Справа № 815/1233/18
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2018-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року м. Одеса Справа № 815/1233/18

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А.,

за участю: секретаря Ягенської К.О., представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 10.01.2018р., № від 10.01.2018р.,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 10.01.2018р.; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 10.01.2018р.; визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10.01.2018р. №Ф-; визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 11.01.2018р.; визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10.01.2018р. №Ф-; визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 10.01.2018р.; визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № від 11.01.2018р., які винесені на підставі акту №2007/15-32-13-05/НОМЕР_1 від 27.12.2017р.; визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.02.2018 №Ф-14769-17.

Ухвалою суду від 05.07.2018 року позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області роз`єднано, виділено в самостійне провадження позовні вимоги щодо визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10.01.2018р. №Ф-, №Ф-, від 12.02.2018 №Ф-14769-17, визнання протиправним та скасування рішень про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 11.01.2018р., № від 10.01.2018р., визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № від 11.01.2018р..

Таким чином в даній справі №815/1233/18 залишились лише позовні вимоги позивача щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 10.01.2018р., № від 10.01.2018р..

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2, позивач), обґрунтовує позовні вимоги тим, що в п.2.4.1. акту перевірки відповідач зазначив, що за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р. ФОП ОСОБА_2 задекларувала податкових зобов'язань з ПДВ у сумі 11 470 606 грн., що відповідає даним перевірки. За цей період ФОП ОСОБА_2 задекларувала податкового кредиту по ПДВ у сумі 11 322 277 грн., що також співпадає з даними перевірки (п.2.4.2. акту перевірки). В цьому акті відповідачем зроблено висновок про порушення позивачем вимог податкового законодавства з обрахування та сплати податку на додану вартість за період діяльності, що перевіряється. Таке твердження про порушення ФОП ОСОБА_2 ґрунтується на висновках іншого акту перевірки №1986/15-32-13-05/НОМЕР_1, який відповідач склав за день до цього, тобто 26.12.2017р. (податкові повідомлення-рішення, винесені за актом від 26.12.2017р. оскаржуються позивачем у справі №815/272/18). Так, в п.2.4.2. акту перевірки від 27.12.2017р. (стор. 26 акту) зазначено, що актом №1986/15-32-13-05/НОМЕР_1 від 26.12.2017р. «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на додану вартість за період з 01.08.2014р. по 31.12.2014р.» встановлено, що в порушення п. 186.1. ст.186, пп.195.1.1. п. 195.1. ст.195, п. 185.1. ст.185, п. 188.1. ст.188 ПК України зменшено суму від'ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 168 767,00 грн., у тому числі в розрізі періодів: листопад 2014р. - 42 849 грн., грудень 2014р.-125 926 грн. У зв'язку з чим зменшено суму залишку від'ємного значення попередніх звітних періодів на суму 168 767 грн. В п.2.4.3. акту перевірки від 27.12.2017р. (стор. 28 акту) відповідач вказав, що перевіркою повноти нарахування ПДВ за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 в результаті наведених порушень, описаних в п.2.4.2. цього акту перевірки, зменшено суму від'ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 47 285 грн. у тому числі в розрізі періодів за грудень 2016 року - 47 285 грн. та донараховано ПДВ, який підлягає до сплати в бюджет у сумі 121 482 грн. Ґрунтуючись на таких висновках, відповідач виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення № від 10.01.2018р., яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2016р. на 47 285 грн., та податкове повідомлення-рішення № від 10.01.2018р., яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 182 223 грн. (з яких податкове зобов'язання становить 121 482,00 грн., а штрафні санкції - 60 741,00 грн.). Проте, податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими та незаконними, оскільки Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року №815/272/18 висновки акту перевірки №1986/15-32-13-05/НОМЕР_1 від 26.12.2017р. були визнанні судом протиправними, та саме на підставі цих висновків були винесенні оскаржувані податкові повідомлення рішення в цій справі. Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та надав до суду письмовий відзив, який мотивований тим, що ГУ ДФС в Одеській області проведена документальна, планова, виїзна перевірка ФОП ОСОБА_2 за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, за результатами якої складений акт від 27.12.2017 №2007/15-32-13-05/НОМЕР_1. Актом перевірки від 26.12.2017 №1986/15-32-13-05/НОМЕР_1 про результати документальної позапланової виїзної перевірки фізичної ФОП ОСОБА_2 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на додану вартість за період з 01.08.2014 по 31.12.2014 встановлено порушення ФОП ОСОБА_2 вимог п.186.1. ст. 186, пп. 195.1.1. п. 195.1. ст. 195, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, та як наслідок зменшено суму від'ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 168767грн. у томі числі в розрізі періодів: листопад 2014 року на 42849 грн., грудень 2014 року на 125926 гривень. ФОП ОСОБА_2 до податковій декларації з ПДВ за квітень 2015 року надано Додаток 2 до податковій декларації з ПДВ «Розрахунок суми залишку від ємного значення попередніх періодів до 1 лютого 2015 року. У таблиці Г «Облік залишків від ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів до 01 лютого 2015 року» гр. 11 «Збільшено/зменшено залишок від'ємного значення на підставі уточнюючого розрахунку, поданого за звітні періоди», у гр.12 «Сума частини залишку від ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, фактично сплачена постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України»" та у рядку. 