Справа № 823/1029/18
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1029/18 Суддя першої інстанції: А.В. Руденко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Кузьмишина О.М.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальнику Департаменту патрульної поліції України № 112 від 26.01.2018 року, яким позивача звільнено зі служби в Національній поліції на підставі п.8 ч.1 ст. 12 Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України за вчинення дисциплінарних проступків;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в Черкаській області Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України;

- стягнути з відповідача по справі середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 січня 2018 року по день фактичного поновлення на посаді.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Департаментом патрульної поліції Національної поліції України було дотримано законодавчо встановленої процедури службового розслідування вчинення дисциплінарних проступків, наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції від 26.01.2018 №112 є таким, що прийнятий на підставі та в межах норм чинного законодавства.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, позивач - ОСОБА_1, відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції №56 о/с від 24.03.2016 року з 01.03.2016 року перебував на службі в поліції та безпосередньо проходив службу в Управлінні патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції на посаді інспектора роти №4.

Згідно наказу №4718 від 29.09.2017 року перебував у відпустці з 8 по 23 жовтня 2017 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року о 02 год. 05 хв. позивач керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по бул. Шевченка в м. Черкаси здійснив наїзд на пішохода громадянина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, який загинув на місці події.

З приводу даної події, з метою встановлення причин та обставин можливого порушення позивачем службової дисципліни в частині порушення ним Правил дорожнього руху України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинула особа, наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції №5446 від 02.11.2017 року призначено проведення службового розслідування (а.с. 40).

03.11.2017 року позивач був ознайомлений з правами особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, що підтверджується його особистим підписом на витягу з інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 року №230 (а.с. 74).

При проведенні службового розслідування було встановлено, що згідно висновку комунального закладу «Черкаський обласний наркологічний диспансер» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №1245 від 21.10.2017 року, складеного о 5 год., позивач перебував у стані сп'яніння внаслідок вживання наркотиків (марихуани) (а.с. 73).

28.11.2017 року старшим інспектором ВМАЗ УПП м. Черкаси Меньком В.Л. складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №142466 про те, що позивач, керуючи транспортним засобом ВАЗ 211210 номерний знак НОМЕР_2, 21 жовтня 2017 року о 2 год 04 хв. в м. Черкаси по бульвару Шевченка, 245 керував автомобілем в стані наркотичного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння проводився у закладі охорони здоров'я КЗ «ЧОНД» за адресою: м. Черкаси, просп. Хіміків, 62, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач надав письмові пояснення, згідно з якими визнав, що 21.10.2017 року близько 02 год. 00 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по бул. Шевченка в м. Черкаси здійснив наїзд на пішохода громадянина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, який загинув на місці події, однак не погодився з тим, що перебував у стані наркотичного сп'яніння, оскільки ні алкогольних напоїв, ні наркотичних препаратів не вживає.

За результатами службового розслідування комісією складено висновок службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області від 29.12.2017 року, яка прийшла до висновку про звільнення позивача зі служби в поліції за вчинення дисциплінарних проступків, що виразились у керуванні 21.10.2017 року транспортним засобом у стані сп'яніння внаслідок вживання наркотичних засобів (марихуани), в порушенні п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р. та в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4, 9, 11 частини 1 статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 р. №3460-ІV, пункту 4 частини 2, пункту 2 частини 4 та пункту 1 частини 7 розділу ІІ Правил поведінки працівника апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, затверджених наказом МВС України №326 від 28.04.2016 р., пунктів 1, 2, 7, 8 частини 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом МВС України №1179 від 09.11.2016 р., на підставі п. 8 ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 р. №3460-ІV позивач повинен бути звільнений (а.с. 42-51),

За результатами проведеного службового розслідування наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції №112 від 26.01.2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції на підставі пункту 8 частини 1 статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України 22.02.2006 №3460-ІV, за вчинення дисциплінарних проступків, що виразилось у порушенні вимог:

- пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію»;

- пунктів 1, 4, 9, 11 частини 1 статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 р. №3460-ІV;

- пункту 4 частини 2, пункту 2 частини 4 та пункту 1 частини 7 розділу ІІ Правил поведінки працівника апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, затверджених наказом МВС України №326 від 28.04.2016 р.;

- пунктів 1, 2, 7, 8 частини 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України №1179 від 09.11.2016 р.,

- Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р. (а.с. 54-55).

Вважаючи вказаний наказ протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні відносини регулюються Законом України від 2 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII), Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 р. №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут), Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.03.2013 р. №230 (далі - Інструкція №230) тощо.

Згідно з частиною першою ст.3 Закону №580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.. 1 та 5 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до пункт 1.1 Розділу ІІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22 лютого 2012 року №155 «Про затвердження Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України», кожен громадянин України, який вступає на службу до органів внутрішніх справ, добровільно покладає на себе обов'язок служіння Українському народові й захисту свободи, демократії, законності та правопорядку.

Пунктом 2.2 Розділу ІІІ вищевказаного Наказу передбачено, що професійний обов'язок працівника полягає в безумовному виконанні закріплених Присягою, законами та професійно-етичними нормами завдань щодо забезпечення надійного захисту правопорядку, законності, громадської безпеки.

