Справа № 336/2114/18(2-а/336/205/2018)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року справа № 336/2114/18(2-а/336/205/2018)
(суддя 1-ї інстанції Дацюк О.І., м. Запоріжжя)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів: Іванова С.М. Панченко О.М. ,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2018 року у справі №336/2114/18(2-а/336/205/2018) за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 23 квітня 2018 року звернувся до суду з позовом до інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, згідно з яким, просить визнати незаконною та скасувати постанову №211574 від 04 квітня 2018 року винесену відповідачем про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2018 року визнано неповажними підстави наведені позивачем для поновлення строку звернення до суду з цим позовом надані на виконання ухвали про залишення позову без руху та позов повернуто позивачу.

Ухвала суду мотивована тим, що позивачу було надано ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2018 року строк для усунення недоліку позовної заяви та запропоновано надати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, однак зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду є неповажними та недоведеними.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції позивач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що строк звернення до суду рахується з дати отримання копії оскаржуваної постанови, яку позивач отримав 12 квітня 2018 року та звернувся до суду з позовом 23 квітня 2018 року, тобто в межах десятиденного строку встановленого законом.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною 3 статті 99 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно із статтею 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

У випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач відмовився від підпису та отримання копії оскаржуваної постанови, про що відповідачем зроблено відмітку у постанові серії БР №211574 від 24.04.2018 року.

На виконання вимог статті 285 КУпАП відповідачем було направлено на адресу позивача копію зазначеної постанови позивачу направлено рекомендованим листом від 05.04.2018 року (а.с.5). Як вбачається з наданої позивачем суду першої інстанції копії довідки виданої 10.05.2018 року начальником поштового відділу, поштове відправлення №235 адресованого ОСОБА_2 надійшло 10 квітня 2018 року та було отримано 13 квітня 2018 року (а.с.16).

Враховуючи те, що позивачем отримано копію оскаржуваної постанови 13 квітня 2018 року, строк на оскарження такого рішення субєкта владних повноважень розпочався саме з цієї дати, однак судом першої інстанції зазначеним обставина не було надано оцінки.

Слід зазначити й те, що висновок суду першої інстанції про те, що ненадання позивачем відеозапису на якій він посилається в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду не може бути підставою для визнання наданого позивачем клопотання необґрунтованим, оскільки, як зазначає позивач на цьому відеозаписі зафіксовано факт того, що він був в нетрезвому стані і в кайданках у звязку з чим не міг отримати копію оскаржуваної постанови, однак суд першої інстанції не врахував, що зазначені обставини не впливають на строк звернення до суду, оскільки такий строк обраховується саме з дати отримання копії оскаржуваного рішення.

Неотримання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності копії постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності фактично позбавляє таку особу можливості на своєчасне звернення до суду з позовом з відповідним вмотивованим обґрунтуванням щодо підстав скасування такої постанови.

Відповідно до частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі Bellet v. France суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до частини 6 статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи дату, яку позивач зазначає як дату отримання ним, копії оскаржуваної постанови 12 квітня 2018 року, а також положення статті 120 КАС України, останнім днем для звернення до суду з цим позовом є 23 квітня 2018 року (понеділок).

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з цим позовом 23 квітня 2018 року, про що свідчить відтиск суду вхідної кореспонденції, суд апеляційної інстанції зробив висновок про помилковість висновку суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку звернення до суду.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає, що вимоги апеляційної скарги щодо поновлення позивачу строку звернення до суду з позовною заявою виходять за межі повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, оскільки суд апеляційної інстанції наділений повноваженням переглядати рішення суду першої інстанції, а не вирішувати питання розгляд яких належать до повноважень суду першої інстанції.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення питання щодо наявності підстав для повернення позовної заяви у звязку з пропуском строку звернення до суду у звязку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої іншої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись: пунктом 1 частиною 1 статті 320, статтями 321, 328 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2018 року у справі №336/2114/18(2-а/336/205/2018) скасувати та направити справу до суду першої іншої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко