Справа № 826/2932/13-а
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2018-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2018 року м. Київ № 826/2932/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Чудак О.М., суддів Маруліної Л.О., Пащенка К.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» до Міністерства освіти і науки України, Міністерства фінансів України, Держаної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення коштів,

встановив:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2014, позов Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» (ДТГО «Південно-Західна залізниця») до Міністерства освіти і науки України (МОН України) та Міністерства фінансів України (МФ України), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Держана казначейська служба України (ДКС України), про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення коштів - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність МОН України щодо невключення до бюджетних запитів, які подавались до МФ України, суму у розмірі 87083557,98 грн, з цільовим призначенням для компенсації витрат ДТГО «Південно-західна залізниця», пов'язаних з наданням студентам вищих навчальних закладів І - ІV рівня акредитації та учням професійно-технічних навчальних закладів пільгового проїзду залізничним транспортом за 2011 - 2012 роки. У решті позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.09.2017 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2014 в частині вирішення позовних вимог про зобов'язання МОН України скласти бюджетний запит щодо виділення бюджетних коштів для компенсації витрат ДТГО «Південно-Західна залізниця», пов'язаних з наданням студентам та учням пільг на проїзд залізничним транспортом за 2011 - 2012 роки, стягнення з МОН України коштів на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільгового проїзду залізничним транспортом за 2011 - 2012 роки, - скасовано і направлено справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. В решті судові рішення залишено без змін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.10.2017 справу прийнято до провадження і призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.10.2017 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 08.11.2017.

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тобто, розгляд даної справи після 15.12.2017 здійснено відповідно до приписів нової редакції КАС України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.03.2018 змінено процесуальний статус ДКС України з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів, на відповідача.

Присутній у судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та надані у справу докази.

Представник МОН України проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях, додаткових поясненнях та наданих доказах.

Представник ДКС України по суті позову додаткових пояснень не подавала.

Представник МФ України в судове засідання не з’явилася, причини неявки не повідомила, хоча про час, дату й місце його проведення повідомлена завчасно й належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи неявку представника відповідача, заявлене клопотання присутніх представників сторін, відсутність перешкод у розгляді справи та потреби заслухати свідка чи експерта, суд на підставі частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) та частини дев’ятої статті 205 КАС України ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між МОН України та ДТГО «Південно-західна залізниця» укладено договори про розрахунки за надані послуги по перевезенню залізницею студентів вищих навчальних закладів І-ІV рівня акредитації та учнів професійно-технічних закладів №ПЗ/Л-115623/НЮ від 30.03.2011 та №ПЗ/Л-125299/НЮ від 13.02.2012.

Вказані договори регулюють взаємовідносини сторін щодо відшкодування МОН України Залізниці коштів, пов'язаних з наданням студентам вищих навчальних закладів І-ІV рівня акредитації та учням професійно-технічних навчальних закладів пільгового проїзду залізничним транспортом (п. 1.1).

Згідно з пунктами 2.1 договорів, укладених між ДТГО «Південно-західна залізниця» та МОН України, Залізниця зобов'язується здійснювати перевезення студентів вищих навчальних закладів I-IV рівнів акредитації та учнів професійно-технічних навчальних закладів у загальних і плацкартних вагонах, приміського і міжміського сполучення, за умови придбання ними проїзних документів (квитків) з оплатою 50 відсотків їх вартості. Залізниця зобов'язується щомісячно до 15 числа наступного звітного періоду надавати МОН України облікові форми та акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг), в яких зазначається кількість проданих пільгових квитків на міжміські та приміські сполучення, їх повна вартість та сума до відшкодування на пільгове перевезення залізничним транспортом.

У свою чергу, відповідно до пунктів 2.2 договорів, МОН України зобов’язується під час формування проекту Державного бюджету України передбачати окремим рядком кошти на витрати, пов'язані з наданням студентам вищих навчальних закладів I-IV рівнів акредитації та учнів професійно-технічних навчальних закладів пільгового проїзду залізничним транспортом за відповідний рік, не нижче фактично виконаних перевезень у минулому році і при наявності заборгованості включати її розмір у склад проекту кошторису та бюджетних запитів Державного бюджету України на наступний рік.

Як встановлено судом, протягом 2011-2012 років позивачем подавались рахунки-фактури на проведення відшкодування за перевезення студентів та учнів за пільговим тарифом, а також облікові форми та реєстри по перевезенню студентів та учнів в приміському сполученні за вказані роки.

На підставі вказаних документів МОН України протягом 2011-2012 років частково перерахувало ДТГО «Південно-Західна залізниця» у рахунок відшкодування витрат, понесених у зв'язку із здійсненням перевезень студентів та учнів професійно-технічних навчальних закладів на пільгових умовах, - 27358100 грн.

Згідно з висновком комісійної судово-економічної експертизи від 25.07.2013, проведеної на підставі ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2013 у даній справі, зведеними облікованими документами підтверджується заборгованість МОН України перед ДТГО «Південно-Західна залізниця» за 2011-2012 роки у розмірі 87083557,98 грн.

Однак, як встановили суди, МОН України неналежним чином виконувалися умови пункту 2.2.3 договорів, оскільки у порушення взятих на себе зобов’язань не подано бюджетні запити щодо включення до відшкодування ДТГО «Південно-Західна залізниця» витрат, пов'язаних з наданням студентам та учням пільгового проїзду залізничним транспортом, до Державного бюджету України за 2011-2012 роки, а також не виконано укладені із позивачем договори про розрахунки за надані послуги по перевезенню Залізницею студентів. У свою чергу МФ України не включило до пропозиції Державного бюджету України бюджетний запит МОН України про відшкодування понесених ДТГО «Південно-Західна залізниця» витрат за 2011-2012 роки, внаслідок чого позивач недоотримав із Державного бюджету України 87083557,98 грн., що і є розглядуваною сумою заборгованості.

З таких підстав позивач звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо заявлених вимог по суті, з урахуванням висновків, висловлених Вищим адміністративним судом України, суд виходить з того, що Закон України «Про залізничний транспорт» від 04.07.1996 №273/96-ВР визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності залізничного транспорту загального користування, його роль в економіці і соціальній сфері України, регламентує його відносини з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, іншими видами транспорту, пасажирами, відправниками та одержувачами вантажів, багажу, вантажобагажу і пошти з урахуванням специфіки функціонування цього виду транспорту як єдиного виробничо-технологічного комплексу.

Частиною п’ятою статті 9 названого Закону передбачено, що для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Водночас, частиною п’ятою статі 9 Закону України «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні» від 05.02.1993 №2998-XII передбачено, що для учнів і студентів денної форми навчання загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладів державою гарантуються протягом року пільги на проїзд по території України залізничним, водним, автомобільним, міським (крім таксі) транспортом. Відповідні кошти передбачаються у Державному бюджеті України окремим рядком. Порядок надання зазначених пільг визначається Кабінетом Міністрів України. Органи місцевого самоврядування відповідно до законодавства можуть встановлювати порядок надання пільг на проїзд учнів і студентів у місцевому пасажирському транспорті і передбачати відповідні видатки з місцевих бюджетів.

Крім того, Указом Президента України «Про заходи щодо впорядкування механізму надання пільгового проїзду окремим категоріям студентів і учнів» від 31.03.1999 №309/99 Кабінету Міністрів України доручено забезпечити відновлення раніше встановленого порядку пільгового проїзду студентів і учнів, невідкладно опрацювати оптимальний механізм надання їм пільг і компенсацій на проїзд відповідними видами транспорту з урахуванням їх матеріального становища.

На виконання зазначеного Указу прийнято Порядок надання пільгового проїзду студентам вищих навчальних закладів I-IV рівнів акредитації та учням професійно-технічних навчальних закладів у міському й приміському пасажирському транспорті та міжміському автомобільному і залізничному транспорті територією України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.1999 №541, в пункті 4 якого передбачено, що кошти на пільговий проїзд студентів та учнів у міському транспорті передбачаються у відповідних місцевих бюджетах, у приміському і міжміському автомобільному транспорті - у кошторисах доходів і видатків навчальних закладів, у залізничному транспорті - централізовано у державному бюджеті для МОН.

Відповідно до пункту 6 вказаного Порядку для проїзду у поїздах приміського і міжміського сполучення студенти та учні придбавають квитки за половину їх вартості у загальних і плацкартних вагонах.

