Справа № 821/1418/17
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/1418/17

Категорія: 3 Головуючий в 1 інстанції: Кузьменко Н.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача-головуючого Шляхтицького О.І.,

суддів: Бойка А.В., Осіпова Ю.В.,

при секретарі Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом, в якому просила достроково припинити (розірвати) контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського та рядового складу, укладений 13.02.2017 року на підставі відношення відповідача від 07.02.2017 №19/3 між Міністерством оборони України в особі командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 полковником ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням, що передбачено підп. "з" п.6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-Х11, а саме: припинення (розірвання) контракту у зв`язку із систематичним невиконанням його умов командуванням (за бажанням військовослужбовця).

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що позивач проходить службу на посаді стрілець-санітар відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти 2 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 м. Миколаїв. Вказувала, що відповідачем порушені умови п.2 контракту, відповідачем було приховане від неї той факт, що право прийняття до черги на отримання службового житла отримає лише через 5 років військової служби, а також той факт, що право на навчання по укладенню контракту може отримати лише після укладення по завершенню нині існуючого нового контракту. 28.06.2017 відповідним рапортом позивач звернулась по команді з викладенням претензій і причин дострокового розірвання контракту, та попередила відповідача про свій намір достроково розірвати контракт у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням і з огляду на нестерпні і принизливі дії командування роти. В рапорті посилалась на те, що командир роти ОСОБА_4 , головний сержант ОСОБА_5 , командир батальйону Сікоза нецензурно висловлювались на її адресу, відверто глузують і знущаються з позивача, погрожують зброєю, через що позивач має побоювання за своє життя та здоров`я. Без будь-яких пояснень відповідач повністю позбавив позивача грошового забезпечення, три місяці не виплачувалось грошове забезпечення, що унеможливлює право жити і харчуватись. Також відповідач не надав підйомну грошову допомогу для найму житла, а ночувати в казармі ОСОБА_1 відмовляють, ліжка чи пристосованого міста не виділено, вимагають покинути о 17-30 розташування частини, позивач стверджувала, що прийняти гарячу їжу має тільки раз на добу, сніданок і вечерю ніде приготувати; випрати білизну, помитись у казармі немає умов, її права як людини і жінки ігноруються і висміюються. У Військовому квитку є запис тільки про те, що ОСОБА_1 є солдатом, запису про посаду стрільця-санітара у військовому квитку відповідач не вчиняв, за позивачем не закріплена зброя.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що 13.02.2017 Міністерством оборони України в особі командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського та рядового складу на три роки. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 128 від 06.06.2017 солдата ОСОБА_1 прийнято на посаду стрільця-санітара відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти 2 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 ВОС - 100915М/658, зараховано на всі види забезпечення та на котлове забезпечення.

ОСОБА_1 стверджувала про подання 28.06.2017 на ім`я командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 відповідного рапорту з клопотанням про дострокове розірвання контракту про проходження військової служби з огляду на порушення її прав, які передбачені контрактом, але не виконуються командуванням підрозділу. Суть порушення: не призначення на відповідну посаду, заперечується право на навчання у вищому військовому закладі, недотримання тривалості службового часу, командир роти та головний сержант вимагають прибути до частини після 20-21 години, забороняють вільне пересування по території частини, ставлять в наряд з чужою зброєю, знущаються, принижують честь, нецензурно висловлюються на адресу ОСОБА_1 , погрожують автоматом, ОСОБА_1 в рапорті зазначає про ненадання їй приміщення для проживання, відсутність умов для гігієни, душа, туалету. Останні два тижня на вимогу сержанта ОСОБА_5 вимушена залишати військову частину о 17.30, внаслідок чого харчується раз на добу, отримує смс з погрозами побиття та вбивства, тому позивач побоюється за своє життя.

21.09.2017 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить судовим рішенням достроково припинити (розірвати) контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського та рядового складу укладений 13.02.2017 року на підставі Відношення Відповідача від 07.02.2017 №19/3 між Міністерством оборони України в особі командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 полковником ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , - у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням.

