Справа № П/811/460/18
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2018 року справа № П/811/460/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Щербака А.А., суддів: Іванова С.М. Панченко О.М. , розглянувши в м. Дніпро в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Держпраці у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 травня 2018 року (суддя Хилько Л.І.) в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства «Елтон-22» до Управління Держпраці у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Елтон-22» звернулося до суду з позовом до Управління Держпраці у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 травня 2018 року позов задоволено.

Суд вирішив визнати протиправним та скасувати припис Управління Держпраці у Кіровоградській області № КР-0552-02-040/0225 від 04.12.2017 р.

Визнати протиправним та скасувати постанову Управління Держпраці у Кіровоградській області №КР-0552-02-040-332 від 19.12.2017 р. про накладення на Приватне підприємство «Елтон-22» штрафу у розмірі 96 000,00 грн. за порушення трудового законодавства передбаченого статтями 21, 24 Кодексу законів про працю України.

Скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою суду від 12.02.2018.

Присудити на користь приватного підприємства «Елтон-22» за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Кіровоградській області судовий збір в сумі 3524,00 гривень.

Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить оскаржену постанову скасувати, у задоволенні позову відмовити.

В силу пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції, з 01 грудня 2017 року до 04 грудня 2017 року головним державним інспектором Гущею Лілією Анатоліївною здійснено перевірку ПП «Елтон-22», місцезнаходження здійснення підприємницької діяльності паб «Дудляр», за наслідками якої складено акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування за №КР-0552-02-040.

У вказаному акті відображено детальний опис виявлених під час проведеної перевірки порушень законодавства про працю та загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Перевіркою встановлено, що позивачем не оформлено з працівником ОСОБА_1 трудовий договір у письмовій формі. Договори, укладені підприємцем з ОСОБА_1 мають ознаки трудових відносин, які не оформлені належним чином, що є порушенням вимог ч.1, 3 ст. 24 КЗпПУ щодо укладення трудового договору та ч.1 ст. 21 КЗпПУ в частині забезпечення роботодавцем умов праці.

04 грудня 2017 року управлінням Держпраці у Кіровоградській області винесено ПП «Елтон-22» припис за №КР-0552-02-040/0225, яким приписано позивачу усунути вказані порушення вимог статті 24 та статті 21 Кодексу законів про працю України щодо укладення трудового договору та його умов .

В свою чергу, 19 грудня 2017 року Управлінням Держпраці у Кіровоградській області уповноваженими посадовими особами винесено постанову про накладення штрафу за № КР-0552-02-040-332, якою у відповідності до абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, за порушення позивачем вимог статті 21 та 24 Кодексу законів про працю України, застосовано до ПП «Елтон-22» штраф в розмірі 96000,00 гривень.

Не погоджуючись із зазначеними постановою та приписом, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючі позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у правовідносинах між позивачем та ОСОБА_1 містяться ознаки характерні саме цивільно-правовим відносинам між роботодавцем та найманим працівником, встановлено визначений обсяг виконання робіт та її кінцевий результат. За своїм змістом договір, що було укладено позивачем, є цивільно-правовим договором, а висновки відповідача про наявність у нього ознак трудового договору та порушення позивачем вимог пунктів 1, 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, є помилковими.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Частинами 1, 3 ст. 24 КЗпП України встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання такої форми є обов'язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В матеріалах справи міститься копія угоди укладеної позивачем з ОСОБА_1 від 21 листопада 2018 року, за змістом якої, підрядник бере на себе зобов'язання виконати роботи (надати послуги), що відповідають професії (посаді) різноробочий в строк з 22.11.2017 до 31.12.2019. Підрядник виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи.

Згідно умов договору за надані послуги позивач як замовник оплачує підряднику - ОСОБА_1 винагороду, розмір якої зазначається в підпункті 2.1 пункту 1 договору.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору (ст. 902 ЦК України).

Аналізуючи наведені положення законодавства, можливо стверджувати, що трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт. Виконавець послуг, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, що підтверджується й умовами відповідних договорів.

У правовідносинах між позивачем та ОСОБА_1 містяться ознаки характерні саме цивільно-правовим відносинам між роботодавцем та найманим працівником, встановлено визначений обсяг виконання робіт та її кінцевий результат.

Щодо доводів відповідача стосовно того, що працівник ОСОБА_1 прийнята на роботу згідно наказу від 21.11.2017 №21/11-1, в якому зазначено початок роботи з 22.11.2017, у той час в ході рейду з питань легалізації найманої праці у м. Кропивницькому у барі «Дудляр» 21 листопада 2017 року зафіксовано виконання ОСОБА_1 роботи по прибиранню приміщення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідачем не доведено факту виконання ОСОБА_1 роботи по прибиранню приміщення 21 листопада 2017 року. Натомість, допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 зазначила, що 21 листопада 2017 року, ОСОБА_1 у барі «Дудляр» була відсутня, жодних робіт по прибиранню не виконувала.

В межах апеляційної скарги підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 травня 2018 р. в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства "Елтон-22" до Управління Держпраці у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 11липня 2018 року.

Головуючий суддя: А.А. Щербак

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко