Справа № 812/1749/18
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2018-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16 липня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1749/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, Сватівського районного суду Луганської області в особі голови суду Юрченка С.В. про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

21.06.2018 ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області (далі - Відповідач-1, ТУ ДСА в Луганській області), Сватівського районного суду Луганської області в особі голови суду Юрченка С.В. (далі - Відповідач-2), в якому просила суд:

1) поновити ОСОБА_1 на посаді керівника апарату Сватівського районного суду Луганської області 27 квітня 2018 року, визнавши наказ ТУ ДСА в Луганській області від 23 березня 2018 року № 11/к про її звільнення незаконним;

2) стягнути з ТУ ДСА України в Луганській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 квітня 2018 року по день розгляду справи судом;

3) стягнути з ТУ ДСА України в Луганській області моральну шкоду в розмірі 5000 грн та судові витрати по справі;

4) стягнути зі Сватівського районного суду Луганської області в особі голови суду Юрченка С.О. моральну шкоду в розмірі 5000 грн та судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 25.06.2018 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема, запропоновано позивачу надати заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом та докази поважності причин його пропуску.

Копію ухвали від 25.06.2018 отримано позивачем 02.07.2018.

05.07.2018 за вх. № 15972/2018 позивачем надано заяву про усунення недоліків, до якої, зокрема, додано заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до довідки Луганського окружного адміністративного суду від 06.07.2018 у справі № 812/1749/18 згідно з наказом Луганського окружного адміністративного суду від 03.07.2018 № 24/вд суддя Секірська А.Г. перебуває у відрядженні у період з 03.07.2018 по 07.07.2018, згідно з наказом від 02.07.2018 № 49-во суддя Секірська А.Г. перебуває у відпустці у період з 09.07.2018 по 13.07.2018, тому питання щодо відкриття провадження у даній справі вирішується 16.07.2018.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку звернення до суду позивачем зазначено, що 27.04.2018 позивачеві видали трудову книжку із записом про звільнення з роботи, після чого 17.05.2018 зверталася з позовом до Рубіжанського міського суду Луганської області у порядку цивільного судочинства, а 19.06.2018 цей же суд згідно до статті 255 ЦПК України закрив провадження у справі та при цьому роз'яснив як позивачу право на звернення з цим позовом до Луганського окружного адміністративного суду, чим позивач і скористалася.

Також позивач послалася на рішення ЄСПЛ у справі «Ilhan v. Turkey», в якому зазначено, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи. Окрім цього, у справі «Bellet v. France» Суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для залишення позову без розгляду, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України. Тому є всі підстави констатувати, що залишення позовної заяви без розгляду за правилами статті 100 КАС України без проведення судового засідання свідчить про однозначне порушення права на доступ до правосуддя та свідчить про неналежний судовий захист.

Також позивач зазначила, що в основу забезпечення справедливого доступу до правосуддя покладено принцип рівності, який розглядається у цьому контексті як гарантії однакового масштабу доступу до судового захисту незалежно від його диференціації, з огляду на недопущення різного ставлення за однакових чи подібних обставин, що посягає на сутність змісту права на судовий захист. У якості одного з прикладів порушення права на доступ до суду слід проаналізувати обставини справи «Balatskyy v. Ukraine» (арр. № 34786/03).

На підставі наведеного позивач просила суд вважати поважною причину пропуску строку для звернення до суду з адміністративним позовом, тому на підставі ч.2 ст. 100 КАС України задовольнити заяву про його поновлення.

Вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску строку звернення позивача до суду з даним позовом, суд виходить з такого.

Позивачем оскаржується наказ ТУ ДСА України в Луганській області від 23.03.2018 № 11/к та заявлено вимоги про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у спорах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п'ята статті 122 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Таким чином, місячний строк для звернення до суду за захистом порушеного права, виходячи з конструкції статті 233 КЗпП України, обчислюється або з дня вручення копії наказу, або з дня видачі трудової книжки.

27.04.2018 головою Сватівського районного суду Луганської області Юрченко С.О. оголошено ОСОБА_1 наказ від 23.03.2018 № 11/к ТУ ДСА України в Луганській області про звільнення з посади керівника апарату Сватівського районного суду з 27.04.2018 у зв'язку з висловленням недовіри зборами суддів, і видано позивачеві трудову книжку з записом про звільнення, що визнається позивачем.

Тобто, про існування оскаржуваного наказу та відповідно про порушення свого права позивач дізналася 27.04.2018, строк звернення до суду з даним позовом сплинув 28.05.2018.

З позовом до Луганського окружного адміністративного суду позивач звернулася 21.06.2018, що підтверджується штампом «одержано» на позовній заяві, вх. № 14685/2017, тобто з пропуском строку звернення до суду, встановленого статтею 122 КАС України.

Суд зауважує, що в мотивувальній частині ухвали суду від 25.06.2018, якою надано строк для усунення недоліків позовної заяви та запропоновано надати клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом та докази поважності причин його пропуску, наведено таке:

«Як вбачається з адміністративного позову позивача звільнено з посади керівника апарату Сватівського районного суду Луганської області наказом ТУ ДСА в Луганській області від 23.03.2018 № 11/к, з яким позивач була ознайомлена 27.04.2018. Однак, до суду із позовом про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивач звернулась лише 21.06.2018.

В позовній заяві позивач зазначає, що вона зверталася у встановлений місячний строк до Рубіжанського міського суду із позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації в Луганській області, Сватівського районного суду Луганської області в особі голови суду Юрченка С.О., однак ухвалою від 19.06.2018 провадження у справі закрито.

