Справа № 815/611/18
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/611/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Марина П.П.,

за участю секретаря Станкової О.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 22.01.2018 року № на суму 138233,81 грн., № на суму 11652,24 грн., № на суму 868547,50 грн., № на суму 340,00 грн., № на суму 737,00 грн., № на суму 10623,40 грн., № на суму 510,00 грн., вимоги про сплату боргу (недоїмки) № від 22.01.2018 року на суму 60158,69 грн., рішення №21901305 від 22.01.2018 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого внеску на суму 7265,89 грн., рішення № від 18.01.2018 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату єдиного внеску на суму 1405,86 грн., які прийнято на підставі акту «Про результати документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, дотримання законодавства щодо укладення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року» від 26.12.2017 року №1989/15-32-13-05/НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з обґрунтуванням та висновками погодитися неможливо, оскільки при проведенні перевірки не зясовано усіх фактичних обставин здійснення позивачем господарських операцій, односторонньо та не в повному обсязі досліджено первинні документи, що підтверджують реальність здійснених операцій, невірно застосовано до спірних правовідносин норми чинного законодавства, що призвело до помилкових висновків та визначення позивачу грошових зобовязань та застосування санкцій, а тому просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Представником відповідача надано до суду відзив на адміністративний позов (а.с.55-60 т.2), згідно якого податковим органом наводяться порушення, виявлені під час перевірки позивача згідно акту «Про результати документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, дотримання законодавства щодо укладення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року» від 26.12.2017 року №1989/15-32-13-05/НОМЕР_1, та пояснюється, що викладені обставини в аткі свідчать про наявність порушень з боку позивача та у звязку з встановленими порушеннями відповідачем прийнято оскаржувані повідомлення-рішення, рішення та вимогу, а тому відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню

Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.56 том ІІ), у звязку з чим, враховуючи відсутність заяв чи клопотань щодо заслухання свідка чи експерта, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

На підставі п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ (зі змінами та доповненнями), п. 2 частини 1 ст. 13 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 15 листопада 2017 р. №5973 та плану - графіка проведення документальних планових перевірок субєктів господарювання на 4 квартал 2017 р. головним державним ревізором-інсгіектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_2, радником податкової служби II рангу проведена документальна планова виїзна перевірка діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, про що складено акт від 26.12.2017 року №1989/15-32-13-05/7 (а.с. 114-128 т.1).

На підставі висновків, викладених в Акті перевірки, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 22.01.2018 року № на суму 138233,81 грн., № на суму 11652,24 грн., № на суму 868547,50 грн., № на суму 340,00 грн., № на суму 737,00 грн., № на суму 10623,40 грн., № на суму 510,00 грн., вимоги про сплату боргу (недоїмки) № від 22.01.2018 року на суму 60158,69 грн., рішення №21901305 від 22.01.2018 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого внеску на суму 7265,89 грн., рішення № від 18.01.2018 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату єдиного внеску на суму 1405,86 грн. (а.с. 79-97 т.1).

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, рішенням та вимогою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи оскаржене рішення суб`єкта владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України та доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов'язки платників податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI.

Як вбачається із Акту перевірки від 26.12.2017 року, перевіркою встановлено порушення законодавства в частині неналежного ведення обліку доходів та витрат протягом 2014-2016 років, а саме: відповідачем згідно п.3.1 Акту вказується про порушення позивачем п.п.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.44.1 ст.44, п.177.10 ст.177 ПКУ та Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, які обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 року №481, згідно п.3.2 встановлено порушення п.п.164.1.3 п.164.1, п.164.3 ст.164, п.п.177.3, п.177.4.4 п.177.4, п.177.10 ст.177 ПКУ, п.п.1 п.3 р.4 Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи, затвердженої наказом МФУ від 02.10.2015 року №859 донараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальній сумі 110587,05 в т.ч. за 2015 рік в сумі 6371,91 грн. та за 2016 рік в сумі 104215,14 грн.; згідно п.3.3 Акту встановлено порушення пп. 162.1 п. 162, п. 163.1 ст.163, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, пп.1.1, пп.1.4, пп.1.5 та пп.1.6 п.п. 16 прим. Підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України - донараховано військовий збір за результатами за 2015 рік в сумі 637,19 грн., за 2016 рік в сумі 8684,59 грн., всього - 9321,79 грн.; згідно з п.3.4 акту встановлено порушення позивачем п. 51.1. ст. 51 глави 2, підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 розділу IV Податкового кодексу - подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку № 1ДФ за 3 кв. 2016 року з порушенням встановлених строків; згідно з п.3.5 акту, виявлено порушення пунктів 1 та 4 частин 2 статті 6, п. 2 частини 1 ст. 7 та частини 11 ст. 8 Закону України від 08.07.2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» - збільшено зобовязання по єдиному внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на загальну суму 60158,69 грн., в тому числі за 2015 рік 12500,27 грн., за 2016 рік на 47658,42 грн.; відповідно до п.3.6 акту, встановлено порушення абз. 3 ч.8 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» - несвоєчасна сплата єдиного внеску за 2014 та 2015 роки; відповідно до п.3.7 акту, встановлено порушення пп. «б» п.185.1 ст.185, п.187.1 ст. 187 та підпункту «а» пункту 193.1 статті 193, п. 194.1 ст. 194, пункти 200.1, 200.2 та 200.4 ст. 200, п. 201.1 та 201.10 ст.201 р.5 Податкового кодексу України, у звязку з чим донараховано ПДВ, що підлягає сплаті до державного бюджету: за жовтень 2014 року 45458 грн., за листопад 2014 року - на загальну суму 696937,00 грн., за грудень 2014 року 19316 грн., за листопад 2015 року 2136 грн., за квітень 2016 року 913 грн., за липень 2016 року 613018 грн., зменшено суму ПДВ за листопад 2016 року на 2099 грн. та збільшено суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (податкового) періоду за листопад 2016 року та грудень 2016 року на 145212 грн.; згідно п.3.8 акту, порушено пп.49.18.1 п.49.1 ст.49, п.202.1 статті 202 та п.203.1 ст.203 - ненадання платником податків податкових декларацій з ПДВ за жовтень, грудень 2014 року, січень 2015 року; відповідно до п.3.9 акту позивачем порушено п. 57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України - несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобовязання з податку на додану вартість за лютий 2015 року в сумі 737 грн.; згідно п.3.10 акту позивачем порушено п.57.1 ст. 57, п. 287.3 та 287.4 ст. 287 Податкового кодексу України - несвоєчасна сплата узгодженої суми грошового зобовязання з орендної плати фізичних осіб за червень 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що при проведенні перевірки не зясовано усіх фактичних обставин здійснення позивачем господарських операцій, не в повному обсязі досліджено первинні документи, що підтверджують реальність здійснених операцій, невірно застосовано до спірних правовідносин норми чинного законодавства, що призвело до помилкових висновків та визначення позивачу грошових зобовязань та застосування санкцій.

При цьому, позивачем не наведено фактичних даних, не надано до суду доказів в підтвердження протиправності рішень відповідача та жодним чином не спростовано висновків акту перевірки, які стали підставою для прийняття таких рішень.

Суд погоджується із висновками відповідача, викладеним в Акті перевірки, виходячи з наступного.

Перевіркою правильності визначення загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності, відображеного в розділі ІІІ податкової декларації та додатку 5 до декларацій за 2014 рік, в додатку Ф4 до декларації за 2015 рік, в додатку Ф2 за 2016 рік, встановлені розбіжності за 2014 -2016 роки.

Згідно із п.п. 164.1.3 п.164.1 ст. 164 ПКУ «загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу…».

Пунктом 177.3 ст. 177 ПКУ визначено,що для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Згідно п.9 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат (Наказ №481) дані Книги заповнюються у гривнях з копійками та використовуються самозайнятою особою для заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи.

В порушення вимог п 9 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженим Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 р. N481, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 р. за N 1686/24218 та пп. 164.1.3 п. 164.1, п. 164.3 ст. 164, п.177.3, п.177.10 ст. 177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI /із змінами та доповненнями/ встановлено неналежне ведення книги обліку доходів та витрат, включення до декларацій про майновий стан і доходи за 2014-2016 роки перекручених даних, включення до доходу за 2015-2016 роки сум податку на додану вартість, що входить до ціни проданих товарів (робіт, послуг).

Так, відповідачем встановлено розбіжності на суму 100993,60 грн. по декларації за 2014 рік, у сумі -97521,98 грн. по декларації за 2015 рік та -455734 грн. по декларації за 2016 рік.

Отже, податкове повідомлення-рішення № (про донарахування ПДФО за основним платежем у розмірі 110587,05 грн., штрафною санкцією у розмірі 27646,76 грн) прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

Поряд з цим, судом встановлено, що перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, повязаних із здійсненням діяльності, відображених у додатку 5 до податкової декларації за 2014 роки, в додатку Ф4 до податкової декларації за 2015 рік, в додатку Ф2 за 2016 рік, встановлено завищення показника на загальну суму 1073714,78 грн. за весь перевіряє мий період в тому числі за 2014 рік заниження склало 100993,6 грн., завищення показника склало за 2015 рік на 140001,40 грн., за 2016 рік на 1034706,98 грн.

Згідно вимог п 177.4. ст. 177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI /із змінами та доповненнями/, що діяли з 01.01.2015 року «До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать:

витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат ) ( підпункт 177.4.1) ;

витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу) (підпункт 177.4.2);

обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством;

суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом (підпункт 177.4.3);

інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (підпункт 177.4.4).

Перевіркою встановлено, що в порушення п.п.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.44.1 ст.44, п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-ІУ із змінами та доповненнями та Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 р. N481, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 р. за N 1686/24218 підприємець неналежно протягом 2015-2016 років проводила облік витрат. Реквізити документів, які підтверджують понесені витрати, що безпосередньо пов'язані з отриманим доходом у графі 5 Книги обліку доходів та витрат в окремих періодах обліку не зазначала.

В порушення підпункту 177.4.4 п 177.4. ст. 177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI /із змінами та доповненнями/ при заповненні книги обліку доходів і витрати у графі 8 до складу витрат в 2015-2016 роках включено інші витрати, що не пов'язані з веденням господарської діяльності та безпосередньо не повязані з отриманням доходів, а саме:

- витрати у вигляді коштів, добровільно перерахованих неприбутковим організаціям як благодійна допомога в загальній сумі 27000 грн. в т. ч. за 2015 рік 25000 грн., за 2016 рік 2000 грн.;

- витрати на оплату судових зборів за 2016 рік в загальній сумі 43049,69 грн.:

Перевіркою дебетових оборотів виписки банку встановлено, що в порушення п.177.4 ст.174 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI /із змінами та доповненнями/ до складу витрат в 2016 році ФОП ОСОБА_1 включила суму погашеного кредиту, сплачених відсотків та пені, які нараховані їй за користування кредитом згідно кредитного договору №501.44795/FW501.390 від 21.08.2014 р. в загальній сумі 351000,84 грн., які відображені у графі 8 книги обліку доходів і витрат, в звязку з чим суму інших витрат, повязаних з одержанням доходу було безпідставно завищено за 2016 рік на 351000,84 грн.

При заповненні книги обліку доходів і витрати у графі 8 до складу інших витрат помилково було віднесено суму перерахування коштів з одного банківського рахунку на інший в розмірі 34500 грн., чим порушено п.177.4 ст.174 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI /із змінами та доповненнями/ та п.6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 р. N481, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 р. за N 1686/24218, в звязку з чим суму інших витрат, повязаних з одержанням доходу було безпідставно завищено на 35000 грн. за 2016 рік.

Згідно з п. 177.3 ст. 177 ПКУ для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

В порушення вимог п. 177.3 та п 177.4. ст. 177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI /із змінами та доповненнями/до складу витрат включені суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних ФОП ОСОБА_1 товарів (робіт, послуг) та суму сплаченого до бюджету ПДВ, всього на 12479,17 грн. за 2015 рік та на 148422,50 грн. за 2016 рік.

