Справа № 825/1778/16
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2018 року Чернігів Справа № 825/1778/16

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі - Чернігівська ОДПІ), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Чернігівська ОДПІ від 30.06.2016 №30038-13, яким визначено суму податкового зобовязання по транспортному податку з фізичних осіб в розмірі 25 000,00 грн (а.с.6).

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не врахував вартість легкового автомобіля, що йому належить, в тому числі пробіг автомобіля. Так, станом на 2016 рік його транспортний засіб коштує менше ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року і не є об'єктом оподаткування транспортним податком в розумінні пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України. Враховуючи наведене вважає, що винесене Чернігівською ОДПІ податкове повідомлення-рішення є протиправним.

Ухвалою від 24.05.2018 справу прийнято до провадження та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.

Представник відповідача у встановлений судом строк надав відзив на позов, в якому із позовними вимогами не погодився, зазначивши, що при винесенні оскаржуваного рішення діяв відповідно до п.13 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів Укравни від 18.02.2016 №66. При цьому також звернув увагу на те, що вартість автомобіля визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті. Тобто, органи ДФС, в тому числі і Чернігівська ОДПІ, не здійснюють безпосереднього розрахунку середньоринкової вартості транспортного засобу. Мінекономрозвитку надає до ДФС списки автомобілів, які є обєктом оподаткування, дані автомобілі вносяться до ІС "Податковий блок". Далі, на основі вищезазначених списків, здійснюється формування податкового повідомлення-рішення, яке вручається/надсилається платникам транспортного податку.

Суд в порядку підготовки справи до розгляду зобов'язав відповідача надати отриману від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України інформацію про автомобіль позивача, яка розрахована у відповідності до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66, також витребував у Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (Мінекономрозвитку) (01008, Україна, м. Київ, вул. М.Грушевського,12/2) інформацію, актуальну станом на 2016 рік, про середньоринкову вартість автомобіля марки "TOYOTA" модель "LAND CRUISER 200", об'єм двигуна 4461 см3, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, дата першої реєстрації транспортного засобу 17.06.2014, із заявленим пробігом в 107112 км.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зважає на таке.

ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля марки "TOYOTA", модель "LAND CRUISER 200", СВ0060ММ, 2014 року випуску, з обємом двигуна 4461 куб. см, дата першої реєстрації транспортного засобу 17.06.2014 із заявленим пробігом в 107112 км, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

У звязку з вищенаведеним, згідно із пп.54.3.3 п.54.3 ст.54, пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України Чернігівською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 30.06.2016 №30038-13, яким визначено суму податкового зобовязання по транспортному податку з фізичних осіб в розмірі 25 000,00 грн на підставі наданого Мінекономрозвитку до ДФС списку автомобілів, які є обєктом оподаткування.

Вказане податкове повідомлення-рішення є предметом даного спору.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, судом враховано, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (ст.1 Податкового кодексу України).

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким згідно зі ст.267 Податкового кодексу України введено новий транспортний податок.

Відповідно до п.10.2 ст.10 Податкового кодексу України місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю). Повноваження міських рад щодо податків та зборів визначені ст.12 Податкового кодексу України. А відповідно до пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. У разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю (пп.12.3.5 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України). Водночас, 24.12.2015 Верховною Радою України прийнято Закон України №909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році", що набрав чинності 01.01.2016 (далі - Закон №909-VIII), яким внесено зміни у Податковий кодекс України щодо обєкту оподаткування транспортним податком. Так, згідно пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних взаємовідносин), платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування. Відповідно пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України (в редакції Закону від 24.12.2015 №909-VIII) визначено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті. Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 цієї статті (п.267.4 ст.267 Податкового кодексу України). Обчислення суми податку з обєкта/обєктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку (пп.267.6.1 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України). Також п.4 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону №909-VIII визначено, що у 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України та Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки Законом України №909-VIII не встановлювався новий транспортний податок, а також не змінювалась його ставка, з 01.01.2016 платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше п'яти років, середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати. Станом на 01.01.2016 мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 1378,00 грн (ст.8 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік"). Отже, 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 складали 1 033 500,00 грн. Таким чином, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500,00 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Отже, як було вже зазначено, така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (абз.2 пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України).

