Справа № 163/840/18
Суддя: Чишій С. С.
Дата ухвалення: 2018-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/840/18
Провадження № 2-а/163/62/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2018 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Чишія С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону УПП в місті Житомирі Черниша Олександра Віталійовича про визнання дій і рішень протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві ОСОБА_1 просить постановити рішення про визнання протиправними дій інспектора поліції Черниша О.В. щодо складання постанови про адміністративне правопорушення серії ВР №034451 від 05.05.2018 року, визнання протиправною вказаної постанови і закриття провадження в справі.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 05.05.2018 року під час руху по трасі «Київ-Чоп» у напрямку міста Рівне автомобілем «DAF», номерний знак НОМЕР_1, з причепом, номерний знак НОМЕР_2, його зупинив відповідач Черниш О.В. Поліцейський звинуватив його у порушенні Правил дорожнього руху при перевезенні вантажу та, не роблячи жодних вимірів, виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1321 КУпАП. Вважає, що такого порушення не допускав, оскільки відповідач виніс оскаржувану постанову, не перебуваючи в спеціально обладнаному для здійснення габаритно-вагового контролю місці, не мав вимірювального обладнання.

Відповідач на електронну адресу суду надіслав відзив на позовну заяву, зміст якого фактично зводиться до обгрунтування повноважень працівників патрульної поліції здійснювати перевірку у водія великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів. Така перевірка вважається документальною і не здійснюється в пунктах габаритно-вагового контролю. Після цього в разі відсутності відповідного дозволу інспектор діє у відповідності до Правил дорожнього руху та КУпАП. Вважаючи позов безпідставним та посилаючись на вимоги ст.71 КАС України, вказав на недоведеність позивачем факту переміщення ним саме габаритного вантажу та неспростовність порушення ним Правил дорожнього руху. Просив відмовити у задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не з'явились.

Позивач одночасно з позовом подав в канцелярію суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань з приводу процедури розгляду справи не подав.

З огляду на викладене суд розглянув справу за наявними у ній доказами в по-рядку письмового провадження відповідно до ч.9 ст.205 КАС України.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

В оскаржуваній постанові серії ВР №034451 від 05.05.2018 року вказано, що позивач того ж дня о 13:30 годині, керуючи по автодорозі «Київ-Чоп» автомобілем «DAF», номерний знак НОМЕР_1, з причепом, номерний знак НОМЕР_2, з порушенням правил проїзду великогабаритних вантажів перевозив «самохідний оприскувач» без відповідного дозволу органів Національної поліції України, чим порушив п.22.5 ПДР України.

Цією постановою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1321 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Стаття 1321 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до п.22.5. Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, для притягнення особи за ст.132? КУпАП необхідно встановити факт переміщення транспортним засобом, зокрема, у даному випадку, великогабаритного вантажу.

У підпункті 3 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок), визначено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

В оскаржуваній постанові відповідачем не зазначено, які із вказаних у пункті 22.5 Правил дорожнього руху габаритів перевищив позивач при переміщенні «оприскувача самохідного»: за шириною, за висотою чи за довжиною та на скільки саме за його вимірами, оскільки з огляду на вимоги пункту 3 Правил дана обставина має значення при вирішенні питання наявності у водія транспортного засобу ознак порушення правил дорожнього руху.

У наданому до відзиву рапорті відповідача йдеться лише про те, що самохідний оприскувач виступав за межі транспортного засобу, однак за якими параметрами не зазначено.

Отже, належних, допустимих та достатніх доказів проведення відповідачем у встановленому порядку вимірювання вантажу та їх результатів суду не надано, а відтак і не доведено факту порушення ОСОБА_1 вимог пункту 22.5 Правил дорожнього руху та вчинення передбаченого ст.132? КУпАП правопорушення.

Наведені відповідачем у відзиві доводи про здійснення працівниками патрульної поліції лише документальної перевірки щодо наявності у водіїв великогабаритних транспортних засобів дозвільних документів, яка не здійснюється в пунктах габаритно-вагового контролю, судом відхиляються з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу(в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Згідно із підпунктом 4 пункту 2 Порядку габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає: 1) перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам; 2) наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно із пунктом 3 Порядку, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Пунктом 6 Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до пункту 15 Порядку контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Згідно із пункту 20 Порядку, за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Згідно із пунктом 22 Порядку у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265? Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із пунктом 23 Порядку власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Системний аналіз наведених положень Порядку та Правил дорожнього руху приводить до висновку, що документальний контроль полягає у перевірці наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. В разі виявлення відсутності такого дозволу у відповідності до пункту 20 Порядку для віднесення транспортного засобу до категорії великогабаритного обов'язковим є проведення перевірки відповідності транспортного засобу габаритно-ваговим параметрам, яка здійснюється виключно у пункті габаритно-вагового контролю з використанням вимірювального і зважувального обладнання, як це передбачено пунктом 12 Порядку, оскільки іншого способу та методу визначення належності транспортного засобу до великогабаритного чинним законодавством України не передбачено.

Згідно із ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх дока-зів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом ч.2 ст.251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів в справі про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Наведені норми свідчать про безпідставність посилання відповідача щодо невиконання позивачем вимог ч.1 ст.71 КАС України, оскільки такими своїми доводами відповідач фактично покладає на позивача обов'язок доведення своєї невинуватості, що є неприпустимим в силу ст.62 Конституції України.

Таким чином, з огляду на вищевикладене та встановлені у справі обставини, суд вважає, що стороною відповідача не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови, оскільки викладені у ній факти належними та допустимими доказами, здобутими в передбаченому ст.251 КУпАП порядку, не підтверджені, а відтак і не доведено наявності у діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст. 132? КУпАП.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вищенаведене да підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.242-247, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Постанову поліцейського роти №4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Черниша О.В. від 05 травня 2018 року серії ВР №034451 про накладення на ОСОБА_1 за ст.1321 КУпАП стягнення у вигляді 510 гривень штрафу визнати протиправною і скасувати.

Провадження в справі за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВР №034451 закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Ім'я позивача - ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_3.

Ім'я відповідача - поліцейський роти №4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Черниш Олександр Віталійович, службова адреса: вулиця Покровська 96, місто Житомир.

Головуючий : суддя С.С.Чишій