Отже, як вбачається із наведених правових положень, у позивача наявні підстави для отримання компенсації витрат пов’язаних з наданням студентам вищих навчальних закладів І - ІV рівня акредитації та учнів професійно-технічних навчальних закладів пільгового проїзду залізничним транспортом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2009 року №1359 затверджений Порядок розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, який визначає механізм розрахунку обсягів компенсаційних виплат залізницям за пільгові перевезення окремих категорій громадян, яким таке право надано законом, що здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, а також субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені цілі.

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку до пільгових перевезень залізничним транспортом належать безоплатні перевезення або перевезення окремих категорій громадян із знижкою, встановленою законодавством.

Згідно пунктів 10 та 11 Порядок розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, - залізниці не пізніше ніж 15 числа місяця наступного звітного періоду подають відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, та облікові форми. Головні розпорядники коштів, передбачених на компенсаційні виплати, після надходження їх на власні рахунки у п'ятиденний строк перераховують зазначені кошти відповідній залізниці.

Відповідно до правової природи даного спору встановленню підлягає, в який спосіб відшкодовуються витрати суб'єкта господарювання на виконання договору з наданням студентам вищих навчальних закладів І-ІV рівнів акредитації та учням професійно - технічних навчальних закладів пільгового проїзду пасажирським транспортом. При цьому, колегія суддів враховує, що договори №ПЗ/Л-115623/НЮ від 30.03.2011 та №ПЗ/Л-125299/НЮ від 13.02.2012 мають ознаки адміністративно - правових.

Так, згідно умов підпункту 2.1 договорів ДТГО «Південно-Західна залізниця» здійснює перевезення студентів вищих навчальних закладів І-ІV рівнів акредитації та учнів професійно - технічних навчальних закладів у загальних і плацкартних вагонах, приміського і міжміського сполучення за умови придбання студентами та учнями проїзних документів (квитків) з оплатою 50 відсотків їх вартості. ДТГО «Південно-Західна залізниця» зобов'язується щомісячно до 15 числа наступного звітного періоду надавати Міністерству облікові форми та акт здачі - прийняття робіт (наданих послуг), в яких зазначається кількість проданих пільгових квитків на міжміські та приміські сполучення, їх повна вартість та сума до відшкодування за пільгове перевезення залізничним транспортом.

В свою чергу, відповідно до пункту 2.2 договорів, Міністерство зобов'язується під час формування проекту Державного бюджету України передбачати окремим рядком кошти на витрати, пов'язані з надання студентам вищих навчальних закладів І-ІV рівнів акредитації та учнів професійно - технічних навчальних закладів пільгового проїзду залізничним транспортом в 2011 та 2012 році, відповідно, не нижче фактично виконаних перевезень у минулому році. Міністерство перераховує на підставі облікових форм та акта здачі - прийняття робіт (наданих послуг) різницю між повною та пільговою вартістю проїзного документу в межах затвердженого кошторису. Також, Міністерство зобов'язується при наявності заборгованості перед ДТГО «Південно-Західна залізниця» станом на 31.12.2011 та 31.12.2012, відповідно, включити розмір заборгованості у склад проекту кошторису та бюджетних запитів Державного бюджету України на 2012 та 2013 рік, відповідно.

Підставою для перерахування коштів на компенсацію пільгового проїзду є щомісячний акт здачі - прийняття робіт (наданих послуг) на суму, яка підлягає компенсації та облікові форми про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу МОН України направлені облікові форми та рахунки - фактури, згідно яких позивачем: у 2011, 2012 році здійснено перевезення студентів та учнів професійно-технічних закладів за пільговим тарифом на загальну суму 114441657,98 грн.

Згідно довідки про перевезення студентів, МОН України компенсовано 27358100 грн.; відповідно борг складає 87083557,98 грн., що додатково підтверджено і висновком комісійної судово-економічної експертизи від 25.07.2013.

За таких обставин судами встановлено, що МОН України неналежним чином виконувалися умови пункту 2.2.3 договору, оскільки не було включено розміру заборгованості за відповідний рік у склад проекту кошторису та бюджетних запитів Державного бюджету України на наступні роки, не вирішено питання з МФ України про збільшення обсягів асигнувань, а відтак, і визнано бездіяльність відповідача протиправною.