А отже, чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця за перевіряємий період задекларовано за 2015 рік в сумі 16800 грн. За даними перевірки чистий оподатковуваний дохід склав 59279,42 грн. Розбіжність у бік заниження складає за 2015 рік 42479,42 грн.

Чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця за 2016 рік задекларовано в сумі 31414,19 грн. За даними перевірки чистий оподатковуваний дохід склав за 2016 рік 610387,17 грн. Розбіжність у бік заниження складає 578972,98 грн.

Тобто, за даними перевірки сума чистого оподатковуваного доходу за 2015 рік склала 59279,42грн., сума ПДФО 8891,91грн. (59279,42*15%=8891,91 грн.). Сума податку, що підлягає сплаті до бюджету за 2015 рік 8891,91грн. За даним платника сума податку, що підлягає сплаті до бюджету визначена в розмірі 2520 грн. Заниження ПДФО за вказаний період склало 6371,91 грн.

За даними перевірки сума чистого оподатковуваного доходу за 2016 рік склала 579809,92грн., сума ПДФО 109869,69грн. (610387,17*18%=109869,69грн.). Сума податку, що підлягає сплаті до бюджету за 2016 рік 109869,69грн. За даним платника сума податку, що підлягає сплаті до бюджету визначена в розмірі 5654,55 грн. Заниження ПДФО за вказаний період склало 104215,14грн.

Враховуючи викладене, донараховано податок на доходи фiзичних осiб, що сплачується фiзичними особами за результатами рiчного декларування в загальній сумі 110587,05 грн.

Крім цього, судом встановлено, стосовно оскарження позивачем ППР № (донарахування військового збору: основний платіж 9321,79грн., штрафна санкція 2330,45грн.).

Так, п.п 1.1 п. 161 підрозділу 10 розд. ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI/ із змінами та доповненнями/ передбачено, що платниками військового збоку є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Згідно вимог п.п. 1.4. п. 161 підрозділу 10 розд. ХХ ПКУ нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.Згідно п.п.1.5. п. 161 підрозділу 10 розд. ХХ ПКУ відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Підпунктом 1.6. п. 161 підрозділу 10 розд. ХХ ПКУ передбачено, що платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Враховуючи порушення, викладені в розділі І даних пояснень:

За результатами звітного податкового 2015 року ФОП ОСОБА_1 самостійно розраховано військовий збір в розмірі 1,5 відсотків чистого оподатковуваного доходу, відображено в річній податковій декларації за 2015 рік 252 грн. військового збору та сплачено цю суму в термін по строку 19.02.2016 р.

За результатами перевірки підлягало сплаті військового збору з чистого оподатковуваного доходу 889,19 грн. (59279,42грн*1,5%=889,19 грн.).

За результатами звітного податкового 2016 року ФОП ОСОБА_1 самостійно розраховано військовий збір в розмірі 1,5 відсотків чистого оподатковуваного доходу, відображено в річній податковій декларації за 2016 рік 471,21 грн. військового збору та сплачено цю суму в термін по строку 19.02.2017 р.

За результатами перевірки підлягало сплаті військового збору з чистого оподатковуваного доходу 9155,81грн. (610387,17грн*1,5%=9155,81грн.).

Отже, контролюючим органом встановлено заниження податкового зобовязання з військового збору за 2015 рік в сумі 637,19 грн., за 2016 рік в сумі 8684,59 грн., чим порушено п. 162.1 п. 162 , п. 163.1 ст.163, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, пп. 1.1, пп. 1.2, пп.1.4, пп.1.5 та пп. 1.6 п. п. 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI /із змінами та доповненнями./

Донараховано військовий збір за результатами за 2015 року в сумі 637,19 грн., за 2016 року в сумі 8684,59 грн., всього 9321,79 грн.

Стосовно оскарження вимоги №Ф- від 22.01.2018 року та рішення про застосування штрафних санкцій по ЄВ (донарахування єдиного внеску), враховуючи порушення, викладені в акті перевірки щодо донарахування ПДФО, відповідачем правомірно встановлено, що платником податку занижено єдиний внесок у розмірі 60158,69грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 7265,89 грн.

