Справа № 804/1127/18
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2018 р. справа № 804/1127/18
12 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та скасувати Рішення Південного відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 04.10.2017 № 2800 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення";
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 09.09.2017 року призначити та виплатити ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з зарахуванням до його пільгового стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоду роботи з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року та з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року у Публічному акціонерному товаристві "Дніпровський металургійний комбінат".
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він звернувся до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, враховуючи, що ним набуто право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку із досягненням ним 50 років та наявності загального стажу роботи 33 роки 09 місяців, з яких пільговий стаж роботи у особливо шкідливих та особливо важких умовах праці становить 10 років 09 місяців 11 днів, проте, Рішенням Південного відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 04.10.2017 року № 2800 було відмовлено у призначенні йому пенсії, мотивуючи відсутністю у позивача пільгового стажу роботи за Списком № 1 - 10 років. Позивач зазначає, що згідно Рішення відповідач безпідставно виключив із його пільгового стажу період роботи з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року та з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року, тим самим занизивши позивачу пільговий стаж роботи на один рік, що і стало підставою відмови у призначенні пільгової пенсії за віком. Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії протиправними, та такими, що порушують його право на соціальний захист, а саме, право на пенсійне забезпечення, тому, він звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі, та відповідно до частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, у письмовому провадженні.
Частиною 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
06.03.2018 року відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначає, що позивач 27.09.2017 року звернувся за призначенням пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позивач працював «в сталеплавильном производстве слесарь-ремонтник» у спірні період роботи з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року та з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року у Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Відповідач зазначає, що за матеріалами відмовної пенсійної справи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, загальний стаж позивачу зараховано по 31.08.2017 року, та складає 33 роки 09 місяців 29 днів, у тому числі робота на пільгових умовах за Списком № 1 - 09 років 06 місяців, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за наданими документами заявник набуває у 51 рік, тому, Рішенням № 2800 від 04.10.2017 року було відмовлено ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність пільгового стажу роботи за Списком № 1, а саме, 10 років. Згідно довідки № 023 - 2194 від 26.09.2017 року спірний період роботи позивача з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року та з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року на посаді «в сталеплавильном производстве слесарь-ремонтник» з повним робочим днем у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Д.Е. Дзержинського» не зараховано до пільгового стажу за Списком № 1, оскільки підприємством атестація за спірний період не проводилась. Враховуючи вищевикладене, представник відповідача просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовити у повному обсязі.
Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат" письмових пояснень, з висловленням своєї позиції щодо предмету спору, до суду не подавалось.
Згідно із частиною 2 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Керуючись приписами статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути адміністративну справу без повідомлення учасників справи, у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача, викладену у письмовому відзиві на позов, дослідивши письмові докази та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та обєктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно із частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 27.09.2017 року звернувся до відповідача щодо призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону У країни «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
Матеріалами справи підтверджується, що право на пенсію за віком на пільгових умовах позивач набув відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку із досягненням ним 50-ти років, та за наявності у ОСОБА_1 загального стажу роботи 33 років 09 місяців, з яких пільгового стажу роботи у особливо шкідливих та особливо важких умовах праці -10 років 09 місяців 11 днів, станом на день звернення, що підтверджується уточнюючими довідками підприємства та трудовою книжкою.
Проте, судом встановлено, що за Рішенням Південного відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 04.10.2017 року № 2800 було відмовлено позивачу у призначенні йому пенсії, обгрунтовуючи відсутністю у позивача пільгового стажу роботи за Списком № 1, а саме, 10 років.
В обгрунтування Рішення про незарахування до пільгового стажу періоду роботи з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року та з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року відповідач зазначає, що у спірний період на підприємстві ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Дзержинського» не проводилася атестація робочих місць, тому, стаж роботи за зазначений період неможливо зарахувати до пільгового стажу.
Так, відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «По загальнообов'язкове пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Згідно із частиною 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року N 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 20 вищевказаного Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Згідно з пунктом 3 Порядку, застосування списків до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження відповідних умов праці за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці.
Отже, для підтвердження пільгового стажу за періоди роботи після 21.08.1992 особою також мають бути надані документи, які б підтверджували атестацію робочих місць.
Судом встановлено, що згідно записів у трудовій книжки та уточнюючій довідці №1335 від 26.09.2017року, у спірний період, а саме, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року, та з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року позивач працював за професією слюсаря ремонтника у сталеплавильному виробництві в конвертному цеху на умовах повного робочого дня у Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат ім. Дзержинського».
Вищезазначена професія передбачена у розділі III підрозділ 2а код КП 3.2.а Списку №1, затвердженому Постановою КМУ від 16.01.2003 № 36. Отже, у спірний період позивач працював за професією, передбаченою Списком № 1, що був чинний у цей період.
Судом встановлено, що робоче місце «слюсаря-ремонтника» у конверторном цеху в спірний період з 25.12.2006 року до 28.12.2006 року та з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року було атестоване за умовами праці, тому, работа у цей період за Списком № 1 підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.
Атестація робочих місць за умовами праці проводиться згідно Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442.
Атестація робочих місць за умовами праці - це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров'я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності.
Проведення атестації робочих місць за умовами праці здійснюється в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років ( п. 5 Порядку).
Необхідно зауважити, що наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21 серпня 2000 року № 205 «Про затвердження Роз'яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці в окремих випадках» визначено, що в окремих випадках за скрутного фінансово-економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, з метою запобігання необґрунтованому позбавленню працівників, зайнятих на роботах із шкідливими та важкими умовами праці, належних їм пільг і компенсацій, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці у зв'язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об'єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог вищезазначеного Порядку.
