Справа № 816/1952/18
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2018-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/1952/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №816/1952/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

08 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області) , в якій просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення з 01.01.2018 відповідно до вимог частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та провести відповідні виплати, встановивши судовий контроль за виконанням рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на протиправні дії відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії позивачу як військовослужбовцю з 01.01.2018 відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за вислугою років виходячи із її заниженого розміру - 70% замість 90% грошового забезпечення військовослужбовця, встановленого законом на момент призначення пенсії ОСОБА_1

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.06.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (в письмовому провадженні).

02.07.2018 відповідач надав відзив на позов, в якому вказує на правомірність дій ГУ ПФУ в Полтавській області з огляду на те, що на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії - 01.01.2018 чинною є редакція статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", якою передбачено максимальний розмір пенсії за вислугу років у розмірі 70% від грошового забезпечення (а.с. 18-19).

02.07.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він вказує, що всупереч позиції відповідача він має право на перерахунок пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення військовослужбовця відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (а.с. 33-36).

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) з 11.11.1989 отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-IV та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області. Пенсія була призначена за вислугою у 39 років в розмірі 75% місячного грошового забезпечення (а.с. 24, 40).

01.01.2018 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача, виходячи з її максимального розміру на рівні 70% від грошового забезпечення.

Редакція частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", норма якої визначала максимальний відсотковий розмір відповідних сум грошового забезпечення військовослужбовця для обчислення пенсії, змінювалася неодноразово.

Так, частина друга статті 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції статті Закону України від 25.03.1996 №103/96-ВР) викладена в такій редакції: "Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів".

В подальшому частина друга статті 13 Закону №2262-ХІІ була змінена Законом України від 04.07.2002 №51-ІV "Про внесення змін до Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" (чинний з 31.07.2002) - цифри "85" замінено цифрами "90" та загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VІ від 08.07.2011 (надалі - Закон №3668-VІ), який набрав чинності з 01.10.2011, внесені зміни до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", змінено у відсотках розмір обчислення пенсії від грошового забезпечення.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у редакції Закону №3668-VI, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї етапі, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Незважаючи на зміну з 01.10.2011 максимального відсоткового розміру грошового забезпечення військовослужбовців для обчислення пенсії з 90 до 80 процентів, відповідач з 01.01.2003 продовжував нараховувати пенсію в розмірі 90 процентів грошового забезпечення (а.с. 10-11, 43-44).

В подальшому Законом України від 27.03.2014 №1166-VІІ "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (надалі - Закон №1166-VІІ), який набрав чинності з 01.05.2014, внесені до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ зміни встановлювали, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Здійснюючи перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб" ГУ ПФУ у Полтавській області обчислив її розмір виходячи із 70% від грошового забезпечення з посиланням на ст. 13 Закону №2262-ХІІ у редакції Закону, яка діяла на час перерахунку пенсії і здійснює виплату пенсії у такому розмірі (а.с. 27).

15.05.2018 позивач звернувся до начальника ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії з 01.01.2018 в розмірі 90% грошового забезпечення (вислуга років 39) у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії (а.с. 12).

Листом від 17.05.2018 №4040/03-24/1 перший заступник начальника ГУ ПФУ в Полтавській області ОСОБА_2 повідомив позивача, що під час проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" норми законодавства застосовуються в редакції, яка чинна на момент перерахунку, а саме - станом на 01.01.2018. З 01.05.2014 по даний час чинною є редакція частини 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою передбачено максимальний розмір пенсії за вислугу років у розмірі 70% від грошового забезпечення. Тому при проведенні перерахунку починаючи з 01.01.2018 пенсія була встановлена в розмірі 70% від грошового забезпечення (а.с. 30).

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом за правовим захистом порушеного права на перерахунок пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення військовослужбовця.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Як встановлено судом вище, станом на момент призначення пенсії 11.11.1989 вислуга позивача становить 39 років, розмір пенсії має визначатися з 75% грошового забезпечення ОСОБА_1

Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011, передбачено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Вищевказані закони №3668-VI та № 1166-VII набрали чинності після призначення пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 75% розміру грошового забезпечення військовослужбовця відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосується перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі №686/12623/17 (номер ЄДРСР - 73604768).

Таким чином, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців при розрахунку розміру підвищення до пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" максимальний її розмір має обчислюватися із грошового утримання станом на 01.01.2018, але виходячи із максимального розміру в 75% грошового забезпечення ОСОБА_1, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Крім того, слід зазначити, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Тож, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо обмеження належної ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36009, РНОКПП НОМЕР_1) пенсії максимальним розміром 70% грошового забезпечення та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 з урахуванням 75% розміру грошового забезпечення.

Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З приводу необхідності встановлення судового контролю шляхом подання звіту про виконання судового рішення, на якому наполягає позивач, суд вказує, що зобов'язання подати звіт про виконання судового рішення, за приписами ч. 1 ст. 382 КАС України, є правом, а не обов'язком суду. Крім того, позивач не надав до матеріалів справи доказів того, що він вже звертався до відповідача з подібними заявами та отримував неодноразові відмови як підстави для відновлення порушених прав позивача та встановлення судового контролю за виконанням рішення у даній справі. Тому відповідну вимогу позивача, за відсутності обґрунтувань, суд залишає без задоволення.

У відповідності до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 07.06.2018 № 0.0..1 (а.с. 3).

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволено частково, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, у сумі, пропорційній до задоволеної частини позовних вимог - 352,40 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36009, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) щодо обмеження належної ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36009, РНОКПП НОМЕР_1) пенсії максимальним розміром 70% грошового забезпечення.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36009, РНОКПП НОМЕР_1) з 01.01.2018 з урахуванням 75% розміру його грошового забезпечення.

В решті позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36009, РНОКПП НОМЕР_1) частину витрат зі сплати судового збору у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн 40 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3