Щодо оскарження ППР № від 22.01.2018 року (основний платіж з ПДВ 694838грн., за штрафною санкцією 173709,5грн.), № від 22.01.2018 року (штрафна санкція з ПДВ 340грн.), № (штрафна санкція ПДВ 73,7грн.).

Так, судом встановлено, що проведеною перевіркою відображеного показника за період з 28.10.2014р. по 31.12.2016р у загальній сумі 388101 грн. на підставі таких документів: декларацій з податку на додану вартість, розшифровок податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Додаток 5), розрахунків коригування сум податку на додану вартість (Д1), довідок (Д6) подається платниками, які заповнюють рядки 3, та/або 4, та/або 5 декларації, та підприємствами (організаціями) інвалідів, виписок банку, первинних документів, книги обліку доходів та витрат, реєстру виданих податкових накладних, виданих податкових накладних, АІС «Податковий блок», АІС «Архів електронної звітності», встановлено заниження задекларованих субєктом господарювання показників у рядку 1 Декларацій «Операцiї на митнiй територiї України, що оподатковуються за ставкою 20 вiдсоткiв, крiм імпорту товарiв» на загальну суму 549626 грн.

Відповідно до пп. "а" п. 185.1 ст. 185 р. V Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N2755-VI, із змінами та доповненнями, об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно із пп. "б" п. 185.1 ст. 185 р. V Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N2755-VI, із змінами та доповненнями (далі - ПКУ), об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 ПКУ.

Відповідно до п.187.1ст. 187 ПКУ датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно п.201.1. ст. 201 ПКУ платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг, постачання яких має безперервний або ритмічний характер:

покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця;

покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.

У разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, що надійшла на поточний рахунок продавця як оплата (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/послуг протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця.

Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПКУ передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 183.4 ст. 183 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI /із змінами та доповненнями/ «у разі переходу осіб із спрощеної системи оподаткування, що не передбачає сплати податку, на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом, у випадках, визначених главою 1 розділу XIV цього Кодексу, за умови, що такі особи відповідають вимогам, визначеним пунктом 181.1 статті 181 цього Кодексу, реєстраційна заява подається не пізніше 10 числа першого календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом. Якщо такі особи відповідають вимогам, визначеним пунктом 182.1 статті 182 цього Кодексу, реєстраційна заява подається у строк, визначений пунктом 183.3 цієї статті.».

Попередньою документальною позаплановою виїзною перевіркою ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 року по 27.10.2014 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2012 року по 27.10.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 27.10.2014 року (акт ДПІ у Біляївському районі ГУ Міндоходів в Одеській області від 14.11.2014 р. №2130/15-09-17-01/НОМЕР_1 було встановлено, що СГД ОСОБА_1 мала зареєструватися як платник ПДВ та повинна була подати до ДПІ у Біляївському районі ГУ Міндоходів в Одеській області заяву про реєстрацію платника ПДВ, так як за період з січня - грудня 2013 р. підприємець отримала валовий дохід у сумі 3296687,82 грн., та перейшла з 01.01.2014 року на загальну систему оподаткування. СГД ОСОБА_1 заяву про реєстрацію платника податку на додану вартість у строк визначений п. 183.4 ст. 183 ПКУ не подала.

Пунктом 183.10 ст. 183 ПКУ визначено, що будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Податкова звітність з податку на додану вартість за період з 28.10.2014 року по 31.01.2015 року ФОП ОСОБА_1 не надавалась. Згідно даним виписок банку та даним ЦБ ДРФО за жовтень грудень 2014 року та січень 2015 року відповідно до пп. "б" п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст.187 та підпункту "а" пункту 193.1 статті 193, п. 194.1 ст. 194 р. V Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI /із змінами та доповненнями/ в ході перевірки визначено суму зобовязань з податку на додану вартість за ставкою 20%, а саме:

в жовтні 2014 року отримана виручка складає 227288 грн., сума ПДВ складає (з заокругленням у гривнях без копійок ) 45458 грн.;

у листопаді 2014 року отримана виручка складає 80480 грн., сума ПДВ складає 16096 грн.;

у грудні 2014 року отримана виручка складає 96582 грн., сума ПДВ складає (з заокругленням у гривнях без копійок ) 19316 грн.