14 «Сума залишку від'ємного значення попередніх звітних періодів..» визначено у розмірі - 124 418 гривень. Дана сума складається з наданих у квітні 2015 року уточнюючих розрахунків за вересень 2014 та жовтень 2014 року на загальну суму ПДВ -124 418 гривень. Відповідно до розділу XX перехідних положень підрозділу 2 Особливості справляння податку на додану вартість, п. 33 Податкового кодексу України «за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платником податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) період до 1 лютого 2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) період до 1 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів... а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення. ФОП ОСОБА_2 у додатку 2 не заповнено заяву згідно з підпунктом «а» на суму залишку від'ємного значення попередніх звітних періодів з проханням збільшити розмір суми податку, на яку матимемо право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до ПН в ЄРПН. У зв'язку з чим безпідставно у податковій декларації за травень 2015 року перенесена сума у розмірі 124418 грн. до рядка 20.2 «у сумі залишку від ємного значення попередніх звітних періодів, на яку збільшено розмір суми податку, визначеної пунктом 200-1.3 статті 200-1 розділу У Кодексу, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/ розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН». Відповідно до розділу XX перехідних положень підрозділу 2 абз « 4» п. 34 Податкового кодексу України «до 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року)». У зв'язку з чим, перевіркою у податковій декларації за липень 2015 року збільшено рядок 20.2 «у сумі залишку від ємного значення попередніх звітних періодів, на яку збільшено розмір суми податку, визначеної пунктом 200і. з статті 200і розділу V Кодексу, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/ розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН» на суму 124418 грн. (за жовтень, листопад 2015 року). ФОП ОСОБА_2 до податковій декларації з ПДВ за травень 2015 року надано Додаток 2 до податковій декларації з ПДВ «Розрахунок суми залишку від ємного значення попередніх періодів до 1 лютого 2015 року». У таблиці 1 «Облік залишків від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів до 1 лютого 2015 року» гр.П «Збільшено/зменшено залишок від'ємного значення на підставі уточнюючого розрахунку, поданого за звітні періоди», у гр.12 «Сума частини залишку від ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, фактично сплачена постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України» та у гр. 14 «Сума залишку від'ємного значення попередніх звітних періодів..» визначено у розмірі - 234917 гривень. Дана сума складається з наданих у травні 2015 року уточнюючих розрахунків за листопад 2015 та грудень 2015 року на загальну суму ПДВ - 234917 гривень. ФОП ОСОБА_2 у додатку 2 не заповнено заяву згідно з підпунктом «а» на суму залишку від'ємного значення попередніх звітних періодів з проханням збільшити розмір суми податку, на яку матиме право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до ПН в ЄРПН. Керуючись вимогами розділу XX перехідних положень підрозділу 2 абз. 4 п. 34 Податкового кодексу України у липні 2017 року до рядку 20.2 «у сумі залишку від'ємного значення попередніх звітних періодів, на яку збільшено розмір суми податку, визначеної пунктом 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/ розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН» перевіркою зарахована сума у розмірі - 66150 грн. за листопад грудень 2015 року з урахуванням акту позапланової перевірки від 26.12.2017 №1986/15-32-13-05/НОМЕР_1. Разом до рядку 20.2 податковій декларації за ПДВ за липень 2015 року зарахована сума ПДВ на суму - 190568 грн. (359335 - 168767). У зв'язку з вищевикладеним, в порушення п.186.1. ст.186, пп. 195.1.1. п. 195.1. ст. 195, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України зменшено суму залишку від'ємного значення попередніх звітних періодів на суму -168 767 гривень. За період з 01.01.2015 по 31.12.2016 ФОП ОСОБА_2 задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 148 329 гривень. В результаті наведених порушень, зменшено суму від'ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 47285грн. у томі числі в розрізі періодів за грудень 2016 року - 47285 грн. та донараховано податку на додану вартість, який підлягає до сплаті в бюджет у сумі 121482 грн., у т.ч. в розрізі періодів: за червень 2015 року - 5767,0 грн., за лютий 2016 року -58524,0 грн.; за березень 2016 року - 10975 грн.; за травень 2016 року - 44287 грн.; за червень 2016 року - 1929 гривень. За даними перевірки ГУ ДФС в Одеській області сформовані та вручені ФОП ОСОБА_2 податкові повідомлення-рішення від 10.01.2018 № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем - 121482 грн. та штрафних санкцій у розмірі 60741 грн., № про зменшення від'ємного значення по ПДВ у розмірі 47285 гривень.

