Справа № 820/3440/18
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

12.07.2018 р. № 820/3440/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.

при секретарі судового засідання Боднар І.Ю.

за участі:

представника позивача Олім О.В.,

представника 3-ї особи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Чернишова К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом Приватної агрофірми "ВАТАЛ" до Державного реєстратора Виконавчого комітету Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області Овчаренко Валентини Олексіївни, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

03 травня 2018 року Приватна агрофірма "ВАТАЛ" звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державного реєстратора Виконавчого комітету Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Відділ Держгеокадастру у Краснокутському районі Харківської області, в якому, з підстав протиправності рішення, просить суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40029056 від 06.03.2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, номер запису про інше речове право 25163144 орендар ОСОБА_4.

Судом поставлено на обговорення питання щодо закриття провадження по справі.

В судове засідання представник позивача прибув, проти закриття провадження по справі не заперечував.

В судове засідання представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області прибув, проти закриття провадження по справі не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що провадження по даній справі підлягає закриттю.

Судом встановлено, що між позивачем, Приватною агрофірмою "ВАТАЛ", та громадянкою ОСОБА_6 30.03.2005 року було укладено договір оренди земельної ділянки № 76/803-к, предметом якого є передача в оренду земельних ділянок, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,8654 га строком на 15 років, а саме, ріллі площею 3,7677 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та сіножаті площею 0,0977 га, кадастровий номер НОМЕР_2, які що знаходяться на території Козіївської сільської ради. Зазначений договір оренди був зареєстрований у Краснокутському районному відділі Харківської регіональної філії ДП "Центр ДЗК", про що у державному реєстрі земель вчинено запис № 43 від 04.05.2006 року.

ОСОБА_6 померла, а власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 став ОСОБА_5, який отримав зазначену вище земельну ділянку у спадок на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серія ВТО № 679975, яке видане 10.12.2013 року, про що державний реєстратор Гук С.Ю., нотаріус Краснокутської Державної нотаріальної контори, внесла запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 8880685 від 10.12.2013 року.

ОСОБА_5 23.02.2018 року уклав договір оренди землі №0084 з фізичною особою ОСОБА_4 строком дії 7 років.

На підставі зазначеного договору 02.03.2018 року Державним реєстратором Виконавчого комітету Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області Овчаренко Валентиною Олексіївною прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40029056 щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, а також внесені відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позивач вважає, що внесення даних записів призвело до прямого порушення його прав та законних інтересів, оскільки, строк дії договору оренди на земельну ділянку, укладеного між ПА "ВАТАЛ" та ОСОБА_6 не закінчився, договір в установленому законом порядку не розірваний та не оскаржений в суді.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза "судом встановленим законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Занд проти Австрії" зазначив, що поняття "суд, встановлений законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Разом з тим участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак не кожен спір за участю суб'єкта владних повноважень є публічно-правовим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

З огляду на те, що спірні правовідносини виникли у зв'язку з невиконанням умов цивільно-правової угоди, спір стосується належності майнового права оренди земельної ділянки, за захистом якого і звернувся до суду позивач, цей спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2018 року у справі № 817/1048/16 при вирішенні касаційної скарги, поданої з питань порушення предметної юрисдикції.

Верховний Суд зазначив, що незважаючи на те, що позивач не має на меті висувати вимоги щодо визнання свого права на користування земельними ділянками, однак питання правомірності укладення цивільно-правових угод, на підставі яких відбулись реєстраційні дії, обов'язково стане перед судом, який буде вирішувати цей спір. Скасування рішень приватного нотаріуса з проведення реєстраційних дій за договорами оренди землі, обов'язково будуть впливати на майнові права особи, щодо якої ці реєстраційні дії буде скасовано.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, захист речового права позивача на оренду земельних ділянок, реєстрації або обліку прав на майно, права на яке є предметом спору, має здійснюватися за правилами цивільного судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав, визначених ст.238 КАС України, для закриття провадження по даній справі.

Статтею 239 КАС України визначено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 238, ст. 239, ст. 248, ст. 256, ст. 293, ст. 295, ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі №820/3440/18 за адміністративним позовом Приватної агрофірми "ВАТАЛ" (62040, Харківська обл., Краснокутський р-н., с. В'язова, вул. Леніна, 7) до Державного реєстратора Виконавчого комітету Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області Овчаренко Валентини Олексіївни (62011, Харківська обл., Краснокутський р-н, с. Козіївка, вул. Слобожанська, буд. 91), треті особи: ОСОБА_4 (АДРЕСА_2), ОСОБА_5 (АДРЕСА_3), Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (61022, місто Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, під'їзд 1, поверх 6,7) про скасування рішення - закрити.

Роз'яснити позивачу, що розгляд заявлених позовних вимог належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст ухвали складено 17.07.2018 року.