Справа № 803/933/18
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року ЛуцькСправа № 803/933/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1П) звернулася з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі ГУ ДФС у Волинській області) про скасування податкового повідомлення-рішення від 21 березня 2018 року №1013391.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДФС у Волинській області 21 березня 2018 року прийнято податкове повідомлення-рішення №1013391, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік у розмірі 25 000 грн. Обєктом оподаткування став автомобіль марки Audi, модель Q7, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, з обємом двигуна 2967 куб. см., тип пального - дизель.

Позивач вважає дане податкове повідомлення-рішення протиправним та просить його скасувати у звязку з тим, що її транспортний засіб не є обєктом оподаткування, оскільки середньоринкова вартість належного їй транспортного засобу при її розрахунку на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України становить 1 291 881,60 грн., тобто є меншою ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 року (1 396 125,00 грн.).

Крім того, з аналізу переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2018 році, розміщеному на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, чітко вбачається, що належний їй транспортний засіб не є обєктом оподаткування транспортним податком у 2018 році.

Відповідно до ухвали судді від 30 травня 2018 року розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що ГУ ДФС у Волинській області засобами електрокомунікаційного звязку через Інформаційну систему «Податковий блок» отримано з ДФС України перелік фізичних осіб платників транспортного податку на 2018 рік. До вказаного переліку включено ОСОБА_1 Відповідно до інформації ДФС України, отриманої з Мінекономрозвитку, належний позивачу автомобіль Audi Q7, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, з обємом двигуна 2967 куб. см. є обєктом оподаткування транспортним податком на 2018 рік. У звязку з цим відповідачем правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 21 березня 2018 року №1013391, яким позивачу визначено грошове зобовязання по транспортному податку за 2018 рік в розмірі 25 000 грн.

Позивач у відповіді на відзив вказала, що відповідачем при визначені вартості належного їй транспортного засобу в порушення вимог підпункту 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 Податкового кодексу України не враховано таку характеристику її автомобіля як тип пального, а саме дизель, що і призвело до помилкового визначення його обєктом оподаткування транспортним податком у 2018 році.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначив, що відсутність при визначені вартості автомобіля позивача такої характеристики як тип пального - дизель не спростовує того факту, що належний їй транспортний засіб є обєктом оподаткування транспортним податком на 2018 рік.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що за фізичною особою ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб марки Audi, модель Q7, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, з обємом двигуна 2967 куб. см., тип пального дизель, дата реєстрації транспортного засобу 14 березня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХМ 173266.

ГУ ДФС у Волинській області 21 березня 2018 року сформовано та направлено ОСОБА_1 податкове повідомлення-рішення №1013391, яким визначено суму грошового зобовязання з транспортного податку з фізичних осіб за 2018 рік в розмірі 25 000 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Законом України №71-VІІІ від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 01 січня 2015 року, статтю 267 Податкового кодексу України викладено у новій редакції та запроваджено транспортний податок.

Так, відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України (далі ПК України) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є обєктами оподаткування.

Згідно із положеннями підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Абзацом другим зазначеного підпункту (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального (підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України).

Базою оподаткування відповідно до підпункту 267.3.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (пункт 267.4 статті 267 ПК України).

Відповідно до підпункту 267.5.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 ПК України визначено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Крім того, статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що у 2018 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі: з 1 січня складає 3 723 гривні.

Отже, власники транспортних засобів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 1 396 125 грн., є платниками транспортного податку.

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей їх віднесення до об'єктів оподаткування транспортним податком встановлений Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою 18 лютого 2016 року постановою Кабінету Міністрів України № 66 (далі Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів).

Відповідно до пункту 2 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, обєму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року за № 403.

Пунктом 13 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів передбачено, що Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, обєм циліндрів двигуна, тип пального.

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки обєкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна та тип пального (пункт 14 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів).

При здійснені судом калькуляції (розрахунку) на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України середньоринкової вартості автомобіля позивача марки Audi, модель Q7, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, з обємом двигуна 2967 куб. см., тип пального дизель, встановлено, що його вартість є меншою ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати (1 396 125 грн.) і становить 1 291 881,60 грн., що підтверджується витягом від 22 травня 2018 року, який міститься в матеріалах справи та наданий позивачем.

Судом також досліджено «Перелік легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2018 році», розміщений на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, в якому не зазначено автомобіль позивача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на отриманий з ДФС України перелік фізичних осіб платників транспортного податку на 2018 рік, до якого включено ОСОБА_1, однак суду вказаний перелік не надав, причин неможливості його надання суду не представив.

Таким чином, враховуючи викладене, з урахуванням приписів статті 267 Податкового кодексу України суд дійшов висновку, що належний позивачу транспортний засіб не є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році, а відтак у контролюючого органу були відсутні правові підстави для винесення податкового повідомлення-рішення від 21 березня 2018 року №1013391 та визначення позивачу грошового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік в розмірі 25 000 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою, другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою, другою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як субєкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення від 21 березня 2018 року №1013391, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Волинській області підлягає до стягнення на користь позивача судовий розмір в розмірі 704,80 грн., сплачений при поданні адміністративного позову.

Керуючись статтями 243 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 21 березня 2018 року №1013391.

Стягнути на користь фізичної особи ОСОБА_1 (45400, Волинська область, місто Нововолинськ, вулиця Східна, будинок 51, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ) судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Дмитрук