Справа № 815/2708/18
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2018-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2708/18
УХВАЛА

16 липня 2018 року

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови від 12.07.2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі відділ ДВС), в якому позивач просить скасувати як незаконну постанову від 12.07.2016 року державного виконавця відділу ДВС про стягнення з неї - ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 14475,27 грн. на підставі виконавчого листа №495/1842/14-ц, виданого 15.06.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, крім іншого, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); відповідає заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Статтею 94 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Таким чином, згідно зі змістом ст.94 КАС України кожний письмовий доказ наданий до позову повинен бути засвідченим в порядку, встановленому чинним законодавством, або у разі наявності оригіналу у позивача - самим позивачем із зазначенням дати засвідчення та зазначення про наявність у нього оригіналу письмового доказу.

Вимоги ст. 94 КАС України щодо наданих до позову копій документів.

Позивач надає копію ухвали Апеляційного суду Одеської області від 23.11.2017 року, в якій вказується номер справи місцевого суду: 495/3035/16-ц, проте виконавче провадження стосувалось іншої справи, яка зазначено в постанові - номер виконавчого листа 495/1842/14-ц. Позивач не висвітлює питання розгляду справи №495/1842/14-ц та його виконання, у тому числи отримання нею всіх постанов державного виконавця по виконавчому провадженню що стосуються рішення по справі №495/1842/14-ц.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Позивач у позові зазначає, що постанову від 12.07.2016 року вона отримала випадково, наприкінці травня 2018 року під час відвідування відділу державної виконавчої служби.

Проте позивач не конкретизує коли саме вона дізналась про вказану постанову, при яких обставинах, не надає відповідних доказів цього, що має суттєве значення при вирішенні питання що до відкриття провадження у справі.

Між тим, зміст ухвали Апеляційного суду Одеської області від 23.11.2017 року, копія якого надана до позову, свідчить про те, що позивач був освідомлений про наявність виконавчого провадження у справі №495/1842/14-ц.

Статтею 22 КАС України визначено, що строк звернення до суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.28 («Виконавчий збір») Закону України «Про виконавче провадження», якій діяв на час винесення відповідачем оскаржуваної постанови від 12.07.2016 року, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 3 ст.28 Закону було встановлено, що постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних пред'явлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Згідно з ч.8 ст.28 Закону постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

Зміст вищезазначеної статті свідчить про те, що позивач, яка було боржником у виконавчому провадженні по справі №495/1842/14-ц повинна була знати про прийняття постанови про стягнення з неї виконавчого збору, у тому числі у випадку неотримання нею копію вказаної постанови, яка відповідно до ч.8 ст.28 надсилається боржнику.

З урахуванням викладеного суд вважає пропущеним строк звернення до суду позивачем.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причини пропуску.

Згідно з ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позов позивачем поданий з порушенням встановлених строків звернення до суду, але ним не подана заява про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду у зв'язку з чим відповідно до ч.1 ст.123 КАС України позов підлягає залишенню без руху, а позивачу роз'яснено його право звернення до суду протягом десяти днів з дня вручення ухвали з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Згідно зі ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Ухвалою суду від 19.06.2018 року позов залишений без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків.

10.07.2018 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 та документи до нього.

Розглянувши позов та документи, якій надійшли до суду на виконання ухвали від 19.06.2018 року, суд дійшов висновку, що позивач не усунув недоліки позову.

Позивач повинен був надати документи завірені у відповідності до вимог ст.94 КАС України, відповідно до якої самим позивачем завіряються документи, які наявні у нього в оригіналі, проте позивачем завірена ухвала апеляційного суду від 23.11.2017 року, яка сама є копією. Позивач на документах зазначено «з оригіналом згодна», що не є тотожнім «з оригіналом згідно». Також позивачем не висвітлені питання розгляду справи №495/1842/14-ц та його виконання, у тому числи отримання нею всіх постанов державного виконавця по виконавчому провадженню що стосуються рішення по справі №495/1842/14-ц.

Крім того, в ухвалі суду зазначено, що позивачем пропущений строк звернення до суду, та зазначено про необхідність виконання вимог ст.123 КАС України щодо надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням причин його пропуску. Проте позивачем така заява не надана, лише у позові зазначено, що вона вважає поважним пропуск строку звернення до суду та він може бути поновлений.

Згідно з ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З урахуванням викладеного суд вважає необхідним повернути без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови від 12.07.2016 року на підставі п.1 ч.4 ст.169, ч.2 ст.123 КАС України.

Згідно з ч.5,6,8 ст.169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п'яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом відправки його до суду у встановлений строк засобами поштового зв'язку

.

Керуючись ст.ст.123,169 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови від 12.07.2016 року - повернути позивачу без розгляду.

Роз'яснити позивачу що повернення позовної заяви не позбавляє її права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом

Ухвала набирає законної сили у порядку ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. ст. 293-295 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва