Справа № 592/10786/17
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 р. м. ХарківСправа № 592/10786/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.05.2018, суддя Костенко В.Г., повний текст рішення виготовлено 21.05.2018, вул. Першотравнева 12, м. Суми, 40009, по справі № 592/10786/17

за позовом ОСОБА_1

до Сумського відділу поліції м. Суми ГУНП України в Сумській області , Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2

про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1В.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Сумського відділу поліції м. Суми ГУНП України в Сумській області (далі відповідач-1), Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2 (відповідач-2), в якому просив визнати дії інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2 щодо складання постанови серії АР № 441613 від 08.09.2017 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 680,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого с. 2 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення України (далі КУпАП), незаконними та скасувати постанову серії АР № 441613 від 08.09.2017 про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.05.2018 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з даним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що дія Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 № 1408/27853 (далі Інструкція № 1395) не розповсюджується на Сумську обл. Крім того, ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративнихз правопорушень, &lр;…&?н;, зафіксованих в автоматичному режимі, проте в даній справі постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі. Тому, відповідно до ст. 258 КУпАП, повинен був бути складений протокол, який в порушення норм законодавства відповідачем складений не був. Також позивач послався на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015, справа № 5-рп/2015, в якому суд дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 121 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають. Крім того, позивач зазначив, що в даному транспортому засобі (РУТА 25) бампер не передбачений конструкцією, в підтвердження зазначеного позивачем надано до суду фотокартки. Позивачем інспектору надавалась відповідь про те, що це інша модель автобуса, а тому технічними характеристиками наявність бампера не передбачена. Позивачем також зазначено в апеляційній скарзі, що в його діях відсутня вина у формі умислу або необережності.

Сторони в судове засідання не зявилися про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями.

Відповідно до положень ч.2 ст.313 КАС України справа розглянута без участі сторін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

Постановою серії серії АР № 441613 від 08.09.2017 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді 680,00 грн. штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Як слідує із фабули оскаржуваної постанови, фактичною підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що 08 вересня 2017 року о 13 годині 25 хвилині позивач, керуючи транспортним засобом РУТА 25, н.з. ВМ3536АА, рухався по вул. Г. Кондратьева, надаючи послуги з перевезення пасажирів, з технічною несправністю, а саме відсутній передбачений конструкцією бампер, задній захисний пристрій, чим порушив п. 31.4.7 е Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України).

Залишаючи без задоволення адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для його задоволення.

Суд апеляційної інстанції з даними висновками суду погоджується з огляду на наступне.

Згідно п. 31.4.7 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності якщо відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Положеннями ч. 2 ст. 121 КпАП України передбачена відповідальність за Керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (680 грн.).

Як вбачається з фотознімку, наданого позивачем до суду, на автомобілі РУТА 25, н.з. ВМ3536АА, відсутній передбачений конструкцією бампер, що не заперечується позивачем.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про порушення позивачем положення п. 31.4.7 ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КпАП України.

Відповідно до п. 31.4.7 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності якщо відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Згідно п. 6.8.1 ДСТУ 3649.2010 автомобілі та автобуси мають бути обладнані дзеркалами заднього виду, стеклами, бамперами, звуковим сигналом, сонцезахисними (протизасліпними) козирками (шторами) згідно з конструкцією.

Відповідно до п. 6.8.12 ДСТУ 3649.2010 на КТЗ категорій N2, N3, 03, 04 мають бути задній та бокові захисні пристрої, якщо їх передбачено конструкцією. На КТЗ, категорій N2, N3, 03, 04 випуску після 2002 р., обовязково має бути задній захисний пристрій, або елементи конструкції, які виконують його функцію.

Враховуючи вищезазначені положення ПДР України, колегія суддів вважає необгрунтованими посилання апелянта на те, що в транспортому засобі РУТА 25 бампер не передбачений конструкцією.

Щодо посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015, справа № 5-рп/2015 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 р. у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, означає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до статті 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення порушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП без складання відповідного протоколу.

Дані норми кореспондуються із положеннями пунктів 2, 3 розділу ІІІ Інструкції № 1395, відповідно до якої постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч.2 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці вчинення правопорушення є такими, що відповідають нормам чинного законодавства.

Дана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду від 30.05.2018, справа №552/2270/16-а, адміністративне провадження №К/9901/12594/18.

Посилання апелянта на те, що дія Інструкції № 1395 не поширюється на Сумську область та на неправомірність складення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зафіксоване не в автоматичному режимі без складання протоколу, колегія суддів вважає необгрунтованими, з огляду на наступне.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обовязки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначається Інструкцією №1395.

Приписами п. 4 Інструкції №1395 визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

З згідно з положеннями статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частинами першою-третьою, пятою-шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою-третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1-126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Посилання апелянта на відсутність в його діях вини колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки під час розгляду в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду встановлено порушення позивачем ПДР України.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення .

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 травня 2018 року по справі № 592/10786/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст постанови складено 12.07.2018.