підписувати в порушення вимог п.3 ч.4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Практика щодо застосування вищезазначених норм права викладена в ухвалах Верховного Суду від 22 лютого 2018 року справа №805/2691/17-а (провадження №К/9901/20966/18), від 27 лютого 2018 року справа №808/2498/17 (провадження №К/9901/26667/18), від 26 лютого 2018 року справа №826/5137/16 (провадження №К/9901/27471/18) у тому числі і в ухвалі Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2018р. у справі №804/6974/17, яка повинна бути врахована адміністративним судом згідно ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

За викладених обставин, даний адміністративний позов підлягає поверненню позивачеві на підставі п.3 ч.4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись п.3 ч.4 ст.169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Павлограджитлосервіс» Павлоградської міської ради, третя особа: Західно-Донбаська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області про накладення арешту на кошти та інші цінності - повернути позивачеві.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими матеріалами надіслати позивачу за зазначеною у позовній заяві адресою.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня складання ухвали у відповідності до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу УІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва