Справа № П/811/63/18
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2018 рокусправа № П/811/63/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Сафронова С.В.

судді: Чепурнов Д.В. Мельник В.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року

у адміністративній справі № П/811/63/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1, визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га на території Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, викладеної в листі від 07.12.2017 року № Б-22445/0-16191 /0/6-17, та зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не пізніше 30 днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.11.2017, зареєстрованої за №Б-22445/0/5-17 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та прийняти рішення з урахуванням висновків суду. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем по справі в частині задоволення вимог позивача з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, не з'ясування фактичних обставин, які мають значення для вирішення справи, застосування до спірних правовідносин лише загальних положень норм законодавства без належної оцінки правових норм які належить застосувати до правовідносин, що виникли між сторонами, що у сукупності свідчить про незаконність судового рішення, яке просить скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволені вимог позивача в повному обсязі.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що звернення до органу, що здійснює розпорядження земельними ділянками за межами населених пунктів, достатньо для автоматичного задоволення клопотання особи, але при цьому не взяв до уваги положення ч.4 ст.122 і ч.1 ст.123 Земельного кодексу України, а задовольняючи вимоги позивача у цій справі, суд першої інстанції не перевірив належним чином законності рішень, дій чи бездіяльності відповідача, як це визначено у ст.2 ч.2 КАСУ, що слугувало безпідставним втручанням суду до дискреційних повноважень відповідача.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність їх юридичної оцінки, судова колегія на підставі наявних в матеріалах справи доказів та аналізу норм матеріального права, судова колегія дійшла висновку про безпідставність доводів апеляційної скарги, виходячи з нижченаведеного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, на території Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області (а.с.4), додавши до вказаної заяви графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копія паспорта та ідентифікаційного номера, а також копія посвідчення учасника бойових дій (а.с.6-9).

Зазначена заява позивача була прийнята відповідачем та зареєстрована 20.11.2017 за вхідним №Б-22445/0/5-17 (а.с.22), і вже листом від 07.12.2017 №Б-22445/0-16191/0/6-17 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області за результатами розгляду поданої позивачем заяви, посилаючись на положення ч.7 ст.118 Земельного кодексу України та Закон України "Про охорону земель", а також проінформувавши позивача про оприлюдненні на офіційному веб-сайті Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області інформації про сформований перелік земельних ділянок із зазначенням площі, які можуть бути передані в межах норм безоплатної приватизації на території Кіровоградської області, відмовив позивачу у задоволені його заяви.

Вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції керуючись положеннями ст.14 Конституції України, ст.373 Цивільного кодексу України, ст.3, чч.1, 2, п."а" ч.3 ст.22, чч.1, 2 п."в" ч.3 ст.116, чч.6, 7 ст.118 ч.1 ст.121, ч.4 ст.122, ч.3 ст.123 Земельного кодексу України, а також визначеними Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, що затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року №15 і Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, що затверджене Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №333 від 29.09.2016 року і зареєстроване в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 року за №1391/29521, виходив з того, що законодавцем передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко- економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, і тому відповідач отримавши 20.11.2017 року заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства, відповідач згідно з частиною 7 статті 118 ЗК України повинен був у місячний строк дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (видати відповідний наказ) або надати позивачу мотивовану відмову у наданні дозволу.

Проте, відмовляючи позивачу листом від 07.12.2017 №Б-22445/0-16191/0/6-17 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідач не зазначив жодної з обставин, що передбачені ч.7 ст.118 ЗК України, а лише фактично проінформував позивача про оприлюднений на офіційному веб-сайті ТУ Держгеокадастру у Кіровоградській області перелік земельних ділянок які можуть бути передані в межах норм безоплатної приватизації на території Кіровоградської області.

Як встановлено судом першої інстанції, опублікований на офіційному веб-сайті Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам у IV кварталі 2017 року на території Кіровоградської області, затверджений наказами відповідача №453 від 20.09.2017 року та №688 від 20.12.2017 року.

Оскільки чинним земельним законодавством не передбачає такої умови отримання дозволу на розроблення проекту земельної ділянки сільськогосподарського призначення і відведення її у власність, як включення бажаної до відведення земельної ділянки до сформованого територіальним органом Держгеокадастру переліку земельних ділянок, що передаються в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області, тому судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що факт відсутності земельної ділянки на території Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, на яку претендує позивач, у оприлюднених на офіційному веб-сайті Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Переліках, але без визначених у ч.7 ст.118 ЗК України обставин, які можуть слугувати підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не може слугувати підставою для відмови позивачу у задоволенні поданої ним заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га на території Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області.

Тим більш як правильно зазначив суд першої інстанції, факт формування таких щоквартальних переліків за формулою, розрахованою в залежності від площі земельних ділянок, право оренди та/або емфітевзису на яку у попередньому кварталі було продано на території відповідної області, невиправдано звужує право громадян на безоплатну приватизацію земельних ділянок, оскільки ставить цих громадян у залежність від виконання територіальним органом Держгеокадастру плану продажу права оренди та/або емфітевзису.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції у цій справі, оскільки відповідач по справі як суб'єкт владних повноважень відповідно до положень ст.19 Конституції України зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто, у спірному випадку відповідач поперед за все зобов'язаний керуватися нормативною базою, яка регулює порядок надання земельних ділянок учасникам АТО, і яка складається зі ст.ст.118-122 Земельного кодексу України та ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»

Отже, виходячи з викладеного та аналізуючи в системному зв'язку підстави звернення позивача до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з заявою про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га на території Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, з долучення до заяви всіх необхідних документів згідно положень ст.118 ЗК України, а виходячи зі змісту статей 116,118,121,122 ЗК України та тих підстав для відмови в задоволенні заяви позивача, які зазначені у листі відповідача від 07.12.2017 року № Б-22445/0-16191 /0/6-17, судова колегія визнає, що відповідач у спірних правовідносинах допустив порушення норм ст.ст.116,118 ЗК України та ч.14 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки позивач, як учасник АТО, має першочергове право на отримання відповідної земельної ділянки та розгляд його відповідного звернення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а положеннями ч.7 ст.118 ЗК України не визначено про такі підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки як не включення бажаної до відведення земельної ділянки до сформованого територіальним органом Держгеокадастру переліку земельних ділянок, що передаються в межах норм безоплатної приватизації на території області, і відповідно, вказана обставина не може обмежувати законне право позивача на безоплатне отримання у власність земельної ділянки з відповідним цільовим призначення

Всі учасники АТО, які брали і беруть участь в проведенні антитерористичної операції, захищаючи незалежність, цілісність та суверенітет держави України, виходячи з проведеного вище аналізу положень законодавства, мають справедливо сподіватися на належний розгляд уповноваженими органами та посадовими особами їх заяви про отримання ними земельних ділянок у власність, а також на ефективний спосіб захисту їхніх прав у разі їх порушення, що повністю відповідає положенням статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Підсумовуючи вищенаведене, судова колегія вважає за необхідне залишити без задоволення апеляційну скаргу позивача, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, судова колегія, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області - залишити без задоволення, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року - залишити без змін

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.В. Мельник