Ухвалою суду від 27.03.2018 року адміністративний позов залишений без руху.

Ухвалою суду від 02.04.2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 27.04.2018 року клопотання представника позивача задоволено та зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду по справі №815/272/18.

Ухвало суду від 25.06.2018 року клопотання представника позивача задоволено та поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 05.07.2018 року позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області роз`єднано.

Дослідивши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 14.01.2008р. ОСОБА_2 була зареєстрована суб'єктом підприємницької діяльності.

15.08.2008р. за №169117 фізична особа ОСОБА_2 взята на облік як платник податків в органах Головного управління державної фіскальної служби України. На даний час перебуває на податковому обліку у Болградському відділені Ізмаїльської ОДНІ ГУ ДФС в Одеській області.

ФОП ОСОБА_2 зареєстрована як платник податку на додану вартість - свідоцтво платника податку на додану вартість НОМЕР_2 від 20.08.2012р.

Основним видом діяльності ФОП ОСОБА_2 є оптова торгівля м'ясними продуктами.

У період часу з 27.11.2017р. по 19.12.2017р. співробітниками Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області (далі - ГУ ДФС в Одеській області) була проведена документальна планова виїзна перевірка щодо дотримання ФОП ОСОБА_2 вимог податкового законодавства за період діяльності з 01.01.2015р. по 31.12.2016р.

27.12.2017р. за результатами перевірки складено акт №2007/15-32-13-05/НОМЕР_1 «Про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р., дотримання законодавства щодо укладення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 21.12.2016 року.

Вказаним актом встановлено порушення позивачем п.186.1. ст. 186, пп. 195.1.1. п.195.1. ст.195, п.185.1. ст.185, п.188.1. ст. 188 ПК України, внаслідок чого зменшено суму від'ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 47 285 грн. та донараховано ПДВ, який підлягає сплаті до бюджету у сумі 121 482 грн.

