Справа № 689/2143/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2018 року

Київ

справа №689/2143/16-а

адміністративне провадження №К/9901/45698/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу №689/2143/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, третя особа - виробничий підрозділ Хмельницька дистанція колії Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2017 року, ухвалену у складі головуючого судді Баськова М.М., та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Залімського І.Г., суддів Сушка О.О., Смілянця Е.С.,

в с т а н о в и в :

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача - Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області та визнати за ним право на пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" частини першої статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 25.08.2016 йому виповнилося 55 років і він набув право на пенсію за вислугу років, так як загальний стаж його роботи становить 38 років 4 місяці 26 днів, а стаж роботи, який дає право на пенсію за вислугу років становить більше 21 року. Проте, відповідач відмовив у призначенні пенсії з посиланням на відсутність у нього права на пенсію за вислугою років.

Постановою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року, позов задоволено.

Визнано протиправними дії Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобов'язано Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п "а" ч. 1 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 6 вересня 2016 року.

Судами установлено, що 06.09.2016 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, після досягнення 55-річного віку, звернувся до Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області з заявою про призначення йому пенсії відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Листом в.о. начальника Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області від 28.09.2016 №6393/03 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років з тих підстав, що згідно даних трудової книжки його загальний стаж роботи становить 38 років 4 місяці 26 днів, а стаж роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, становить 3 роки 18 днів.

Отже, відповідачем не був врахований як стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, період роботи позивача в Хмельницькій дистанції колії на посаді монтера земляного полотна сезонно - з 02.06.1989 по 01.12.1989, та на посаді монтера земляного полотна в штаті того ж підприємства - з 01.12.1989 по 25.12.2006, оскільки згідно із Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення", робота монтером земляного полотна не дає право на пенсію за вислугу років.

Суди, задовольняючи позовні вимоги, виходили з наявності у позивача права на призначення пенсії відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки згідно уточнюючої довідки, виданої виробничим підрозділом Хмельницької дистанції колії Регіональної філії Південно-Західна залізниця ПАТ «Укрзалізниця» 02.09.2016 №59 ОСОБА_1 дійсно працював монтером колії магістральних залізниць, був зайнятий на поточному утриманні та ремонті колії та штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів з повним робочим днем з 02.06.1989 по 12.01.2010.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу. Просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про залишення скарги без задоволення, а рішень - без змін, оскільки відсутні підстави для їх скасування.

Суд вважає правильними висновки судів про наявність у позивача права на призначення пенсії відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України - після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення".

Згідно вказаного Списку право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, монтери колії магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій і штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів.

Відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (Випуск 64. Будівельні, монтажні та ремонтно-будівельні роботи. Будівництво метрополітенів, тунелів та підземних споруд спеціального призначення), який був затверджений наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 13.10.1999 № 249, а введений в дію з 1 квітня 2000 року, монтер колії виконує найпростiшi роботи пiд час монтажу, демонтажу та ремонту конструкцій верхньої споруди колiї i наземних лiнiй метрополiтену. Повинен знати: колiйнi знаки та сигнали; види основних матерiалiв для улаштування верхньої споруди колiї; загальнi данi про улаштування верхньої споруди колiї та земляного полотна, загальні вимоги щодо їх експлуатації; способи та прийоми виконання простих робiт пiд час монтажу та демонтажу конструкцiй верхньої споруди колiї; найменування основних елементiв верхньої споруди колiї та земляного полотна.

Класифікатором професій ДК 003-95, затвердженим наказом Держстандарту України від 27.07.1995 №257 (втратив чинність) та Класифікатором професій ДК 003-2005, затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 26.12.2005 №375, не передбачена така професія як монтер земляного полотна, в той же час є професія монтер колії.

Згідно роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України № 25 від 18 листопада 1992 року «Про деякі питання призначення пенсії на пільгових умовах та пенсій за вислугу років», відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно з затвердженими КМУ переліками та списками. Якщо в ці переліки та списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначень пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із вимогами пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Судами установлено, що згідно довідки уточнюючого характеру, виданої виробничим підрозділом Хмельницької дистанції колії Регіональної філії Південно-Західна залізниця ПАТ «Укрзалізниця» 02.09.2016 №59 ОСОБА_1 дійсно працював монтером колії магістральних залізниць, був зайнятий на поточному утриманні та ремонті колії та штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів з повним робочим днем з 02.06.1989 по 12.01.2010.

Крім того, судом першої інстанції були свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які працюють монтерами колії в Хмельницькій дистанції колії. Вказані свідки підтвердили, що ОСОБА_1 весь час своєї роботи був зайнятий на поточному утриманні, ремонті колій і штучних споруд на дільниці з інтенсивним рухом поїздів Ярмолинці Гречани.

Отже, Суд погоджується з висновками судів, що період роботи позивача в Хмельницькій дистанції колії дає право на пенсію за вислугу років, оскільки ОСОБА_1 має стаж роботи, який дає право на пенсію за вислугу років 21 рік 2 місяці 2 дні при загальному стажу роботи 38 років 4 місяці 26 днів, тобто має право на призначення пенсії відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Суд виходить з такого, що всі доводи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.

За змістом частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій не допущено неправильного застосування норм матеріального права, у зв'язку з чим касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 343, 350, 356 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення.

Постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року у справі №689/2143/16-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду