Справа № 817/1147/18
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

11 липня 2018 року м. Рівне №817/1147/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Барциковська Т.В.,

відповідача: представник Тарасюк Р.В.,

третьої особи відповідача: представник ОСОБА_3,

третьої особи відповідача-2: не з'явився,

розглянувши адміністративну справу за позовом

Рівненська міська рада
доУправління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Зелінський Роман Віталійович
про визнання протиправним та скасування рішення,
В С Т А Н О В И В:

Рівненська міська рада звернулась до адміністративного суду з позовом до Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради та просила визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Рівненського міського управління юстиції Зелінського Романа Віталійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 19323490 від 13.02.2015 про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на кіоск загальною площею 29,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою від 16.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 та Зелінського Романа Віталійовича. Підготовче засідання у справі призначено на 11.06.2018 о 9:00.

В підготовчому засіданні 11.06.2018 оголошено перерву за клопотанням представника позивача до 11.07.2018.

В підготовче засідання 11.07.2018 без повідомлення причин не прибув представник третьої особи відповідача-2, будучи належно повідомленим про дату, час та місце проведення підготовчого засідання. За відсутності підстав для відкладення підготовчого засідання, встановлених ч.2 ст.181, ч.2 ст.205 КАС України, суд вважає можливим провести підготовче засідання за відсутності представника третьої особи Зелінського Романа Віталійовича.

В підготовчому засіданні 11.07.2018 вирішувались заяви та клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст.180 КАС України.

Так, позивач подав заяву про залучення співвідповідача, якою просив залучити до участі у справі співвідповідачем Головне територіальне управління юстиції у Рівненській області.

Клопотання обґрунтоване тим, що на час прийняття оспореного рішення (13.02.2015) державний реєстратор Рівненського міського управління юстиції Зелінський Р.В. перебував у правовідносинах публічної служби з Головним територіальним управлінням юстиції у Рівненській області. У зв'язку зі звільненням державного реєстратора відповідачем буде або юридична особа, або колективне утворення, з яким ця особа перебувала у правовідносинах публічної служби.

В судовому засіданні представник позивача клопотання підтримав з наведених у ньому підстав.

Відповідач вказав, що вважає наявними підстави для заміни первинного позивача належним, оскільки Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради не перебувало у спірних правовідносинах з позивачем.

Представник третьої особи відніс вирішення клопотання на розсуд суду.

Окрім цього, представник третьої особи подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом та відсутністю поважних причин пропуску такого строку.

В судовому засіданні представник третьої особи вказане клопотання підтримав та зазначив, що інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, є відкритою та загальнодоступною, а тому відсутні підстави вважати, що позивач як орган місцевого самоврядування не мав змоги отримати відповідну інформацію та звернутися до суду у встановлений процесуальним законом строк.

Представник позивача підтримав письмове заперечення на клопотання про залишення позову без розгляду (а.с.99-101), яке обґрунтоване тим, що інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься в Державному реєстрі прав, є платною; доступ посадових осіб до Державного реєстру речових прав потребує отримання ідентифікатора, що не є обов'язком; в Рівненської міської ради відсутній обов'язок моніторингу прийнятих державними реєстраторами рішень.

Представник відповідача відніс вирішення зазначеного клопотання на розсуд суду.

Окрім цього, в підготовчому засіданні судом поставлено на обговорення питання про наявність/відсутність підстав для закриття провадження у справі відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України.

Представник позивача вказав, що даний спір підлягає до розгляду в порядку адміністративного судочинства, враховуючи суб'єктний склад учасників справи, а також ту обставину, що предметом спору є правомірність рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Також зазначив, що даний позов Рівненською міською радою пред'явлено не як суб'єктом владних повноважень, а як представником інтересів територіальної громади міста Рівного, у комунальній власності якої перебуває земельна ділянка, на якій розташований об'єкт, право власності на який неправомірно зареєстроване державним реєстратором.

Представники відповідача та третьої особи вказали, що в даному випадку має місце спір про право, а тому справа не може бути розглянута в порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши доводи та аргументи сторін з приводу заявлених клопотань та заперечень проти них, а також щодо наявності/відсутності підстав для залишення позову без розгляду, для закриття провадження у справі, суд враховує таке.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлений інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою чи службовою особою, іншим суб'єктом при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ слід виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Предметом спору у цій справі є правомірність рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 19323490 від 13.02.2015 про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на кіоск загальною площею 29,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до інформаційної довідки номер 121257132 від 19.04.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна реєстраційний номер 01, вищевказаний об'єкт на підставі договору купівлі-продажу номер 3313 від 03.12.1997, видавник: приватний нотаріус Рівненського міського та районного нотаріального округу Онищук І.М., на праві приватної власності належить ОСОБА_4.

При цьому, земельна ділянка в АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Рівного в особі Рівненської міської ради. 11.09.2014 за номером 6971529 до Державного реєстру внесено запис про інше речове право: право оренди земельної ділянки; строкове платне користування земельною ділянкою на 20 років з правом пролонгації; орендодавець: Рівненська міська рада, орендар: ОСОБА_4 (а.с.12-13).

Вищевказані фактичні обставини свідчать про те, що даний спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а існує спір про право між Рівненською міською радою як власником земельної ділянки та ОСОБА_4 як орендарем земельної ділянки та власником розташованого на ній майна.

Тобто спірні правовідносини стосуються набутого ОСОБА_4 права власності на об'єкт нерухомого майна, і в разі скасування оскарженого рішення державного реєстратора майнові права третьої особи можуть бути порушені. Тому цей спір не є публічно-правовим, а має вирішуватись за правилами Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Таку правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 31 січня 2017 року № 21-1237а16 та від 20 вересня 2017 року № 814/3454/14, в яких суд дійшов висновку, що спір, предметом якого є право управління майном та право власності на нього, не є публічно-правовим і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративної справи). Компетенція адміністративних судів на цей спір не поширюється.

Зазначену правову позицію підтримано Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 06 червня 2018 року в справі № 810/2421/16 провадження № 11-445апп18.

Скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_4 обов'язково буде впливати на майнові права третьої особи.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що даний спір не має ознак публічно-правового спору; скасування рішення про державну реєстрацію прав не призведе до вирішення публічного конфлікту між позивачем та державним реєстратором, а матиме наслідком припинення права власності ОСОБА_4 на об'єкт нерухомого майна.

Відповідно до ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

З огляду на вищенаведене, даний спір не може бути вирішений в порядку адміністративного судочинства, оскільки має вирішуватися у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Статтею 239 КАС України встановлено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Згідно з п.2 ч.2 ст.183 КАС України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Таким чином, під час підготовчого засідання суд дійшов висновку, що провадження в даній справі слід закрити, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, а її розгляд має здійснюватись відповідним місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного, відсутні підстави для задоволення клопотання третьої особи про залишення позовної заяви без розгляду та клопотання позивача про залучення співвідповідача, оскільки зазначені питання мають вирішуватися судом, до юрисдикції якого віднесено розгляд даної справи.

Керуючись статтями 180, 181, п.2 ч.2 ст.183, п.1 ч.1 ст.238, ст.ст. 238, 239, 241, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання третьої особи про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

В задоволенні клопотання позивача про залучення співвідповідача відмовити.

Провадження у справі закрити.

Роз'яснити позивачу, що даний спір віднесений до юрисдикції місцевого загального суду та підлягає до розгляду в порядку цивільного судочинства.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну ухвалу суду складено 16 липня 2018 року

Суддя Дорошенко Н.О.