В підтвердження своїх позовних вимог позивач надала копію контракту від 13.02.2017, копію відношення відповідача від 07.02.2017 №19/3, копію військового квитка, копію наказу № 128 від 06.06.2017, копію рапорту від 28.06.2017, лист т.в.о. командувача Військово-Морських сил ЗСУ від 26.06.2017 про відсутність права навчатись без відриву від військової служби у вищих військових навчальних закладах, фотографії приміщень казарми, банківську виписку карткового рахунку. В судовому засідання ОСОБА_1 надала пояснення, що рапорт від 28.06.2017 не був розглянутий командиром військової частини НОМЕР_1 по суті, відповіді на рапорт вона не отримала. 29.06.2017 позивач звернулась до військової прокуратури з письмовою заявою, в той же час командир військової частини НОМЕР_1 розцінив відсутність Скрипки у військовій частині як самовільне залишення військової частини і неправомірно позбавив грошового забезпечення. Також позивач стверджувала, що був поданий 24.08.2017 року рапорт Міністру оборони України з проханням розірвати контракт про проходження військової служби достроково у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту командуванням. Позивач надала суду відповідь командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України на заяву ОСОБА_1 про дострокове припинення (розірвання) контракту, в якій повідомлено про відсутність підстав для звільнення з військової служби у зв`язку з систематичним невиконанням його умов командуванням.

З пояснень представника в/ч НОМЕР_1 в судовому засіданні вбачається, що рапорт ОСОБА_1 від 28.06.2017 не зареєстрований, відсутні будь-які інші рапорти щодо невиконання командуванням умов контракту, в підтвердження чого надана довідка від 19.10.2017 т.в.о. начальника стройової частини в/ч НОМЕР_1 , службових розслідувань з приводу звернення ОСОБА_1 до Міністра оборони України не проводилось. Військовою частиною НОМЕР_1 надано суду накази по в/ч про зняття ОСОБА_1 з котлового забезпечення на період лікування, відряджень, відпустки та накази про зарахування ОСОБА_1 на котлове забезпечення при прибутті до в/ч, копія наказу по в/ч № 148 від 29.06.17, № 151 від 03.07.17, з доданими рапортами, копію листа Міноборони України від 01.10.2015 № 322/2/8417 щодо особливого періоду.

Військовою частиною НОМЕР_1 суду надана копія рапорту ОСОБА_1 про перерахування грошового забезпечення на картковий рахунок з вказівкою реквізитів від 11.09.17, яку позивач просить не вважати належним доказом, оскільки позивач стверджує, що рапорт написаний іншою особою.

Допитаний в суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_5 командир взводу 2 батальйону морської піхоти В/ч НОМЕР_3 , заперечував викладені в позовній заяві факти погроз, знущань, та інших неправомірних дій по відношенню до ОСОБА_1 , повідомив, що ОСОБА_1 не має бажання проходити військову службу, оскільки очікувала, що буде мати право навчатись у вищому військовому учбовому закладі. Повідомив суд, що ОСОБА_1 була надана койка в окремому приміщенні, але в подальшому виникла необхідність переселення ОСОБА_1 у казарму в розташуванні військової частини, при небажанні розміщувати в казармі військовослужбовець за контрактом має право наймати житло за межами військової частини. Ніяких рапортів від позивача про порушення умов контракту він не отримував.

На запит суду першої інстанції заступник військового прокурора Миколаївського гарнізону підполковник юстиції Кравченко Б. листом від 31.10.14 повідомив, що письмові звернення ОСОБА_1 про порушення командуванням військової частини НОМЕР_1 умов контракту до військової прокуратури Миколаївського гарнізону не надходили та не розглядались. Т.в.о. командувача Військово-Морських Сил ЗСУ повідомив суд листом від 23.11.17 про те, що матрос ОСОБА_1 з рапортом про звільнення у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням військової частини НОМЕР_1 до Командування ВМС ЗСУ або скаргою на дії командування військової частини НОМЕР_1 не зверталась, підстав для призначення та проведення службового розслідування не було.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв в межах та у спосіб передбаченим чинним законодавством України.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, Інструкцією з організації обліку особового складу ЗС України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Питання проходження військової служби регулюються Законом України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок та військову службу", (далі - Закон N 2232-XII), Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, яке затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 ( далі Положення № 1153/2008), Інструкцією з організації обліку особового складу ЗС України, затвердженою наказом Міноборони України від 26.05.2014 №333.

За змістом частини першої статті 19 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.

Згідно Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами (ст. 9). Військовослужбовці перебувають під захистом держави і мають усю повноту прав і свобод, закріплених Конституцією України (ст. 18). Військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом (ст. 26).

За правилами пункту 15.3 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 (надалі - Положення № 1153/2008), контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України - це письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби. Пунктом 16 Положення № 1153/2008 встановлено, що право на укладення від імені Міністерства оборони України контракту про проходження військової служби надається, зокрема: 2) посадовій особі, яка має право видавати накази по особовому складу та до повноважень якої належить призначення на відповідні посади, - з особами, що призначені або призначаються на посади, за якими штатом (штатним розписом) передбачено військове звання від рядового складу до старшого офіцерського складу.