На підставі акту №2007/15-32-13-05/НОМЕР_1 від 27.12.2017р. відповідачем були прийняті:

податкове повідомлення-рішення № від 10.01.2018р., яким встановлено порушення п.186.1. ст.186, пп.195.1.1. п.195.1. ст.195, п.185.1. ст.185, п.188.1. ст. 188 ПК України і зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2016р., штрафних санкцій не застосовано;

податкове повідомлення-рішення № від 10.01.2018р., яким встановлено порушення п.186.1. ст.186, пп.195.1.1. п.195.1. ст.195, п.185.1. ст.185, п.188.1. ст.188 ПК України, у зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 182 223 грн. (з яких податкове зобов'язання становить 121 482,00 грн., та штрафні санкції-60 741,00 грн.);

22.01.2018р. позивач оскаржила вказані рішення до Державної фіскальної служби України.

Одночасно з поданням скарги до ДФС України 22.01.2018р. ФОП ОСОБА_2 в порядку п.56.5. ст.56 ПК України повідомила ГУ ДФС в Одеській області про оскарження прийнятих ним рішень.

Рішенням ДФС України від 13.02.2018р. №2124/11/99-99-11-02-01-14 строк розгляду скарги ФОП ОСОБА_2 в частині оскарження податкових повідомлень-рішень № від 10.01.2018р. та № від 10.01.2018р. був продовжений до 25.03.2018р.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В акті відповідачем зроблено висновок про порушення позивачем вимог податкового законодавства з обрахування та сплати податку на додану вартість за період діяльності, що перевіряється.

Таке твердження про порушення ФОП ОСОБА_2 ґрунтується на висновках іншого акту перевірки №1986/15-32-13-05/НОМЕР_1, який відповідач склав за день до цього, тобто 26.12.2017р..

Так, в п.2.4.2. акту перевірки від 27.12.2017р. (стор. 26 акту) зазначено, що актом №1986/15-32-13-05/НОМЕР_1 від 26.12.2017р. «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на додану вартість за період з 01.08.2014р. по 31.12.2014р.» встановлено, що в порушення п. 186.1. ст.186, пп.195.1.1. п. 195.1. ст.195, п. 185.1. ст.185, п. 188.1. ст.188 ПК України зменшено суму від'ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 168 767,00 грн., у тому числі в розрізі періодів: листопад 2014р. - 42 849 грн., грудень 2014р.-125 926 грн.

У зв'язку з цим зменшено суму залишку від'ємного значення попередніх звітних періодів на суму 168 767 грн.

В п.2.4.3. акту перевірки від 27.12.2017р. (стор. 28 акту) відповідач вказав, що перевіркою повноти нарахування ПДВ за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 в результаті наведених порушень, описаних в п.2.4.2. цього акту перевірки, зменшено суму від'ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 47 285 грн. у тому числі в розрізі періодів за грудень 2016 року - 47 285 грн. та донараховано ПДВ, який підлягає до сплати в бюджет у сумі 121 482 грн.

Ґрунтуючись на таких висновках, відповідач виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення № від 10.01.2018р., яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2016р. на 47 285 грн., та податкове повідомлення-рішення № від 10.01.2018р., яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 182 223 грн. (з яких податкове зобов'язання становить 121 482,00 грн., а штрафні санкції - 60 741,00 грн.).

Як випливає з акту перевірки №2007/15-32-13-05/НОМЕР_1 від 27.12.2017р. виявлені контролюючим органом порушення ФОП ОСОБА_2 вимог законодавства щодо повноти і своєчасності сплати до бюджету ПДВ встановлені виходячи з висновків акту перевірки №1986/15-32-13-05/НОМЕР_1 від 26.12.2017р.

Однак, оскільки оскаржувані податкові повідомлення-рішення були винесені відповідачем на підставі акту перевірки від 26.12.2017р., висновки якого зроблені з порушенням законодавства, то ці рішення також є незаконними, так-як не мають законних підстав.

