Справа № 808/2352/18
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 липня 2018 року о/об 12 год. 34 хв.

Справа № 808/2352/18

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Агаєві Р.А., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (69095, м.Запоріжжя, вул.Гоголя, буд.147; )

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «МРІЯ» (69098, м.Запоріжжя, вул.Полякова, 13-В; )

про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів,

ВСТАНОВИВ:

Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі – позивач) звернулося із адміністративним позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «МРІЯ» (далі – відповідач або ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «МРІЯ») про стягнення суми 71342,03 грн. адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2017 році.

Свої позовні вимоги позивач у позові (а.с.4-5) обґрунтовує тим, що середньооблікова кількість штатних працівників, що працювали у відповідача, за рік склала 25 осіб. Таким чином, на думку позивача, середньооблікова кількість інвалідів, відповідно до нормативу, встановленого ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» у відповідача повинна складати 1 особу. Згідно відомостей, наданих відповідачем у звіті за 2017 рік, середньооблікова кількість інвалідів на підприємстві склала 0 осіб. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «МРІЯ» 71342,03 грн. адміністративно-господарських санкцій та пені (адміністративно-господарська санкція – 69224 грн. 00 коп., пеня – 2118 грн. 03 коп.) за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2017 році.

Позивач позовні вимоги підтримав.

Відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить у задоволенні позову відмовити (а.с.23-26). 06.04.2018 на адресу відповідача надійшов лист позивача «щодо сплати адміністративно-господарських санкцій» за №03-263/537-20, в якому позивач посилається на те, що відповідачем не виконано норматив із працевлаштування інвалідів у 2017 році, чим порушено вимоги ст.19 та ст.20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» і в строк до 15.04.2018 повинен самостійно сплатити суму у розмірі 69224,00 грн. Згідно з поданим ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «МРІЯ» 27.02.2018 Звітом за формою №10-ПІ «Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів» середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу відповідача за 2017 рік становила 25 працівників; кількість штатних працівників - інвалідів, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», становить 1 особа. Фактично в ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «МРІЯ» в 2017 році працювала 1 особа-інвалід. Обов'язок по працевлаштуванню інвалідів відповідно до встановленого Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» нормативу покладається як на роботодавців, так і на державну службу зайнятості. ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «МРІЯ» вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» виконані в повному обсязі: протягом 2017 року, підприємство регулярно інформувало державну службу зайнятості про наявні вільні робочі місця і вакантні посади, на яких може використовуватися праця інвалідів, що підтверджується щомісячними звітами про наявність вакансій форми №3-ПН, які подаються в період з лютого по грудень 2017 року. ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «МРІЯ» у 2017 році приймало участь у заходах спрямованих на працевлаштування осіб з обмеженими фізичними можливостями (інваліди). Не зважаючи на вжиті відповідачем заходи, інваліди до підприємства для працевлаштування державною службою зайнятості направлялися, але відмовлялись від працевлаштування і самостійно не зверталися. У позивача відсутні документальні підтвердження фактів відмови відповідачем у працевлаштуванні направлених на роботу інвалідів. Відповідачем були вжиті всі необхідні заходи для виконання нормативу робочих місць із працевлаштування інвалідів, проте протягом 2017 року, відповідач фактично не працевлаштував необхідну кількість інвалідів з незалежних від нього причин: через відсутність інвалідів, які потребують роботи у відповідача, бездіяльність державних установ, які повинні сприяти працевлаштуванню інвалідів.

Відповідач проти позову заперечував.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з’ясував наступне.

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, встановлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі 4% середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, – у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого Законом, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунку кількість робочих місць округлюється до цілого значення. […] У межах зазначених нормативів здійснюється також працевлаштування інвалідів унаслідок психічного розладу відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу».

Згідно поданого відповідачем «Звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2017 рік» за формою №10-ПІ, середньооблікова кількість штатних працівників, що працювали у відповідача за 2017 рік склала – 25 осіб, середньооблікова кількість штатних працівників, яким встановлена інвалідність, що працюють у відповідача за 2017 рік склала – 0 осіб, кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» складає – 1 особа (а.с.28).

Підприємства, які використовують працю інвалідів, зобов'язані створювати для них умови праці з урахуванням рекомендацій медико-соціальної експертної комісії та індивідуальних програм реабілітації, вживати додаткових заходів безпеки праці, які відповідають специфічним особливостям цієї категорії працівників (ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону праці»).

Відтак, у випадку, коли з урахуванням специфіки підприємства більшість посад на підприємстві пов’язані з важкими умовами праці, де заборонена праця інвалідів, то праця інвалідів має використовуватися на цьому підприємстві не інакше, як з урахуванням такої специфіки.

Згідно з пп.3.1 п.3 «Інструкції щодо заповнення форми №10-ПІ (річна) «Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів», затвердженої 10.02.2007 наказом Міністерства праці та соціальної політики України №42, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.02.2007 за №117/13384 (надалі – «Інструкція щодо заповнення форми №10-ПІ (річна) «Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів»), середньооблікова кількість працівників відображається відповідно до п.3.2 «Інструкції зі статистики кількості працівників», затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 №286, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.11.2005 за №1442/11722.

Відповідно до абз.1 п.3.2.5 «Інструкції зі статистики кількості працівників», затвердженої 28.09.2005 наказом Державного комітету статистики України №286, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.11.2005 за №1442/11722 середньооблікова кількість штатних працівників за період з початку року (у тому числі за квартал, півріччя, 9 місяців, рік) обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової кількості штатних працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно, та ділення одержаної суми на кількість місяців у цьому періоді, тобто відповідно на 2, 3, 4, …12. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Таким чином, середньооблікова кількість штатних працівників ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «МРІЯ» за 2017 рік, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, складає 0 осіб.