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66, відповідно до положень п.2 якої середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у п.3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 №403 (Офіційний вісник України, 2013р., N44, ст.1576), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач. Середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100) х (1 ± (Г к / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Г к - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2 (п.3 Порядку №403). Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (п.4 Порядку №403).

Також згідно п.5 Методики, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об'єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п.13 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

При цьому Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (п.14 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обовязок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про автомобіль позивача, яка розрахована у відповідності до вищенаведеної Методики. Таку інформацію відповідачем було додано до заперечення на позов (а.с.29,30).

На виконання постанови Верховного Суду від 18.04.2018, суд зобов'язав відповідача надати отриману від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України інформацію про автомобіль позивача, яка розрахована у відповідності до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66, яка стала підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Таку інформацію відповідачем повторно додано до відзиву на позов (а.с131-133).

Суд визнає вказану інформацію належним доказом і правомірною підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки вона повністю відповідає вищезазначеному положенню п.13 Методики (в редакції чинній на час спірних правовідносин). Така вартість визначається Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики, тобто розраховується середньоринкова вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подається ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. В питанні правомірності отримання інформації важливим і ключовим є отримання ДФС від Мінекономрозвитку списків автомобілів, які є обєктом оподаткування, що відповідачем було доведено на підставі роздруківки з ІС "Податковий блок".

Суд також витребував у Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (Мінекономрозвитку) інформацію, актуальну станом на 2016 рік, про середньоринкову вартість автомобіля марки "TOYOTA" модель "LAND CRUISER 200", об'єм двигуна 4461 см3, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, дата першої реєстрації транспортного засобу 17.06.2014, із заявленим пробігом в 107112 км.

Мінекономрозвитку листом від 14.06.2018 №3805-05/25517-05 надав суду інформацію про те, що розрахована у 2016 році згідно з Методикою середньоринкова вартість"TOYOTA" "LAND CRUISER 200" з об'ємом циліндрів двигуна 4,5 літра, дизель, автоматична коробка переключення передач, 2014 року випуску та з пробігом в 107112 км становила 1 063 750,00 грн (а.с.134).

Таким чином суд впевнився у наявності підстав у податкового органу для прийняття податкового повідомлення-рішення.

При цьому, посилання позивача на розрахунок середньоринкової вартості транспортних засобів, визначеному ним 10.11.2016 на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України транспортного засобу марки "TOYOTA", модель "LAND CRUISER 200", 2014 року випуску, із заявленим пробігом в 107112 км, в якому вартість складає 1 026 665,64 грн (а.с.35), і є меншою ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня, судом оцінюється критично. Сукупний аналіз вищезазначених норм законодавства свідчить про те, що у відповідності до положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про не врахування позивачем при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу, а саме: об'єм циліндрів двигуна 4,5 літра, дизель, автоматична коробка переключення передач. Зазначені обставини впливають на правильність розрахунку, а отже розрахунок позивача не може бути належним доказом, як такий, що не відповідає п.14 Методики. Інші роздруківки оголошень продажу автомобілів марки "TOYOTA", модель "LAND CRUISER" на сайті АVTО RІА для розрахунку середньоринкової вартості транспортних засобів не можуть бути враховані, оскільки не передбачені п.13 Методики.

Тобто, наданими відповідачем документами повністю підтверджується перевищення 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня середньоринкової вартості транспортних засобів. Тому нарахування податкового зобовязання відбувалась на законних підставах, що підтверджує дії субєкта владних повноважень в правовому полі, а отже податкове повідомлення-рішення Чернігівська ОДПІ від 30.06.2016 №30038-13, яким визначено суму податкового зобовязання по транспортному податку з фізичних осіб в розмірі 25 000,00 грн є правомірним та скасуванню не підлягає.

У відповідності до вимог ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (вул. Комочкова,34 м. Чернігів 14000 і.н. НОМЕР_2) до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області (вул. Реміснича,11, м. Чернігів, 14000, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016 №30038-13 - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повне рішення суду складено 12 липня 2018 року.

Суддя Л.О. Житняк