Згідно пункту 12 Положення № 1153/2008 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України. Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання підполковника (капітана 2 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Таким чином, ОСОБА_2 як командир В/ч НОМЕР_1 має право за результатом розгляду рапорту видати наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади та достроково припинити контракт, укладений між Міністерством оборони України та ОСОБА_1 про проходження військової служби.

Однією з особливостей служби за контрактом є його строковість, однак це не означає, що контракт не може бути припинено достроково.

На підставі статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" звільнення зі служби проводиться: б) військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, - на підставах, передбачених частиною шостою, з урахуванням випадків, визначених частиною восьмою цієї статті (ч. 2). Частиною 6 даної статті встановлено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби: а) у зв`язку із закінченням строку контракту; б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби; в) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі; г) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі; д) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких встановлено Кабінетом Міністрів України; е) через службову невідповідність; є) у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади; ж) у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку; з) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням (за бажанням військовослужбовця); и) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; і) у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням, відповідно до якого військовослужбовця притягнуто до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, пов`язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про запобігання корупції"; ї) у зв`язку з неможливістю переведення на іншу посаду у разі безпосереднього підпорядкування близькій особі; й) у зв`язку із встановленням за результатами спеціальної перевірки, яка здійснюється під час доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці України, відомостей, які не відповідають установленим законодавством вимогам для зайняття посади (прийому на військову службу); к) у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем - жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років; л) у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частинами третьою та четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади"; м) у зв`язку із закінченням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу за новим контрактом військовослужбовцями, які проходили військову службу за контрактом, укладеним на умовах, передбачених абзацом другим частини третьої статті 23 цього Закону.

Пунктом 34 Положення № 1153/2008 встановлено, що контракт припиняється (розривається), зокрема, у день, зазначений у наказі командира (начальника) військової частини по стройовій частині про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (у разі дострокового припинення (розірвання) контракту, звільнення з військової служби або направлення для проходження військової служби до іншого військового формування з виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України). А відповідно до п. 228-1 Положення № 1153/2008 «звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням здійснюється в разі, коли протягом останніх 12 місяців служби військовослужбовця командуванням два чи більше разів не виконувалось одне або декілька із зобов`язань та інших умов, визначених контрактом. Невиконання зобов`язань та інших умов, визначених контрактом, не враховується для встановлення систематичного невиконання умов контракту командуванням, якщо їх виконання стало неможливим у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій, а також залучення до здійснення заходів правового режиму надзвичайного стану, боротьби з тероризмом і піратством, посилення охорони державного кордону, ліквідації надзвичайних ситуацій природного та техногенного характеру, надання військової допомоги іншим державам.»

Пунктом 2.12. Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170, передбачено, що «контракт про проходження служби припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби за підставами, визначеними пунктом 35 Положення… Про дострокове розірвання контракту за наявності підстав, передбачених пунктами б, в, д, з, к частини шостої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, військовослужбовець повідомляє командування військової частини рапортом на звільнення з військової служби…».

Отже, до подання рапорту про звільнення з військової служби за пунктом з) частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням) необхідна така передумова, що протягом останніх 12 місяців служби військовослужбовця командуванням два чи більше разів не виконувалось одне або декілька із зобов`язань та інших умов, визначених контрактом. Про факти невиконання контракту командуванням може свідчити подані військовослужбовцем рапорти, скарги, заяви, а також службові розслідування.

Дисциплінарним Статутом Збройних сил України (розділ 5) передбачено, що усі військовослужбовці мають право надсилати письмові звернення або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів досудового розслідування та інших державних органів у разі: незаконних рішень, дій (бездіяльності) щодо них командирів чи інших військовослужбовців, порушення їх прав, законних інтересів та свобод; незаконного покладення на них обов`язків або незаконного притягнення до відповідальності. З інших питань службової діяльності скарга подається безпосередньому командирові тієї особи, чиї дії оскаржуються, а якщо ті, хто подають скаргу, не знають, з чиєї вини порушені їх права, скарга подається у порядку підпорядкованості.

Військовослужбовці, які подали заяву чи скаргу, мають право: особисто викласти свої аргументи особі, яка перевіряє заяву чи скаргу, звернутися за допомогою до свідків; подати додаткові матеріали, що стосуються справи, чи клопотати, щоб їх вимагав командир або орган, який розглядає заяву або скаргу; бути присутнім під час розгляду заяви чи скарги; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; ознайомитися з матеріалами перевірки заяви чи скарги; оскаржити прийняте за їхньою заявою чи скаргою рішення в суді; вимагати відшкодування збитків у встановленому законом порядку. Ніхто не може бути скривджений на службі чи покараний за те, що він подає пропозицію, заяву чи скаргу.