Статтею 83 ПК України передбачено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань визначається контролюючим органом податковим повідомленням-рішенням, яке виноситься ним за кожним актом перевірки, коли встановлено порушення (п.п.54.3.2. п.54.3. ст.54, п.58.1. ст.58, п.86.1. ст. 86 ПК України).

Таке податкове повідомлення-рішення має містити підставу для нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, тощо (п.58.1. ст.58 ПК України).

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п.56.18. ст.56 ПК України).

Отже, під час складання акту перевірки №2007/15-32-13-05/НОМЕР_1 від 27.12.2017р. та винесення на його підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, відповідач не мав права брати за підставу для нових тверджень про порушення вимог податкового законодавства висновки акту перевірки №1986/15-32-13-05/НОМЕР_1 від 26.12.2017р., оскільки такі нові висновки зроблені виходячи з неузгодженого, а отже необґрунтованого, податкового зобов'язання.

Також, суд зазначає, що перевірка, за результатами якої складено акт від 27.12.2017р., проводилась в період з 27 листопада по 19 грудня 2017р., водночас перевірка за актом від 26.12.2017р. - з 18 грудня по 22 грудня 2017р..

Таким чином, висновки за актом перевірки від 27.12.2017р. були зроблені відповідачем на підставі висновків перевірки, яка закінчилась пізніше.

Окрім цього, станом на 19.12.2017р. - момент закінчення перевірки за актом від 27.12.2017р. - акту перевірки від 26.12.2017р. ще не існувало, отже контролюючому органу не могло бути відомо про результати (висновки) такої перевірки, та він не досліджувався перевіряючими під час перевірки, та не міг бути врахований перевіряючими під час перевірки.

Відповідно до ст..74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку встановленого законом. Обставини справи , які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Тому висновки акту перевірки №1986/15-32-13-05/НОМЕР_1 від 26.12.2017р. не можуть бути підставою для висновків, відображених в акті перевірки №2007/15-32-13-05/НОМЕР_1 від 27.12.2017р.

Як зазначено в п. 2.4.1. акту №2007/15-32-13-05/НОМЕР_1 від 27.12.2017р. «Податкові зобов'язання», перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 не встановлено заниження (завищення).

Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 не встановлено його завищення (заниження), що відображено в п. 2.4.2 акту

«Податковий кредит».

Таким чином, у періоді з 01.01.2015р. по 31.12.2016р., за який проводилась перевірка, порушень обчислення та сплати до бюджету ПДВ не встановлено.

Зменшення суми від'ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 47285,00 грн. та донарахування ПДВ, який підлягає сплаті в бюджет у сумі 121482,00 грн. було здійснено за наслідками іншої перевірки, висновки якої оформлені актом №1986/15-32-13-05/НОМЕР_1 від 26.12.2017р.

Податкові повідомлення-рішення, які винесені контролюючим органом на підставі акту перевірки від 26.12.2017р.., були оскаржені ФОП ОСОБА_2 до адміністративного суду.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 року по справі №815/272/18 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2018 року скасоване.

Прийнято нове рішення, яким позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У зв'язку з чим, суд доходить висновку, що податкові повідомлення-рішення № та № від 10.01.2018р. з питання повноти і своєчасності сплати до бюджету ПДВ є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки вони винесені на підставі акту перевірки №2007/15-32-13-05/НОМЕР_1 від 27.12.2017р., який в свою чергу грунтується на висновках акту перевірки №1986/15-32-13-05/НОМЕР_1 від 26.12.2017р., податкові повідомлення-рішення за яким скасовані рішенням суду.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд враховує, чи прийняті вони з використанням повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискредитації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь яким несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову позивача.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.9, 139, 241-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № від 10.01.2018р., № від 10.01.2018р.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області ( місцезнаходження: м.Одеса, вул.Семінарська 5) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) витрати по сплаті судового збору у сумі 1687,70грн. сплачені по платіжному дорученню №179 від 21.03.2018р.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки встановлені ст..255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуванням положень п.15-5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Іванов Е.А.

.