Справа № 127/2959/17
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/2959/17

Головуючий у 1-й інстанції: Бойко В.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

12 липня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Ватаманюка Р.В. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд її задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2М відповідно до свідоцтва право на спадщину за законом належить 1/4 частина житлового будинку по вул. Вишневського,7 м. Вінниці. На земельній ділянці біля будинку 7 по вул. Вишневій м. Вінниці працівником ДАБК 19.07.2016 році актом №947-ПП зафіксовано будівництво ОСОБА_2 фундаменту розміром 2,60Х2,60 біля будинку 7 по вул. Вишневій м. Вінниці, як пояснив в судовому засіданні позивач земельна ділянка належним чином не оформлена, органом місцевого самоврядування йому ще не виділялась.

19.07.2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_4 за результатами перевірки складено акт №947-ПП, що ОСОБА_2 без направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт здійснює будівництво прибудови до житлового будинку по вул. Вишневського, 7 у м. Вінниці. На час перевірки виконанні будівельні роботи з влаштування фундаменту розміром 2,60х2,60м. В акті зазначено, що ОСОБА_2 від отримання акту відмовився. Також 19.07.2016 року складено припис №226-27 яким зобовязано ОСОБА_2 до 20.10.2016 року привести обєкт у відповідність до вимог чинного законодавства, або привести земельну ділянку в первинний стан.

30.01.2017 року головним спеціалістом департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради ОСОБА_5 у присутності гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за те, що ОСОБА_2 не виконав вимоги припису № 226-27.

В приписі встановлено, що ОСОБА_2, без направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт здійснює будівництво прибудови до житлового будинку по вул. Вишневського, 7 у м. Вінниці. На час перевірки виконанні будівельні роботи з влаштування фундаменту розміром 2,60х2,60м, що є порушенням вимог п.1ч.1 ст.34 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності". Приписом зобовязано ОСОБА_2 привести земельну ділянку в первинний стан до 20.10.2016 року.

Директором департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради ОСОБА_6 постановою №2 від 02.02.2017 року визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. за не виконання припису №226-27, а саме не привів обєкт у відповідність до вимог чинного законодавства.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП підтверджується наявними матеріалами справи, а директором департаменту архітектурно-будівельного контролю в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом, винесено постанову №2 від 02.02.2017 року про адміністративне правопорушення, якою визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 188-42 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року №3038-VI.

Статтею 11 Закону України "Про будівельні норми" визначено, що застосування будівельних норм або їх окремих положень є обов'язковим для всіх суб'єктів господарювання незалежно від форми власності.

Згідно ст. 25 Закону України "Про основи містобудування" особи, винні у недотриманні державних стандартів, норм і правил при проектуванні і будівництві, виконанні будівельних чи реставраційних робіт без дозволу та затвердженого у встановленому порядку проекту або з відхиленням від нього несуть відповідальність передбачену чинним законодавством.

За правилами ст.26 Закону №3038-VI забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів;

6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Згідно з п.1 ч.1 ст.34 Закону №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється (ч.8 ст.39 Закону №3038-VI).

Таким чином, аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що здійсненню будь-якого з видів будівельних робіт, передує повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт. А експлуатація закінченого об'єкта будівництва дозволяється тільки після прийняття його в експлуатацію.

Відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, передбачена статтею 96 КУпАП.

Так, ч.5 ст.96 КУпАП встановлено, що виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 1, 2 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем були порушені норми ст. 34 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", а саме п.1 ч. 1, який зазначає, що замовник має право виконувати будівельні роботи і подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю-щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком обєктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Водночас, вимоги даної статті виконанні не були, позивачем не подано до ДАБК Вінницької міської ради повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що в свою чергу є грубим порушення законодавства в сфері містобудівної діяльності.

Разом з тим, позивач не заперечує, що за дозволом до ДАБК ВМР про початок виконання будівельних робіт, не звертався.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, працівниками департаменту архітектурно - будівельного контролю Вінницької міської ради і - ДАБК) складено акт 4 - ПП від 30.01.2017 року, яким встановлено, що гр. ОСОБА_2 отримав припис департаменту Держархбудінспекції у Вінницькій області про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил 226-27 від 19.07.2016 року вимогою привести обєкт будівництва до вимог чинного законодавства в термін до 20.10.2016 року. З виходом на місце 30.01.2017 року встановлено, що ОСОБА_2 не виконав вимоги припису № 226-27, а саме не привів обєкт відповідності до вимог чинного законодавства.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення № 2 від 02.02.2017 року відповідач діяв у спосіб, на підставі, та у межах повноважень, що встановлені законом, правомірно застосував санкції за не виконання суб'єктом містобудування вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", що вказує на безпідставність заявлених позовних вимог.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8