Згідно з пп.3.3 п.3 «Інструкції щодо заповнення форми №10-ПІ (річна) «Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів» кількість інвалідів – штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених роботодавцем, відповідно до нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, установленого статтею 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», для відповідача складає 1 особа.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, у відповідності з ч.3 ст.18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 «Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування», затвердженого 31.01.2007 постановою Кабінету Міністрів України №70 «Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» – інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

У ст.18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що інвалід, який не досяг пенсійного віку, не працює, але бажає працювати, має право бути зареєстрованим у державній службі зайнятості як безробітний. Рішення про визнання інваліда безробітним і взяття його на облік для працевлаштування приймається центром зайнятості за місцем проживання інваліда на підставі поданих ним рекомендації МСЕК та інших передбачених законодавством документів. Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Відтак, з урахуванням наведених вище норм права обов’язок по працевлаштуванню інвалідів покладається не тільки на роботодавців, а і на державну службу зайнятості.

Як зазначено у ч.6 ст.46 Закону України №5067-VI від 05.07.2012 «Про зайнятість населення», підбір підходящої роботи для осіб з інвалідністю (у тому числі шляхом розумного пристосування існуючого або створення нового робочого місця) здійснюється відповідно до їх професійних навичок, знань, індивідуальної програми реабілітації та з урахуванням побажань щодо умов праці.

Згідно з п.5 ч.2 ст.24 Закону України №5067-VI від 05.07.2012 «Про зайнятість населення» до заходів щодо сприяння зайнятості населення належать: сприяння зайнятості осіб з інвалідністю.

Відповідач 07.12.2017 (наприкінці звітного 2017 року) інформував Шевченківський районний центр зайнятості м.Запоріжжя про наявність вакансій для працевлаштування інвалідів шляхом подання звітності форми №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» щодо працевлаштування інвалідів за сприяння Державної служби занятості України, вказуючи у розділі II мінімальні вимоги щодо посади, умов праці, освітньо-кваліфікаційного рівня інваліда, що підтверджується звітом (а.с.29-30).

Про прийняття Шевченківським районним центром зайнятості м.Запоріжжя Звіту №3-ПН від відповідача підтверджується проставленою датою надходження Звіту та підписом відповідальної особи Шевченківського районного центру зайнятості м.Запоріжжя про прийняття Звіту Форми №3-ПН.

Також, за інформацією Шевченківського районного центру зайнятості м.Запоріжжя (без вих.№ від 16.04.2018) ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «МРІЯ» 19.12.2017 прийняло участь у заході, спрямованому на працевлаштування інвалідів (а.с.33).

У листі відповідача на адресу позивача від 27.02.2018 за вих.№018-02/275 зазначено наступне: «… У зв’язку з тим, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу в 2016 році складала менше восьми осіб, звіт за 2016 рік не подавався …» (а.с.56).

Суд вважає, що вчинення відповідачем разових дій у грудні 2017 року щодо працевлаштування інвалідів не може бути підставою для звільнення його від сплати адміністративно-господарської санкції та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2017 році, оскільки такі дії відповідачем протягом 2017 року не вчинялись. Протилежного відповідач не довів.

Відповідно до Звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2017 рік, середньорічна заробітна плата штатного працівника ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «МРІЯ» складає 69224 грн. 00 коп., тому, у відповідності до приписів ст.20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу з працевлаштування інвалідів у 2017 році, застосованих до відповідача, складає 69224 грн. 00 коп.

У ч.2 ст.20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Відповідно до п.3.7 «Порядку нарахування пені та її сплати», затвердженого 15.05.2007 наказом Міністерства праці та соціальної політики України №223, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.05.2007 за №552/13819, у поданій позовній заяві за невиконання нормативу щодо працевлаштування інвалідів до відповідної судової інстанції відділення Фонду розраховує суму пені на дату її подання.

Термін прострочення на дату подання позовної заяви становив 51 день. Таким чином, сума пені становить 2118 грн. 03 коп. Розрахунок здійснено позивачем вірно.

З урахуванням зазначеного, для відповідача сума: адміністративно-господарських санкцій складає 69224 грн. 00 коп.; пені складає 2118 грн. 03 коп., а всього – 71342 грн. 03 коп.

Як передбачено ч.4 ст.20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

У вказаний період відповідачем адміністративно-господарські санкції не сплачено.

Згідно з ч.9 ст.20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» спори, що виникають із правовідносин за статтями 19 і 20 цього Закону, вирішуються Фондом соціального захисту інвалідів або в судовому порядку.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов’язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «МРІЯ» (69098, м.Запоріжжя, вул.Полякова, 13-В; ) 71342 грн. 03 коп. адміністративно-господарської санкції та пені (адміністративно-господарська санкція – 69224 грн. 00 коп., пеня – 2118 грн. 03 коп.) за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2017 році на користь Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (69095, м.Запоріжжя, вул.Гоголя, буд.147; )

Стягнуті кошти перерахувати: одержувач – Держбюджет, Шевченківського району м.Запоріжжя; р/р0009; ; ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, код платежу – 50070000, призначення платежу – «Надходження до Фонду соціального захисту інвалідів за 2017 рік».

У стягненні з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору за подання адміністративного позову до суду – відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 09.07.2018.

Суддя О.О. Прасов