При цьому, згідно загальних положень про зобов'язання, вказана заборгованість має бути погашена МОН України.

Згідно положень статті 256 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином.

Вказані загальні положення цивільного законодавства поширюються також і на адміністративні договори за відсутності спеціального законодавства.

Вищевикладені висновки підтверджуються Постановою Верховного Суду України від 13.10.2009 у справі №21-348во09 за позовом ДТГО «Південно-Західна залізниця» до МОН України, за участю третіх осіб - Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного казначейства України про стягнення заборгованості.

Так, даною постановою зазначається, що відсутність коштів для належного виконання грошового зобов'язання не може бути визнана обставиною, що звільняє від відповідальності (форс-мажорною обставиною), незалежно від підстав її виникнення.

Суд враховує, що в даному випадку МОН України не є юридичною особою, що отримує прибуток від своєї діяльності та самостійно ним розпоряджається, тоді як є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України і не може провести розрахунок по своїх зобов'язаннях на суму, більшу, ніж його профінансовано у відповідному році (в межах видатків на конкретні цілі).

Чинним законодавством України не врегульовано порядку проведення погашення заборгованості бюджетних установ у випадках, коли поточні бюджетні асигнування не покривають всі зобов'язання за укладеними договорами.

Проте, це не може бути підставою для звільнення від виконання зобов'язань за укладеними договорами.

За таких обставин, суд доходить висновку про наявність обов'язку МОН України провести розрахунок у розмірі 87083557,98 грн. за 2011 та 2012 роки згідно договорів №ПЗ/Л-115623/НЮ від 30.03.2011 та №ПЗ/Л-125299/НЮ від 13.02.2012.

Щодо способу погашення вказаної заборгованості, з урахуванням висновків судів в частині визнання бездіяльності суб’єкта владних повноважень протиправною, то суд виходить з того, що згідно пункту 1 Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого Указом Президента України від 25.04.2013 №240/2013, МОН України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4 зазначеного Положення МОН України відповідно до покладених на нього завдань погоджує проекти законів, інших актів законодавства, які надходять на погодження від інших міністерств та центральних органів виконавчої влади, готує в межах повноважень висновки і пропозиції до проектів законів, інших актів законодавства, які подаються на розгляд Кабінету Міністрів України, та проектів законів, внесених на розгляд Верховної Ради України іншими суб'єктами права законодавчої ініціативи, нормативно-правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

Частиною першою статті 35 Бюджетного кодексу України передбачено, що головні розпорядники бюджетних коштів забезпечують складання бюджетних запитів для подання МФ України відповідно до вимог інструкції з підготовки бюджетних запитів, з урахуванням звітів про виконання паспортів бюджетних програм, а також висновків про результати контрольних заходів, проведених органами, уповноваженими на здійснення контролю за дотриманням бюджетного законодавства, у терміни та порядку, встановлені МФ України.

Згідно положень статті 36 зазначеного Кодексу МФ України на будь-якому етапі складання і розгляду проекту Державного бюджету України проводить аналіз бюджетного запиту, поданого головним розпорядником бюджетних коштів, на предмет його відповідності меті, пріоритетності, а також ефективності використання бюджетних коштів. На основі результатів аналізу, у тому числі на підставі звітів про виконання паспортів бюджетних програм, висновків про результати контрольних заходів, проведених органами, уповноваженими на здійснення контролю за дотриманням бюджетного законодавства, Міністр фінансів України приймає рішення про включення бюджетного запиту до проекту Державного бюджету України перед поданням його на розгляд Кабінету Міністрів України.

На основі аналізу бюджетних запитів, що подаються відповідно до статті 35 цього Кодексу, МФ України готує проект закону про Державний бюджет України.

Отже, відповідно до вимог чинного законодавства України, для включення відповідних видатків до проекту Державного бюджету України, необхідно отримати бюджетний запит з пропозицією та відповідним обґрунтуванням щодо виділення бюджетних коштів від головного розпорядника бюджетних коштів (в даному випадку – МОН України). Відповідний бюджетний запит має бути опрацьований МФ України, яке має прийняти рішення про включення відповідних видатків до проекту Державного бюджету України.

