Справа № 357/4523/18
Суддя: Цуранов А. Ю.
Дата ухвалення: 2018-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/4523/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цуранов А. Ю. , при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до рядового патрульної поліції роти № 1 батальйону № 4 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись при цьому на те, що постановою НК №975468 від 21.04.2018 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за наявність в транспортному засобі газового обладнання.

Вважає дану постанову протиправною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки він предявив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та пояснив, що встановлена у автомобілі газова установка вказана у техпаспорті.

Представник позивача позов підтримав в повному обсягу.

Відповідач причини неявки в судове засідання не повідомив, заперечень та будь-яких доказів на підтвердження правомірності своїх дій під час винесення оскаржуваної постанови до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови серії НК №975468 вбачається, що 21.04.2018 року рядовим патрульної поліції роти № 1 батальйону № 4 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП водія ОСОБА_3, який 21.04.2018 року о 23 год. 40 хв. рухався автодорогою Київ-Одеса, 78 км на автомобілі НОМЕР_1, при перевірці документів виявлено відсутність у реєстраційному документі на транспортний засіб відмітки про ГБО. Внаслідок чого він порушив ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП за яке накладено штраф в розмірі 340 грн.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до п. 31.3 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до Порядку переобладнання транспортних засобів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 607 від 21 липня 2010 р. цей порядок визначає процедуру переобладнання транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули,системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива.

У п. 3 цього Порядку вказано, що переобладнання транспортного засобу проводиться суб'єктом господарювання, який має нормативно-технічну документацію на відповідний вид переобладнання, узгоджену з МВС та Мінінфраструктури, і свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху (у разі переобладнання п'яти і більше транспортних засобів протягом року), або власником такого засобу в індивідуальному порядку. Переобладнання транспортного засобу для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива проводиться суб'єктом господарювання, який має свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху на відповідний вид переобладнання.

У абз. 2 п. 4 Порядку закріплено, що перед переобладнанням транспортного засобу для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива огляд такого засобу підрозділом Державтоінспекції МВС не проводиться.

Із положень п. 5 Порядку випливає, що для переобладнання транспортного засобу в індивідуальному порядку власник або його представник подає до спеціально уповноваженої організації заяву про погодження переобладнання транспортного засобу, в якій зазначаються відомості про транспортний засіб, вид переобладнання, а також технічна та інша інформація, необхідна для проведення переобладнання. До заяви про погодження додаються копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та акта проведення його огляду.

Відповідно до положень п. 8 9, 11, 12, 13 вказаного Порядку до спеціально уповноважених організацій належать: державне підприємство "ДержавтотрансНДІпроект"; Центр безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при МВС.

У документі про погодження зазначаються відомості про транспортний засіб і його власника, вид та умови (вимоги) переобладнання транспортного засобу з урахуванням того, що конструкція переобладнаного транспортного засобу повинна відповідати вимогам правил, нормативів і стандартів України.

Спеціально уповноважена організація надсилає МВС у встановленому порядку інформацію про виданий документ про погодження для внесення відповідних даних до Єдиного державного реєстру Державтоінспекції. Власник транспортного засобу або його представник забезпечує переобладнання транспортного засобу відповідно до умов (вимог), викладених у документі про погодження.

Після переобладнання транспортного засобу власник або його представник обирає організацію з оцінки відповідності та подає заяву про проведення оцінювання відповідності транспортного засобу, що переобладнаний, вимогам правил, нормативів і стандартів України, а також умовам (вимогам), викладеним у документі про погодження (далі-заявапро проведення оцінювання). Зарезультатами такого оцінюваннявидається: акт технічної експертизи або сертифікат відповідності - для транспортних засобів, що переобладнані в індивідуальному порядку, а також для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива.

Частиною 4 ст. 32 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

У відповідності до п. 33 постанови Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або не придатного для користування, зміни їх власників, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власників - юридичних осіб, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Як вбачається із матеріалів справи на автомобіль позивача дійсно встановлено газове обладнання.

Встановлення такого газообладнання на автомобіль позивача не призвело до зміни двигуна, кузова або інших складових частин. Погодження на встановлення газообладнання на автомобілі з поліцією не передбачено порядком переобладнання транспортних засобів, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2010 р. № 607.

Відповідно до вимог пункту 26.10 постанови Кабінету Міністрів України від 09 липня 2008 року № 606, на засоби, що працюють на газовому паливі, додатково подається документ, що підтверджує проведення випробування газової паливної системи в порядку і строк, установлені для даного виду обладнання та його комплектації.

В свідоцтві про реєстрацію САТ 849638 зазначено вид палива S (бензин або газ).

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено та відповідачем не наведено переконливих доказів вини водія ОСОБА_1, а також в постанові не вказано номер «ГБО», не надано висновків експерта щодо переобладнання транспортного засобу з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, не додано фото чи відео - зйомки переобладнаного автомобіля.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що установка газового обладнання на автомобілі є зміною виду палива, при цьому відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що органом правомочним проводити реєстрацію транспортних засобів внесено зміни вказано паливо «S», а не заміна кузова, двигуна, номерних вузлів та агрегатів, які мають ідентифікаційний номер, суд вважає, що відповідачем не було доведено правомірність своїх дій щодо винесення постанови про накладення на позивача штрафу в розмірі 340 грн. за порушення останнім ч. 1 ст. 121 КУпАП та відсутні будь-які правові підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, отже вказана постанова підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Всупереч зазначеному, відповідач встановлений обов'язок довести правомірність своїх дій та рішення, як таких, що відповідають вимогам ст. 2 КАС України, не виконав.

Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, оскільки в судовому засіданні не встановлено та не надано відповідачем доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 241-246, 255, 279, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Скасувати постанову серії НК №975468 від 21.04.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 гривень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення.

СуддяОСОБА_4