Справа № 808/1885/18
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 липня 2018 року Справа № 808/1885/18 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (69096, АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_1)

до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69076, м. Запоріжжя, вул. Запорозького козацтва, буд. 25-А, код ЄДРПОУ - 41248943)

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18.05.2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі відповідач) в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови у здійсненні розрахунку та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2011 року по справі № 2а-747/11 за період з 06.04.2010 року по день фактичної виплати пенсії, а саме по 17.04.2018 року;

- зобовязати Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2011 року по справі № 2а-747/11 за період з 06.04.2010 року по день фактичної виплати пенсії, а саме по 17.04.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2011 року по справі № 2а-747/11 зобовязано УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплатити державну пенсію у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну його здоровю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 06.04.2010 року, з урахуванням здійснених виплат за вказаний період. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2012 року вказана постанова суду залишена без змін.

На виконання даної постанови управлінням було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1, в результаті якого нараховано 80224,21 грн. за період з 06.04.2010 року по 22.07.2011 року.

Через тривале невиконання постанови суду позивач був вимушений звернутися до Європейського суду з прав людини. На виконання рішення ЄСПЛ «Кулик та інші проти України» № 10035/07 від 15.06.2017 року у квітні 2018 року він отримав заборгованість по виплаті його пенсії згідно з постановою суду від 25.01.2011 року у розмірі 80224,21 грн.

Таким чином, позивач, починаючи з 06.04.2010 року, не у повному обсязі отримував свою пенсію, що встановлено як судовими рішеннями національних судів так і рішенням Європейського суду з прав людини, а тому має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у звязку з порушенням строків її виплати.

18 квітня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення розрахунку та виплати йому компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована йому на підставі постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2011 року за період з 06.04.2010 року по день фактичної виплати пенсії, а саме по 17.04.2018 року.

04 травня 2018 року відповідач своїм листом № 191/К-9 відмовив позивачу у здійсненні розрахунку та виплати такої компенсації.

Посилаючись на незаконність вказаної відмови, позивач просить суд визнати противоправними дії Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови у здійсненні розрахунку та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2011 року по справі № 2а-747/11 за період з 06.04.2010 року по день фактичної виплати пенсії, а саме по 17.04.2018 року та зобовязати Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2011 року по справі № 2а-747/11 за період з 06.04.2010 року по день фактичної виплати пенсії, а саме по 17.04.2018 року.

Ухвалою суду від 29.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у судовому засіданні 18.06.2018 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Від представника відповідача до судового засідання надійшов відзив на адміністративний позов, в якому він просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі з підстав викладених у відзиві, зокрема зазначає, що позивачу проведено перерахунок пенсії, в результаті якого за період з 06.04.2010 по 22.07.2011 донараховано суму у розмірі 80224,21 грн., що підтверджується розпорядженням від 03.08.2012 та довідкою №5522/03 від 03.08.2017. На даний час зазначена заборгованість передана до органів державної служби для вчинення необхідних дій щодо погашення заборгованості.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2011 року по справі № 2а-747/11 зобовязано УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя (натепер відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 21.12.2016 року правонаступником є Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя) здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплатити державну пенсію у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну його здоровю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 06.04.2010 року, з урахуванням здійснених виплат за вказаний період. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2012 року вказана постанова суду залишена без змін.

На виконання даної постанови управлінням було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1, в результаті якого нараховано 80224,21 грн. за період з 06.04.2010 року по 22.07.2011 року.

Як зазначає позивач, на виконання рішення ЄСПЛ «Кулик та інші проти України» № 10035/07 від 15.06.2017 року у квітні 2018 року він отримав заборгованість по виплаті пенсії згідно з постановою суду від 25.01.2011 року у розмірі 80224,21 грн. Таким чином, фактична виплата заборгованості з виплати пенсії відбулася лише 17.04.2018 року (підтверджено заявою позивача до ЗОУ АТ «Ощадбанк» на видачу готівки від 17.04.2018 року).

В своєму листі від 04.05.2018 № 191/К9 відповідач зазначає, що доплату по проведенню перерахунку пенсії нараховано в сумі 80224,21 грн. та, на думку відповідача, вона носить разовий характер, а тому нарахування компенсації втрат частини доходу не здійснюється.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною другою статті 46 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати затверджений Постановою КМУ від 21.02.2001 року № 159 (далі - Порядок № 159), для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до статей 1,2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону № 1058-IV, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно зі ст. 3 Закон України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Положеннями вказаного порядку визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом (п. 4 Порядку № 159).

Згідно з пунктами 5 - 7 Порядку №159 сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць та проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, зокрема коштів відповідного бюджету - підприємствами, установами та організаціями, що фінансуються чи дотуються з бюджету.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 18 листопада 2014 року (справа № 21-518а14): «Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону № 1058-IV, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення».

З урахуванням цього не заслуговують на увагу доводи відповідача, що виплачена за рішенням суду пенсія не є доходом громадянин та має разовий характер.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» закріплено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

За нормами статті 2 цього Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (стаття 3 Закону).

Згідно зі ст. 6 Закону компенсацію виплачують, в тому числі, за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

У відповідності до наведених норм законодавства відповідач у зв'язку із порушенням встановлених строків щомісячних виплат індексації пенсії має здійснити компенсацію втрати позивачу частини доходів у порядку передбаченому Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

З урахуванням викладеного позовні вимоги позивача ґрунтуються на положеннях закону та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 46, Конституції України, ст.ст. 1, 5, 7, 9, 26, 29, 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 6, 7, 165, 244-2 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (69096, АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_1) до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69076, м. Запоріжжя, вул. Запорозького козацтва, буд. 25-А, код ЄДРПОУ - 41248943) про визнання дій протиправними та зобовязання вчення дій задовольнити у повному обсязі.

Визнати противоправними дії Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69076, м. Запоріжжя, вул. Запорозького козацтва, буд. 25-А, код ЄДРПОУ - 41248943) щодо відмови у здійсненні розрахунку та виплати ОСОБА_1 (69096, АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_1) компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2011 року по справі № 2а-747/11 за період з 06.04.2010 року по день фактичної виплати пенсії, а саме по 17.04.2018 року.

Зобовязати Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69076, м. Запоріжжя, вул. Запорозького козацтва, буд. 25-А, код ЄДРПОУ - 41248943) здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 (69096, АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_1) компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2011 року по справі № 2а-747/11 за період з 06.04.2010 року по день фактичної виплати пенсії, а саме по 17.04.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 11.07.2018.

Суддя О.В. Конишева