Справа № 802/2213/17-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2018-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/2213/17-а Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова І.А.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

05 липня 2018 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

Представника позивача: Матящук Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Північного офісу Держаудитслужби в особі управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом Північного офісу Держаудитслужби в особі управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області до Комунального підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2017 року Північний офіс Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держадитслужби у Вінницькій області звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про стягнення до міського бюджету коштів у сумі 41943,91 грн.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16 березня 2018 року в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення справи.

Так апелянт зазначає, що спірні кошти використані комунальним підприємством є коштами місцевого бюджету, а тому підлягають поверненню до позивача як збитки.

В судовому засіданні представник позивач вимоги апеляційної скарги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено, що у період з 13.12.2016 по 07.03.2017 ревізійною групою проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» за період з 01.08.2015 по 30.11.2016, у тому числі з питань використання коштів субвенції, наданої у 2015 році з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

За наслідком проведеної ревізії складено акт №06-13/2 від 07.03.2017 у якому зафіксовані виявлені ревізією порушення, а саме завищення вартості послуг з оренди вантажної техніки, внаслідок внесення амортизаційних витрат до калькуляцій на роботу техніки, що не перебуває ФОП ОСОБА_3, а також завищення вартості виконаних робіт МКП «Аварійно-диспетчерська служба, що надавало послуги з реконструкції теплових мереж, що призвело до зайвого витрачання коштів КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» в сумі 41 943, 91 грн.

25 квітня 2017 року управлінням сформовано лист про усунення порушень законодавства з фінансових питань за № 26-02-06-14/2173, а саме опрацювати матеріали ревізії та надати вичерпну інформацію про вжиті заходи з усунення порушень разом із завіреними копіями підтверджуючих первинних, розпорядчих та інших документів.

Проте, у зв'язку із невиконанням зазначеного листа, Північний офіс Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держадитслужби у Вінницькій області звернувся до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з комунального підприємства до міського бюджету кошти в загальній сумі 41943, 91 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що безпідставна переплата витрат на матеріали та послуги, що мала місце у господарських правовідносинах позивача та ФОП Чопiком В.І. та МКП «Аварійно-диспетчерська служба», то така (переплата у загальному розмірі 41943,91 грн.) може бути стягнута у дохід місцевого бюджету, за умови, що це кошти саме цього бюджету, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених підстав та з порушенням законодавства. Проте, дана обставина судом не встановлена та позивачем не доведена.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до договору про закупівлю послуг щодо оренди вантажних автомобілів з водієм від 24.02.2016 р. (додаткової угоди №1 від 01.04.2016 р.) та договору про закупівлю послуг щодо оренди будівельних та інженерно-будівельних машин та устаткування з водієм від 24.02.2016 р. №2.2/16 (з додатковими угодами №2 від 01.04.2016 р., № 3 від 13.06.2016 р., №4 від 26.07.2016 р., №5 від 23.08.2016 р., та від 01.06.2016 р. №6 ), ФОП ОСОБА_3 зобов'язався надавати послуги з оренди вантажних автомобілів з водієм та оренди інженерно-будівельних машин та устаткування з водієм. За вказаними договорами вартість послуг (однієї години використання техніки) обрахована згідно калькуляції, що є невід'ємною частиною договорів.

Згідно додатку №1 до договору від 24.02.2016 р. №1.2/16 наведено перелік транспортних засобів, що задіяні до виконання робіт, а саме: КАМАЗ 5511 д.н. НОМЕР_1, КАМАЗ 5511 д.н.НОМЕР_2, КАМАЗ 5511 д.н. НОМЕР_3 та КАМАЗ 5511 д.н.НОМЕР_4.

За період дії договорів підприємцем надано послуг з оренди техніки на загальну суму 1839803,57 грн., в т.ч. за договором від 24.02.2016 р. №1.2/16 на суму 846900 та за договором від 24.02.2016 р. №2.2/16 на суму 992903,57 грн. Вказані послуги комунальним підприємством оплачені повністю.

З матеріалів справи встановлено, що три одиниці транспортних засобів (КАМАЗ 5511 д.н. НОМЕР_1, КАМАЗ 5511 д.н. НОМЕР_2 та КАМАЗ 5511 д.н. НОМЕР_5) не перебувають у власності ОСОБА_3, а використовуються за довіреностями громадян України, які уповноважили першого експлуатувати та розпоряджатися транспортними засобами належних громадянам на підставі свідоцтв про реєстрацію ТЗ.

Встановлено, що ФОП ОСОБА_3 внаслідок внесення амортизаційних витрат до калькуляцій на роботу техніки, що не перебуває у власності підприємця та не знаходиться у нього на балансі, завищено вартість наданих послуг з оренди вантажної техніки на загальну суму 21 720, 04 грн., оскільки завищено вартість однієї години використання вказаних автомобілів з врахуваням загальновиробничих, адміністративних витрат та ПДВ на суму 29,34 грн., що підтверджується перерахунком вартості наданих ФОП ОСОБА_3 послуг з оренди вантажної техніки (т. 1 а.с.78).

Таким чином, розроблення фізичною особою-підприємцем калькуляції на надання послуг із необґрунтованими витратами амортизації є недотриманням вимог п. 23 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 92 від 27.04.2000, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.05.2000 р. за № 288/4509 , ч. 8ст. 98 Закону № 996 та п. 2.1.4 Положення №88.