В результаті вищевказаних порушень донараховано податку на додану вартість за період жовтень грудень 2014 року 80870 грн.

Поряд з цим, судом встановлено, що згідно даних акту перевірки по взаємовідносинам з ТОВ «ОСОБА_3 Трейдінг», в порушення п.187.1. ст.187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ зі змінами та доповненнями, ФОП ОСОБА_1 не відобразила у складі податкових зобовязань в жовтні 2015 року суму ПДВ від вартості постачання послуг та отриманих грошових коштів від ТОВ "ОСОБА_3 ТРЕЙДИНГ" на загальну суму ПДВ 28367 грн. (вартість послуг без ПДВ складає 141837 грн.).

06.10.2015 р. ТОВ "ОСОБА_3 ТРЕЙДИНГ" та ФОП ОСОБА_1 підписано акт №Б -00000023 здачі-приймання робіт (надання послуг) щодо надання послуг з перевезення сої 29128 т по договору №№Б-0000011 від 29.09.2015 р. на загальну суму 160204 грн. в т.ч. ПДВ 20% -26700,67 грн. та акт №Б -00000024 здачі-приймання робіт (надання послуг) за простій на загальну суму 10000 грн. в т.ч. ПДВ 20% - 1666,67 грн.

Згідно наданих до перевірки первинних документів встановлено, що ТОВ "РТС УКРАЇНА" код ЄДРПОУ 13903152 в липні 2016 року відвантажено товару на загальну суму 706082,58 грн.

В порушення до п.187.1ст. 187, п.201.1та 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI /із змінами та доповненнями/ ФОП ОСОБА_1 при здійсненні операцій з постачання пшениці ТОВ "РТС УКРАЇНА" в липні 2016 року платник податку продавець ФОП ОСОБА_1 в установлені терміни податкові накладні не зареєструвала в Єдиному реєстрі податкових накладних, За вказаними операціями зобов'язання з податку нараховані не в повному обсязі. В липні 2016 року ФОП ОСОБА_1 відобразила у складі податкових зобовязань суму ПДВ від вартості проданих товарів та отриманих грошових коштів від ТОВ "РТС УКРАЇНА" (індивідуальний податковий номер 96) на загальну суму ПДВ 118383 грн. (вартість послуг без ПДВ складає 591917 грн.). В листопаді 2016 року, замість подання уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок до декларації за липень 2016 року, проведено коригування податкових зобов'язань по платнику податку покупець ІПН 96 на суму ПДВ 147311 грн. (вартість послуг без ПДВ складає 736555 грн.) з зазначенням періоду складання податкових накладних, за якими проводяться коригування липень 2016. Таким чином, податкові зобовязання з ПДВ були занижені на 440389 грн. (706083 118383 147311 =440389). За рахунок зазначених помилок заниження податкових зобов'язань з ПДВ за липень 2016 року склало 587700 грн., завищення податкових зобов'язань з ПДВ за листопад 2016 року суму 147311 грн.

Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за період з 28.10.2014р. по 31.12.2016 р. в результаті наведених порушень, описаних в пункті 2.6.1 цього акту встановлено заниження податкового зобовязання з податку на додану вартість за перевіряємий період на 549626 грн. За рахунок порушень описаних в пункті 2.6.2 акту перевірки зменшено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (податкового) періоду за січень 2016 року на 26231 грн.; за лютий 2016 року на 26231 грн.; за березень 2016 року на 26231 грн.; за квітень 2016 року на 26231 грн.; за травень 2016 року на 25318 грн.; за червень 2016 року на 25318 грн.; за липень2016 року на 25318 грн. та збільшено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (податкового) періоду за грудень 2016 року на 145212 грн.