Без дотримання вищевказаної процедури включення заборгованості за 2011, 2012 роки в розмірі 87083557,98 грн. згідно договорів №ПЗ/Л-115623/НЮ від 30.03.2011 та №ПЗ/Л-125299/НЮ від 13.02.2012 до проекту Державного бюджету України неможливе.

Отже, суд вважає, що за обставин підтвердження матеріалами справи суми витрат ДТГО «Південно-Західна залізниця», висновків судів щодо встановленої бездіяльності відповідача по її включенню у бюджетні запити та відсутності будь-яких додаткових доказів про це в ході нового розгляду справи, позовні вимоги про зобов'язання МОН України скласти бюджетний запит з пропозицією та відповідним обґрунтуванням щодо виділення бюджетних коштів у сумі 87083557,98 грн. для компенсації витрат позивача, пов'язаних з наданням студентам вищих навчальних закладів I - IV рівнів акредитації та учням професійно-технічних навчальних закладів пільг на проїзд залізничним транспортом за 2011-2012 роки для подання МФ України та подальшого включення до проекту Державного бюджету України, підлягають задоволенню.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що МОН України надано докази у підтвердження відсутності кредиторської та дебіторської заборгованості перед ДП «Південно-західна залізниця». Здійснено ряд посилань у письмових та усних поясненнях про те, що державному підприємству перед підписанням договорів на 2011 рік №ПЗ/Л-115623/НЮ та на 2012 рік №ПЗ/Л-125299/НЮ було відомо, скільки виділено коштів на перевезення, оскільки ця сума прописана в пункті 3.4 договорів, а саме, 14096100 грн. й 13262000 грн. відповідно. Зазначені суми, отримані МОН України на рахунок в Державній казначейській службі та протягом встановленого законодавством строку повною мірою перераховані ДП «Південно-західна залізниця». Така обставина не заперечується і позивачем.

Однак, суд звертає увагу на те, що згідно викладених вище вимог чинного законодавства, наведених та проаналізованих пунктів договорів та власне висновку Верховного Суду України, державою гарантуються пільги для учнів і студентів денної форми навчання загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладів. При цьому участь ДТГО «Південно-Західна залізниця» та МОН України в межах реалізації даної гарантів врегульовано, зокрема, Законом України «Про залізничний транспорт» та Порядком надання пільгового проїзду студентам вищих навчальних закладів I-IV рівнів акредитації та учням професійно-технічних навчальних закладів у міському й приміському пасажирському транспорті та міжміському автомобільному і залізничному транспорті територією України. Умови розрахунків за надані послуги по перевезенню залізницею вказаної категорії пільговиків, передбачено конкретними договорами на рік, підписаними позивачем та відповідачем.

В контексті наведеного та виходячи із змісту умов Договорів вбачається, що перевізник має перевозити всіх пільговиків, які до нього звернулися, та не має підстав для відмови у перевезенні. У свою чергу, на МОН України покладено обов'язок відшкодувати позивачу вартість перевезення по пільгових тарифах відповідних категорій громадян, а саме, зобов’язання, при наявності заборгованості, включити її розмір у склад проекту кошторису та бюджетний запит на відповідний рік.

Тобто, окрім закладеної у кошторисі та передбаченої договором конкретної суми витрат ДТГО «Південно-Західна залізниця» для забезпечення пільгового проїзду, яка і перераховується МОН України на підставі облікових форм та акта здачі-прийняття робіт (наданих послуг) в межах затвердженого кошторису (п. 2.2.2 Договорів), МОН України під час формування проекту Державного бюджету України станом на 31 грудня відповідного року зобов’язана передбачати окремим рядком кошти на розглядувані витрати на наступний рік як з урахуванням фактично виконаних перевезень у минулому році, так і включити заборгованість.

Тобто, сторони Договору зв'язані умовами його виконання і право сторони на отримання виконання згідно договору підлягає захисту судом.

З урахуванням висновків Вищого адміністративного суду України щодо відсутності дискреційних повноважень МОН України та підтвердженої постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2013, яка в цій частині набрала законної сили, суми заборгованості, судом з метою повного дослідження та з’ясування всіх обставин справи здійснено ряд заходів по витребуванню доказів чи інформації про включення 87083557,98 грн. до бюджетного запиту.

З цього приводу МОН України зазначено, що Міністерство розробляє бюджетні запити по відповідних бюджетних програмах. В даному випадку, сума коштів по бюджетній програмі КПКВК 2201200 «Пільговий проїзд студентів вищих навчальних закладів і учнів професійно-технічних училищ у залізничному, автомобільному та водному транспорті» визначається для всіх залізниць в одному бюджетному запиті, баз визначення конкретної суми для кожної залізниці окремо. Відповідно, Міністерство не може надати зазначені документи, оскільки в такому форматі вони у МОН України відсутні.

Відповідно до части першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладених вище обставин та висновків, суд вважає, що МОН України в межах розгляду даного питання не доведено, в тому числі і жодним доказом не підтверджено вжиття заходів по включенню суми заборгованості перед ДТГО «Південно-Західна залізниця» в сумі 87083557,98 грн. до бюджетного запиту.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з МОН України коштів, то з огляду на те, що на момент постановлення рішення судом, відповідний бюджетний запит з пропозицією та відповідним обґрунтування щодо виділення бюджетних коштів відповідачем складений не був, а отже, такі кошти не виділені, суд вважає, що у нього відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення з МОН на користь позивача коштів у розмірі 87083557,98 грн. на відшкодування витрат позивача, пов'язаних з наданням студентам вищих навчальних закладів I-IV рівнів акредитації та учнів професійно-технічних навчальних закладів пільгового проїзду залізничним транспортом за 2011-2012 роки.

При цьому і в задоволенні вимог ДТГО «Південно-Західна залізниця» до МФ України постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2013 відмовлено.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У свою чергу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Враховуючи, що вимоги ДТГО «Південно-Західна залізниця» в частині є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, в той час, коли МОН України належним чином наведені позивачем посилання не спростовано, суд доходить висновку про необхідність захисту прав позивача в судовому порядку та задоволення позову частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 КАС України, суд зазначає наступне.

Частиною першою вказаної статті передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, ДТГО «Південно-Західна залізниця» згідно платіжного доручення від 05.03.2013 №1814 сплачено 2328,41 грн. судового збору, а згідно Акта здачі-приймання висновку судових експертів від 25.07.2013 №4974/4975/4976/7384/7384/13-45 витрати на проведення експертизи склали 90270 грн.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VІ (в редакції станом на час виникнення даних правовідносин) ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру складала 1 відсоток розміру майнових вимог, але не менше 0,1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 2 розмірів мінімальних заробітних плат, а за подання адміністративного позову немайнового характеру 0,03 розміру мінімальної заробітної плати.

Враховуючи положення статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» від 06.12.2012 №5515-VI ДТГО «Південно-Західна залізниця» за три вимоги немайнового характеру сплачено 34,41 грн., а за вимогу майнового характеру сплачено 2294 грн.

Відтак, суд вважає, що відшкодуванню позивачу підлягають витрати пропорційно заявленим вимогам, а саме задоволеній вимозі немайнового характеру та пропорційно кількості задоволених вимог понесені витрати на оплату комісійної судово-економічної експертизи від 25.07.2013.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246 КАС України

вирішив:

Адміністративний позов Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» до Міністерства освіти і науки України, Міністерства фінансів України, Держаної казначейської служби України, про зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів, - задовольнити частково.

Зобов'язати Міністерство освіти і науки України скласти бюджетний запит з пропозицією та відповідним обґрунтуванням щодо виділення бюджетних коштів у сумі 87083557,98 грн. для компенсації витрат Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», пов'язаних з наданням студентам вищих навчальних закладів I - IV рівнів акредитації та учням професійно-технічних навчальних закладів пільг на проїзд залізничним транспортом за 2011-2012 роки для подання Міністерству фінансів України та подальшого включення до проекту Державного бюджету України.

Стягнути з Міністерства освіти і науки України (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 10, ) на користь Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-західна залізниця» (01601, м. Київ, вул. Лисенка, 6, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 11 (одинадцять) гривень 47 копійок та 22567 (двадцять дві тисячі п'ятсот шістдесят сім) гривень 50 копійок витрат на проведення експертизи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя О.М. Чудак

Суддя Л.О. Маруліна

Суддя К.С. Пащенко