Справа № 760/12980/18
Суддя: Українець В. В.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Німченка Олександра Миколайовича про визнання дій незаконними, скасування постанови,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора патрульної поліції 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Німченка О.М. про визнання дій незаконними, скасування постанови.

Свої вимоги мотивує тим, що 08 травня 2018 року щодо нього інспектором патрульної поліції 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Німченком О.М. винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за здійснення зупинки на місці висадки й посадки пасажирів громадського транспорту, чим порушив п. 15.9. «е» Правил дорожнього руху.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, винесена з порушенням закону та підлягає скасуванню.

Зазначає, що він здійснив вимушену зупинку через погане самопочуття. Правил дорожнього руху він не порушував, аварійну ситуацію не створив, зупинився на відстані від дорожнього знаку приблизно 30 метрів. Вказує, що інспектор не врахував зазначені обставини та виніс щодо нього постанову. Також, відповідачем було допущено помилку в адресі вчинення правопорушення та було складено другу постанову з виправленням адреси.

Крім того, відповідач не склав протокол про адміністративне правопорушення.

Просить суд ухвалити рішення, яким:

- визнати дії відповідача щодо винесення постанови незаконними та протиправними;

- скасувати постанову про адміністративне правопорушення Серія ЕАА № 395547 від 08 травня 2018 року.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 22 травня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 10 липня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні.

З відзиву на позовну заяву інспектора патрульної поліції 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Німченка О.М. вбачається, що він просить відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу безпосередньо на зупинці громадського транспорту, чим заважав зупинці тролейбусів, автобусів та маршрутних таксі. Під час розгляду адміністративної справи порушення позивача було зафіксовано на нагрудну камеру. З відеозапису вбачається, що позивач пояснює, що здійснював посадку та висадку пасажирів. Жодних пояснень щодо поганого самопочуття позивач не надавав.

Під час заповнення постанови у планшеті було допущено помилку при встановленні адреси вчинення правопорушення, а саме замість адреси «бул. Л. Українки, 34-В» зазначено «бул. Л. Українки, 44». Відбулась технічна помилка. Після виявлення цієї неточності, ним було списано постанову, в якій було допущено помилку, та роздруковано нову постанову з вірною адресою місця вчинення адміністративного правопорушення.

У відповіді на відзив на позовну заяву вказано, що з запису нагрудної камери, яку надав відповідач до відзиву, вбачається, що його автомобіль стояв заведений не на зупинці громадського транспорту, а на відстані від дорожнього знаку та за весь час відеозапису не завадив жодному громадському транспорту. Ним було долучено до позову обидві постанови, а тому твердження інспектора про списання першої постанови не відповідають дійсності. Інспектором не були роз'яснені його права, жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення відповідачем суду не надано. Крім того, відповідач не є експертом та не може дати оцінку його фізичному стану на основі відеозапису.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 08 травня 2018 року щодо ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за здійснення зупинки на місці висадки й посадки пасажирів громадського транспорту, чим порушив п. 15.9. «е» Правил дорожнього руху (а.с. 8).

Позивач посилається на те, що він оспорював порушення ним Правил дорожнього руху, проте інспектором протокол про адміністративне правопорушення складений не був.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 5 цієї статті визначено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Вбачається, що інспектор, не склавши протокол, не допустив процесуальних порушень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Позивач заперечує свою вину в порушенні правил дорожнього руху та оскаржив винесену постанову до суду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач зазначає, що він здійснив вимушену зупинку через погане самопочуття. Правил дорожнього руху він не порушував, аварійну ситуацію не створив, зупинився на відстані від дорожнього знаку приблизно 30 метрів.

Позивачем на підтвердження своїх доводів надано суду відеозапис (а.с. 13). Разом з тим, відеозапис лише відображає розмову з відповідачем в патрульному автомобілі щодо допущеної помилки інспектора при винесенні постанови в адресі вчинення адміністративного правопорушення.

З наданого інспектором відеозапису вбачається, що автомобіль позивача припаркований безпосередньо на зупинці громадського транспорту (а.с. 31).

Відповідно до п.п. «е» п. 15.9. Правил дорожнього руху зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Крім того, з наданих позивачем фотографій (а.с. 12) вбачається, що його автомобіль розташований безпосередньо на зупинці громадського транспорту.

Позивач у заяві зазначає, що зупинка була вимушеною через погане самопочуття. Разом з тим, з відеозаписів, наданих позивачем та відповідачем, вбачається, що ОСОБА_1 не зазначає про своє погане самопочуття як на причину вимушеної зупинки.

Таким чином, докази щодо необхідності здійснення вимушеної зупинки у матеріалах справи не містяться.

За таких обставин, суд вважає, що факт порушення позивачем Правил дорожнього руху доведено належними доказами.

Встановлено, що інспектор патрульної поліції, виконуючи свої службові повноваження, здійснював патрулювання зазначеної у постанові ділянки дороги.

Винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадових інструкцій і було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху.

З огляду на наведене, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову.

Керуючись статтями 122, 256, 261, 268, 276, 288, 289, 293 КпАП України, Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 Про Правила дорожнього руху, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до інспектора патрульної поліції 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Німченка Олександра Миколайовича (м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9) про визнання дій незаконними, скасування постанови.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: