Справа № 766/4807/18
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 р.м.ОдесаСправа № 766/4807/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Дорошинська В.Е. час і місце ухвалення: не зазначено, м. Херсон
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаСеменюк Г.В.
суддів: Потапчук В.О.
Шляхтицький О.І.
розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти батальйону №1 УПП у м. Миколаєві лейтенанта поліції Кравченко Дмитра Геннадійовича на Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 08 травня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Інспектора роти батальйону №1 УПП у м. Миколаєві лейтенанта поліції Кравченко Дмитра Геннадійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Інспектора роти батальйону №1 УПП у м. Миколаєві лейтенанта поліції Кравченко Дмитра Геннадійовича, в якій просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 020533 від 17.03.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності, мотивуючи його тим, що у зв'язку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, дана постанова є протиправною і суперечить вимогам чинного законодавства.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 08 травня 2018 року позов задоволено. Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №020533 від 17.03.2018 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 425 грн.

Не погодившись з Рішенням суду першої інстанції, Інспектор роти батальйону №1 УПП у м. Миколаєві лейтенанта поліції Кравченко Дмитро Геннадійович подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що факт порушення підтверджується відеозаписом та те, що відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається.

Учасники справи сповіщались належним чином про час, дату та місце проведення судового засідання, однак своїм правом на участь в розгляді апеляційної скарги не скористались та у судове засідання не з'явилися, тому судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження згідно ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що позивач 17.03.2018 року о 14-55 год. на автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 76 км., керував транспортним засобом RENAULT TRAFIK, державний номер НОМЕР_1 та здійснив обгін на перехресті транспортного засобу, що рухався в попутному напрямку, чим порушив п. 14.6 а ПДР України.

Внаслідок цього, 17.03.2018 року постановою Інспектора роти батальйону №1 УПП у м. Миколаєві лейтенанта поліції Кравченко Дмитра Геннадійовича позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Позивач не погодившись з вищевказаною постановою, оскаржив її до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому відсутні і підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Одеський апеляційний адміністративний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Так, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або до суду у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 2 р. ІІІ Інструкції № 1395 встановлено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною другою ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, з аналізу наведених норм діючого законодавства України вбачається, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, повноваження щодо розгляду справи про порушення ПДР, прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення та визначення виду адміністративного стягнення відносяться до компетенції службової особи Національної поліції.

Щодо наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КпАП України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч.ч.3 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На переконання колегії суддів, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, апелянт виконав свій обов'язок і надав суду належні і допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Так, факт вчинення ОСОБА_5 правопорушення доводиться, зокрема, матеріалами відео фіксації, наданими відповідачем до суду першої інстанції, на якому чітко видно, що транспортний засіб RENAULT TRAFIK, державний номер НОМЕР_1 здійснив обгін на перехресті транспортного засобу, що рухався в попутному напрямку, чим порушив п. 14.6 а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122КУпАП.

Відповідно до п. 14.6 Правил дорожнього руху України обгін заборонено: а) на перехресті.

Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови про накладення штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

З огляду на викладене, оскаржуване відповідачем Рішення суду першої інстанції не можна вважати таким, що прийнято відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для його скасування.

Враховуючи вище викладене, колегія судів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного Рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а відтак, відповідно до ст.ст. 315, ст. 317 КАС України, - оскаржуване Рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти батальйону №1 УПП у м. Миколаєві лейтенанта поліції Кравченко Дмитра Геннадійовича, - задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 08 травня 2018 року по справі № 766/4807/18, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені позову ОСОБА_5, - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили у порядку ст.ст. 272, 325 КАС України та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України не може бути оскаржена.

суддя-доповідач: Семенюк Г.В.
судді Потапчук В.О. Шляхтицький О.І.