Відповідно до п. 3.2 - 3.3 Розділу ІІІ, службова діяльність працівника органів внутрішніх справ здійснюється відповідно до такого морального принципу як лояльність, що передбачає вірність державі, повагу і коректне ставлення до державних та громадських інститутів, державних службовців.

Працівник не повинен за будь-яких умов зраджувати моральним принципам служби, що відповідають вимогам держави і очікуванням суспільства, їх неухильне дотримання справа честі і обов'язку кожного працівника органів внутрішніх справ.

Пунктом 4.1 Розділу ІІІ встановлено, що працівник органів внутрішніх справ, керуючись Присягою, відповідно до службового обов'язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе певні моральні зобов'язання, а саме: визнавати пріоритет державних і службових інтересів над особистими у своїй діяльності, виявляти твердість і непримиренність у боротьбі зі злочинцями, застосовуючи для досягнення поставленої мети виключно законні і високоморальні принципи.

Згідно ч. 3 пункту 7.8 працівник, який порушує принципи і норми професійної етики, втрачає добре ім'я і честь, дискредитує органи внутрішніх справ.

У разі вчинення протиправних діянь згідно з ч.1 ст.19 Закону №580-VIII поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Згідно із частиною 2 ст. 19 вищевказаного Закону, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з п. 9 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про національну поліцію» від 23.12.2015 року №901-VII до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою рядового або начальницького складу службової дисципліни, визначення якої наведене у статті 1 цього Статуту (стаття 2 Дисциплінарного статуту).

Такими підставами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи рядового або начальницького складу органів внутрішніх справ ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення передбачений ст.14 Дисциплінарного статуту, яка визначає, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, вчиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Із оскаржуваного наказу про звільнення позивача № 112 від 26.01.2018 року вбачається, що на ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення саме за результатами службового розслідування у вигляді звільнення за порушення службової дисципліни, що виразилось у порушенні вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4, 9, 11 частини 1 статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 р. №3460-ІV, пункту 4 частини 2, пункту 2 частини 4 та пункту 1 частини 7 розділу ІІ Правил поведінки працівника апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, затверджених наказом МВС України №326 від 28.04.2016 р., пунктів 1, 2, 7, 8 частини 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом МВС України №1179 від 09.11.2016 року.

Посилання позивача на незаконність звільнення останнього у зв'язку із недоведеністю вини у скоєнні кримінального правопорушення, у зв'язку із відсутністю на час звільнення вироку суду, який би набрав законної сили є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено підстави звільнення поліцейських зі служби в поліції.

Зокрема, п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено як підставу звільнення, реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено також підставою для звільнення і випадок набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

З аналізу вищенаведених правових норм слідує, що законодавець визначає як дві різні самостійні підстави звільнення: за результатами службового розслідування та за наслідками набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а тому дії відповідача є такими, що відповідають нормам чинного законодавства.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на той факт, що відповідачем правомірно проведено службове розслідування, відповідно до вимог пункту 2.4 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, визначено, що службове розслідування не проводиться в разі отримання інформації про повідомлення особі про підозру в учиненні кримінального правопорушення, якщо його було проведено на підставі підпункту 2.2.2 цього пункту, а до особи (осіб), винної (их) у його скоєнні, ужито заходів дисциплінарного впливу.

Так, відповідно до ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2017 року ОСОБА_1 оголошено підозру та відсторонено від посади інспектора роти № 4 строком на 2 місяці.

Оскільки, на момент повідомлення позивачу про підозру 22.12.2017 року до нього не було вжито заходів дисциплінарного впливу, проведення службового розслідування на підставі підпункту 2.2.2 Інструкції в даному випадку є правомірним.

Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду від 12 квітня 2018 року справа №815/3636/15 (адміністративне провадження №К/9901/7668/18).

Та обставина, що призначена наказом №5446 від 02.11.2017 року старший інспектор державного нагляду за охороною праці Управління патрульної поліції в м. Черкаси ДПП Піка Ю.Ю. не брала участь у проведенні службового розслідування, не спростовує висновків службової перевірки, оскільки така перевірка фактично проведена призначеними вказаним наказом особами: начальником Управління патрульної поліції в м. Черкаси ДПП Кокоби О.М., т.в.о. заступником начальника Управління - начальником відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в м. Черкаси ДПП Шевчука С.В. та старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в м. Черкаси ДПП Солоньком І.О.

Колегія суддів, вважає також обґрунтованими доводи відповідача, щодо того, що висновок судово-медичної експертизи №05-3-08/2238 не спростовує факту керування позивачем транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, оскільки, експертне дослідження було розпочато через місяць після ДТП - а саме - розпочато 20.11.2017 року та завершено 05.12.2017 року, в той час як згідно висновку комунального закладу «Черкаський обласний наркологічний диспансер» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №1245 від 21.10.2017 року (тобто складеного в день вчинення ДТП), складеного о 5 год., позивач перебував у стані сп'яніння внаслідок вживання наркотиків (марихуани) (а.с. 73).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

О.М.Кузьмишина

Повний текст виготовлено 10 липня 2018 року.