Згідно з пунктом 11 Порядку та Положення про Державну експертизу умов праці, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 1 грудня 1990 року № 357, який діяв у спірний період, державний контроль за якістю проведення атестації робочих місць за умовами праці та віднесення їх до категорії з шкідливим і важкими умовами праці, правильністю застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах покладався на органи Державної експертизи умов праці.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно наказу по комбінату № 1484 від 20.10.2004 «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці» (АРМ) було розпочато проведення чергової атестації робочих місць.
Постановою Відкритого акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» від 24.12.2006 року № 992 «Про атестацію робочих місць» було затверджено перелік робочих місць, виробництв, професій та посад, які надають право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 1 та по Списку № 2, відповідно до яких, посада слюсаря-ремонтника визначена за Списком № 1.
Згідно з Додатком № 1 до Постанови № 992 від 29.12.2006 року, робоче місце «слюсар-ремонтник» у конверторному цеху було атестоване згідно рішення атестаційної комісії від 14.12.2006 (протокол № 11 від 14.12.2006 року), що спростовує доводи відповідача про те, що у період з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року комбінатом не проводилась атестація робочого місця слюсаря-ремонтника.
Відповідно до наказому по комбінату № 1064 від 30.11.2009 року «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці», було розпочато проведення чергової атестації робочих місць та затверджено графік проведення атестації робочих місць, але у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем підприємства в 2011 році проведення атестації не було завершено.
Проте, як вбачається з рішення Головного державного експерта області з умов праці Головного управління праці та соціального захисту населення від 29.11.2011 року № 003/07-1-406, ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» було надано згоду на поширення терміну дії наказу по комбінату від 29.12.2006 року № 992 «Про атестацію робочих місць за умовами праці» до 29.12.2012 року.
26.12.2012 постановою адміністрації та профкому комбінату № 658 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці робітників конверторного цеху» затверджено результати чергової атестації робочих місць, розпочатої ще у 2009 році та затверджено перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників за Списком № 1 (Додаток № 1).
Отже, за результатами даної атестації робочих місць професія «слюсар-ремонтник» дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1.
Із зазначеного вбачається, що результати атестації, оформлені наказом від 24.12.2006 року № 992, були продовжені Головним державним експертом області за умов праці до 29.12.2012 року, що в свою чергу має наслідком атестованість посади позивача, як слюсаря-ремонтника, у період з 29.11.2011 року по 29.12.2012 року, та як наслідок можливість віднесення вказаного періоду роботи позивача до пільгового стажу за Списком № 1.
Таким чином, суд робить висновок, що умови праці позивача на комбінаті за професію «слюсар-ремонтник», передбаченою Списком № 1 в спірний міжатестаційний період з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року та з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року залишались незмінними та підтверджуються результатами атестацій робочих місць.
Своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки якому гарантовані нею права були б не теоретичними і ілюзорними, а практичними і ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України, п. 59 рішення у справ Мельниченко проти України, п. 50 рішення у справі Чуйкіна проти України).
Комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону вказаного закону є: встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1; а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності та чинності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
За приписами статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пільгову пенсію за віком не обмежується умовою про обов'язковість дотримання періодичності підтвердження умов праці за результатами атестації, тому право Позивача на пільгову пенсію, гарантоване законом, не може бути обмежене внаслідок застосування підзаконних нормативних актів, які прийняті на реалізацію цього закону і не можуть звужувати права осіб порівняно із законом.
Отже, суд вважає, що якщо чергова атестація була проведена з недотриманням передбачених пунктом 4 Порядку атестації робочих місць строків, а працівник до і після завершення чергової атестації робочих місць виконував при незмінних умовах праці ту ж саму роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах і даний факт не спростовано черговою атестацією, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації, оскільки діючим законодавством імперативної норми про протилежне не встановлено.
Слід зазначити, що відповідно до абзацу третього пункту 2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» за рахунок власних коштів покриває витрати Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених працівникам комбінату на пільгових умовах за Списками № 1 та № 2 відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення цими особами пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону (60 років).
Згідно із частиною 1 статті 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: а) пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 8 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування передбачено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Отже, судом встановлено, що згідно Рішення від 04.10.2017 року № 2800 та наданого позивачем розрахунку стажу, відповідач протиправно виключив із пільгового стажу позивача період роботи з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року та з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року, фактично занизивши позивачу пільговий стаж роботи на один рік, що стало підставою відмови у призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії за віком, тому, суд вважає визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та скасувати Рішення Південного відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 04.10.2017 року № 2800 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Отже, завданням Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень та відновлення порушеного права.
Таким чином, з метою захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 09.09.2017 року призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", із зарахуванням до його пільгового стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоду роботи з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року та з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року у Публічному акціонерному товаристві "Дніпровський металургійний комбінат".
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для повного встановлення обставин справи щодо ухвалення законного судового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, повязані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у розмірі 1409,60 грн., що документально підтверджується квитанцією № NOLD558613 від 17.01.2018 року, наявною в матеріалах справи.
Отже, судовий збір у сумі 1409,60 грн. підлягає поверненню позивачу.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 9, 72 - 77, 90, 139, 246 - 247, 249, 255, 263, 295, 297Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та скасувати Рішення Південного відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 04.10.2017 року № 2800 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Копію рішення направити всім сторонам по справі.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу, безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2