Пропозиція, заява чи скарга, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в пропозиції, заяві чи скарзі, не входять до компетенції командира, органу військового управління, вони в строк не більше п`яти днів пересилаються ним за належністю відповідній посадовій особі чи органу, про що сповіщається військовослужбовець, який подав пропозицію, заяву чи скаргу. Якщо пропозиція, заява чи скарга не містять даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, вони в той же строк повертаються військовослужбовцю з відповідним роз`ясненням.

Пропозиція, заява чи скарга вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання і з приводу їх вжито необхідних заходів або дано вичерпні відповіді. Відмова в задоволенні питань, викладених у пропозиції, заяві чи скарзі, доводиться до відома військовослужбовців, які їх подали, у письмовій формі з посиланням на закон або військові статути і зазначенням мотивів відмови та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Усі пропозиції, заяви чи скарги розглядаються і вирішуються у строк не більше одного місяця з часу їх отримання, а ті, що не потребують додаткового вивчення й перевірки, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів з часу їх надходження. Якщо у місячний строк вирішити порушені у зверненні питання неможливо, командир встановлює новий строк, про що сповіщається військовослужбовець, який подав звернення. При цьому загальний строк розгляду пропозиції, заяви чи скарги не може перевищувати сорока п`яти днів.

До того ж статтею 121 Дисциплінарного Статуту передбачено, що командири військових частин, начальники органів військового управління зобов`язані проводити особистий прийом військовослужбовців, членів їх сімей, а також інших громадян з питань, що стосуються їх діяльності. Прийом проводиться регулярно у встановлені дні та години. Усі звернення на особистому прийомі реєструються, і якщо вирішити їх безпосередньо на особистому прийомі неможливо, вони розглядаються у такому ж порядку, що й письмові звернення. Усі пропозиції, заяви та скарги в день їх надходження заносяться до Журналу реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян (додаток 4 до цього Статуту), який ведеться і зберігається у кожній військовій частині, закладі та установі.

Отже, рапорту про звільнення за такою підставою як систематичне невиконання умов контракту командуванням повинно передувати подання інших рапортів, заяв, скарг до безпосереднього командира чи вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв`язку із цим відповідного прохання. Усі рапорти пишуться на підставі Статуту ЗСУ. Саме факт подачі рапорту щодо конкретного питання (незабезпечення житлом та котловим забезпеченням, несвоєчасна виплата грошового забезпечення, погрози, неадекватна поведінка інших військовослужбовців тощо) впливає на виникнення чи припинення військових правовідносин. У кожній військовій частині організовано несекретне діловодство і його ведення покладено на службу діловодства, а там, де вона за штатом не передбачається, на особу (групу осіб), відповідальну за ведення діловодства, яка призначається наказом командира (керівника) військової частини. Начальник служби діловодства або інша посадова особа зобов`язана зареєструвати рапорт військовослужбовця.

В ході судового розгляду позивачем не надано доказів того, що ним подавались (крім рапорту від 28.06.2017) інші рапорти, наприклад, які стосувались викладених в позовній заяві порушень умов контракту зі сторони командування. Копій цих рапортів суду не надано.

Щодо рапорту від 28.06.2017, то факт його отримання командиром військової частини НОМЕР_1 заперечується, на самому рапорті немає відмітки про його прийняття в/ч НОМЕР_1 . Позивач не одержав у встановлений строк ніякої відповіді про результати розгляду даного рапорту.

Отже, недоведеним є факт подання даного рапорту. Водночас навіть при належному поданні даного рапорту, викладені в ньому факти порушень зі сторони командування нічим не підтверджуються, оскільки відсутні докази попередніх звернень позивача в порядку, встановленому Дисциплінарним Статутом.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність обставин протиправності бездіяльності відповідачів щодо не розгляду рапорту позивача про дострокове звільнення з військової служби та як наслідок відсутності підстав для спонукання відповідачів до активної поведінки, тобто до зобов`язання розірвати достроково контракт та звільнити позивача з військової служби.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги.

Стосовно доводів апелянта щодо звернення позивача до Міністра оборони зі скаргою, усне звернення до військового прокурора, факт затримання грошового забезпечення, колегія суддів зазначає, що вказані обставини не спростовують, що відповідач діяв в межах та у спосіб передбаченим чинним законодавством України.

Посилання апелянта на порушення частини 2 статті 59 ЦПК України колегія суддів відхиляє, адже ця справа відноситься до адміністративної юрисдикції та розглядається за правилами КАС України.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2017 року у справі № 821/1418/17 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 12 липня 2018 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов