Справа № 751/3011/17
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 751/3011/17 Суддя (судді) першої інстанції: Деркач О.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Беспалова О.О. Парінова А.Б. Борейко Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Департамента патрульної поліції Національної поліції України на додаткове рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 січня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_6 про прийняття додаткового рішення по справі адміністративним позовом ОСОБА_6 до Інспектора роти № 2 БУПП в м. Чернігові ДПП лейтенанта поліції Мельниченко Тетяни Олексіївни, Департамента патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Чернігові Департаменту патрульної поліції Мельниченко Тетяни Олександрівни Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 17 травня 2017 року серії АР № 666826 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року, адміністративний позов задоволено: скасовано постанову від 17 травня 2017 року серії АР № 666826 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП та накладення на ОСОБА_6 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Додатковим рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 січня 2018 року заяву ОСОБА_6 про прийняття додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України витрати на правничу допомогу в розмірі 1920 грн.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати додаткове суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1- 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Статтею ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов'язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ст. 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи документів, на підтвердження вказаних витрат позивачем та його уповноваженим представником надано: договір про надання правової допомоги від 17 травня 2017 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правової допомоги, розрахунок компенсації витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги та Акт виконаних робіт, згідно договору про надання правової допомоги, які містять детальний опис послуг з кількістю витраченого часу та вартістю наданих послуг, квитанції до прибуткового касового ордеру.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу саме у розмірі 1920 грн.

Так, згідно акту виконаних робіт сума 1920 грн. складається з 1280 грн. (ознайомлення з документами, складання адвокатського запиту та позовної заяви, кількість затраченого часу 2 години) та 640 грн. за участь у судовому засіданні.

Факт участі представника позивача у судовому засіданні в суді першої інстанції вбачається з наявного в матеріалах справи журналу судового засідання від 27 вересня 2017 року (т. 1 а.с. 55 - 60).

Позивач сплатив адвокату гонорар в розмірі 1920 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру (т.1 а.с.22).

Відтак, вартість послуг адвоката в суді першої інстанції, як того вимагає частина перша статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, підтверджується наданими документами.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позивачем було подано заяву про розподіл судових витрат в строк та порядку, передбаченому нормами Кодексу адміністративного судочинства.

Отже, при вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд першої інстанції, з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, підтверджуючих документів, дійшов вірного висновку про стягнення таких витрат в частині, яка є підтвердженою, а саме - 1920 грн. з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, відповідно до ч.1 ст.139 КАС УКраїни.

За даних обставин, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді заяви про стянення на користь позивача витрат на правничу допомогу неповно з'ясовано обставини, що мають значення, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв додаткове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департамента патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Додаткове рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Беспалов О.О. Парінов А.Б.