Перевіркою повноти та своєчасності подання податкових декларації по податку на додану вартість встановлено, що ФОП ОСОБА_1 мала зареєструватися як платник ПДВ ще до 28.10.2014 року та подавати до ДПІ податкову звітність з податку на додану вартість.

Отже, оскільки до ДПІ у Біляївському районі Головного управління ДФС в Одеській області (м. Теплодар) податкові декларації з податку на додану вартість за листопад та грудень 2014 року, січень 2015 року не надані ФОП ОСОБА_1 порушено: пункт 202.1 статті 202 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ зі змінами та доповненнями, яким передбачено, що «звітним (податковим) періодом є один календарний місяць…», п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ зі змінами та доповненнями, згідно якої «податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця», та пп. 49.18.1 п. 49.1 ст.49 розділу II Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI /із змінами та доповненнями/ відповідно до якого «податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця».

Згідно п.57.1 ст 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ /зі змінами та доповненнями/ платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.203.2. ст.203 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ /зі змінами та доповненнями/ Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Так, перевіркою встановлено, що узгоджене податкове зобов'язання з податку на додану вартість за лютий 2015 р. в сумі 737 грн. згідно декларації від 23.03.2015 року № терміном сплати 30.03.2015 року сплачено з порушенням граничного терміну сплати 31.03.2015 року з затримкою на 1 день, чим порушено п.57.1 ст. 57 та п.203.2. ст.203 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ /зі змінами та доповненнями/.

Згідно п.57.1 ст 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ /зі змінами та доповненнями/ платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.203.2. ст.203 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ /зі змінами та доповненнями/ Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Отже, судом встановлено, що під час перевірки посадові особи дійшли вірного висновку, що узгоджене податкове зобов'язання з податку на додану вартість за лютий 2015 р. в сумі 737 грн. згідно декларації від 23.03.2015 року № терміном сплати 30.03.2015 року сплачено з порушенням граничного терміну сплати 31.03.2015 року з затримкою на 1 день, чим порушено п.57.1 ст. 57 та п.203.2. ст.203 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ /зі змінами та доповненнями/.

Стосовно оскарження ППР №002191305 від 22.01.2018 року (штрафна санкція з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 1063,34 грн.)

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 користувалась земельною ділянкою загальною площею 1,2200 га, яка розташована за адресою: вул. Комунальна, 1Г, м. Теплодар Одеської області згідно договорів №28-2014 від 15.02.2014 р., №31-2015 від лютого 2015 р. з Теплодарською міською радою Одеської області.

Пунктом 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ /зі змінами та доповненнями/ передбачено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п.287.4 ст. 287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ /зі змінами та доповненнями/Податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Так, згідно даним ІКП по коду платежу 18010900 (ОРЕНДНА ПЛАТА З ФIЗИЧНИХ ОСIБ) перевіркою встановлено несвоєчасну сплату орендної плати в сумі 10623,35 грн.. по податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) N вiд 20.02.2015 року по строку 30.07.2015 року. По строку 30.07.2015 року в ІКП нараховано 13700,77 грн. платежу з орендної плати фізичних осіб за червень 2015 року, з переплати погашено 3077,42 грн., станом на 30.07.2015 року рахувалась недоїмка в сумі 10623,40 грн., яку погашено 03.08.2015 року (сплачено 13701 грн. платiжним дорученням N 295 вiд 03.08.2015 року). Кількість днів затримки платежу склала 4 дні, чим порушено п. 57.1 ст. 57, п. 287.3 та п. 287.4 ст. 287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ /зі змінами та доповненнями/.

В розрізі наведеного вище, а також приймаючи до уваги, що викладені в акті перевірки факти ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського обліку та відповідних наданих доказах, висновки відповідача зроблені з належною оцінкою та дослідженням зібраної за результатами перевірки інформації та на підставі обєктивних міркувань, що, як наслідок, вказує на доведеність встановлених перевіркою порушень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішень відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Фізична особа підприємець ОСОБА_1, ІК НОМЕР_1, 65490, АДРЕСА_1.

Відповідач: Головне управління ДФС в Одеській області, , 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5.

Суддя П.П.Марин

.