Проте, з копій ухвал Рубіжанського міського суду Луганської області, наявних в матеріалах позовної заяви, вбачається, що предметом позову в даній справі була зміна формулювання та дати звільнення, відшкодування моральної шкоди, крім того, факт звернення до іншого суду з позовом в порядку цивільного провадження не зупиняє перебіг строків, встановлених саме КАС України.

Отже, позивач звернулась до Луганського окружного адміністративного суду із позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації в Луганській області, Сватівського районного суду Луганської області в особі голови суду Юрченка С.О. про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди з пропуском строку звернення до суду, встановленого частиною п'ятою статті 122 КАС України, не надавши клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом з зазначенням поважності причин пропуску такого строку, що у відповідності до положень частин першої, третьої статті 123 КАС України, частини шостої статті 161 КАС України, частини тринадцятої статті 171 КАС України є підставою для залишення позовної заяви без руху».

Частиною шостою статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з вимогами пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною першою статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду встановлено, зокрема, частиною другою статті 123 КАС України, відповідно до якої якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

Надавши заяву про поновлення строку звернення до суду, позивачем в якості поважної причини його пропуску наведено звернення 17.05.2018 з позовом до Рубіжанського міського суду Луганської області в порядку цивільного судочинства, наявність ухвали цього суду від 19.06.2018 про закриття провадження у справі та роз'яснення можливості звернутися з позовом до адміністративного суду.

Інших підстав та доказів поважності пропуску строку звернення до суду позивачем не надано.

Разом з тим, як вже зазначалося в ухвалі суду від 25.06.2018 про залишення позову без руху, з копій ухвал Рубіжанського міського суду Луганської області, наявних в матеріалах позовної заяви, вбачається, що предметом позову в даній справі була зміна формулювання та дати звільнення, відшкодування моральної шкоди, крім того, факт звернення до іншого суду з позовом в порядку цивільного провадження не зупиняє перебіг строків, встановлених саме КАС України.

Так, з ухвал Рубіжанського міського суду Луганської області від 30.05.2018 та від 19.06.2018 вбачається, що у травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до ТУ ДСА України в Луганській області, Сватівського районного суду Луганської області в особі голови суду Юрченка С.О. щодо зміни формулювання звільнення з посади керівника апарату Сватівського районного суду Луганської області у зв'язку з висловленням недовіри зборами суддів Сватівського районного суду Луганської області на «..увільнення з посади керівника апарату Сватівського районного суду Луганської області у зв'язку з проходженням військової служби за контрактом на особливий період із збереженням посади та середньої заробітної плати відповідно до частини третьої статті 119 КЗпП України» і дати звільнення «26.04.2018», та щодо відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги про скасування наказу ТУ ДСА України в Луганській області від 23.03.2018 № 11/к та поновлення на посаді позивачем в порядку цивільного судочинства не заявлялися, тобто позивач при зверненні до Рубіжанського міського суду Луганської області не виявляла намірів саме щодо поновлення на посаді керівника Сватівського районного суду Луганської області, а фактично була не згодна з формулюванням підстав звільнення з цієї посади.

При цьому, суд зауважує, що вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог щодо скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, тому строк звернення до суду з позовом визначається саме датою, коли позивач дізналася про існування наказу від 23.03.2018 та отримала трудову книжку з записом про звільнення - 27.04.2018.

Верховним Судом в постанові від 23.05.2018 у справі № 812/1492/17 (провадження № К/9901/7833/18) зроблено висновок, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно - правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому строк в один місяць визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься до суду з позовом за їх захистом.

Суд зауважує, що наведені позивачем в заяві про поновлення строку звернення до суду підстави суд не розцінює як поважні, оскільки звернення позивача до Рубіжанського міського суду Луганської області обумовлювалося саме незгодою з формулюванням підстав звільнення з посади керівника Сватівського районного суду Луганської області, а не з бажанням позивача захистити свої права шляхом поновлення на посаді.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено поважність причин пропуску строку звернення до суду, встановленого частиною п'ятою статті 122 КАС України, позовна заява має бути повернута позивачу у відповідності до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України.

Щодо посилань позивача на рішення ЄСПЛ у справах «Ilhan v. Turkey», «Bellet v. France» щодо встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, суд зазначає, що в ухвалі від 25.06.2018 надано оцінку доводам позивача щодо звернення в межах місячного строку до Рубіжанського міського суду Луганської області в порядку цивільного судочинства, запропоновано у відповідності з чіткими вимогами статті 123 КАС України надати клопотання про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску протягом 10 днів, разом з тим, жодних інших причин поважності пропуску строку звернення до суду саме з позовом про поновлення на публічній службі позивачем не наведено.

Крім того, доводи позивача про те, що залишення позовної заяви без розгляду без проведення судового засідання свідчить про однозначне порушення права на доступ до правосуддя та свідчить про неналежний судовий захист, є безпідставними, оскільки з системного аналізу статей 123, 161, 169 КАС України слідує, що питання щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом за загальним правилом вирішується саме на стадії відкриття провадження у справі, та передбачено випадки залишення позову без розгляду у разі виявлення факту пропуску позивачем строку звернення до суду саме після відкриття провадження у справі. При цьому процесуальний закон, згідно з вимогами якого здійснюється адміністративне судочинство - КАС України, та не додержуватися положень якого суд не має права, встановлює достатні гарантії дотримання права на доступ до суду шляхом залишення позовної заяви без руху та надання позивачу права протягом десяти днів з дня вручення ухвали звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також суд роз'яснює позивачу, що відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, Сватівського районного суду Луганської області в особі голови суду Юрченка С.В. про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

СуддяА.Г. Секірська