Колегія суддів погоджується із доводами позивача, що завищення ФОП ОСОБА_3 вартості послуг з оренди транспортних засобів є обгрунтованими, а тому вказане порушення призвело до заподіяння шкоди (збитків) підприємству на загальну суму 21720,04 грн.

Крім того, з метою документального підтвердження виду, обсягу операцій та розрахунків проведено зустрічні звірки у підрядних та субпідрядних організацій, серед яких, МКП «Аварійно-диспетчерська служба», за наслідком яких встановлено, що відповідно до актів приймання виконаннях підрядних робіт форми №КБ-2в, підрядною організацією виконано для комунального підприємства роботи по реконструкції теплових мереж по вул. Зулінського (колишня вул. Тарногородського) на загальну суму 2122824,86 грн. Вартість робіт виконано залученими субпідрядними організаціями, зокрема : ПП «Будівельник-А»-780550,03 грн., ТОВ «Екосімбуд» - 740000 грн. та ПП «Інбудсервіс» - 528000 грн.

В ході зустрічної звірки у ПП «Будівельник-А» проведено суцільну звірку правильності формування понесених фактичних витрат відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості будівельно-монтажних робіт, затверджених Наказом Мінрегіонбуду від 31.12.2010 р. №573, в ході якої співставленно прибуткові накладні на будівельні матеріали, акти на списання будівельних матеріалів та підсумкову відомість ресурсів до акту приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за листопад 2016 р. , в результаті чого встановлено завищення відпускної кількості матеріалів із відсівів подрібнення осадових гірничих робіт для будівельних робіт за підсумковою відомістю ресурсів до акту форми КБ-2в за листопад 2016 р. б/н, в порівняні з даними актів на списання та видатковими накладними і кількості 31,8 м3 на загальну суму 11081,98 грн. з урахуванням транспортної складової та ПДВ, чим порушено вимоги пунктів 4.242 та 4.3.1 ДСТУ-Н Д.1.1-3:2013, а також не враховано роз'яснення наведені в збірнику «Ціноутворення у будівництві»№1 за 2011 рік, «Ціноутворення у будівництві» №12 за 2012 рік та «Ціноутворення у будівництві» №6 за 2014 р.

Аналогічно, в ході зустрічної звірки у ТОВ «Екосімбуд» встановлено порушення Методичних рекомендацій з формування собівартості будівельно-монтажних робіт, затверджених Наказом Мінрегіонбуду від 31.12.2010 р. №573, а саме, без належного підтвердження до вартості виконаних будівельних робіт включено вартість матеріальних ресурсів, а саме: Суміші асфальтобетонні гарячі і теплі» в кількості 5,552 т на загальну суму 9141,89 грн. з урахуванням транспортної складової, заготівельно складських витрат та ПДВ, чим порушено вимоги пунктів 4.2.2 та 4.3.1 ДСТУ-Н Д.1.1-3:2013, а також не враховано розяснення наведені в збірнику «Ціноутворення у будівництві» №1 за 2011 р., «Ціноутворення у будівництві №12 за 2012 рік та «Ціноутворення у будівництві» №6 за 2014 р.

Таким чином, ревізійною групою зроблено правильний висновок, що ПМП «Аварійно-диспетчерська служба» завищено вартість виконаних робіт на загальну суму 20223,87 грн.

Щодо доводів позивача стосовно того, що вищевказані порушення, наслідком яких є перевищення суми вартості наданих послуг та матеріалів у розмірі 41 943, 91 грн. підлягають відшкодуванню шляхом їх стягнення до міського бюджету, судом першої інстанції зазначено, що позивачем не доведено факту використання підприємством коштів на оплату виконаних робіт та наданих послуг саме з міського бюджету, а також вказано, що кошти передані до статутного капіталу державного (комунального) підприємства, є коштами державного (комунального) підприємства і мають використовуватися згідно з фінансовим планом підприємства.

Проте, колегія суддів не погоджується із зазначеним враховуючи наступне.

Так, ст. 71 Бюджетного кодексу України визначено, що внески органів влади Автономної Республіки Крим та органів, місцевого самоврядування до статутного капіталу суб'єкта господарювання належать до витрат бюджету розвитку місцевих бюджетів, який є складовою частиною їх спеціального фонду.

Відповідно до статті 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та статті 7 Бюджетного кодексу України, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування самостійно визначають напрями використання бюджетних коштів відповідно до законодавства України.

Отже, для здійснення внесків у статутний капітал комунального унітарного підприємства необхідно рішення відповідної місцевої ради. При цьому, згідно статті 91 Бюджетного кодексу України, місцеві ради можуть затверджувати відповідні програми на здійснення внесків до статутного капіталу суб'єктів господарювання.

В даному випадку, використання підприємством отриманих коштів від Вінницької міської ради передбачено фінансовим планом підприємства.

Контроль за використанням внесків у статний капітал комунального унітарного підприємства здійснюється виключно органом, який приймав рішення про їх здійснення, тобто сільською, селищною, міською радою. Саме відповідна рада може вимагати: затвердження фінансового плану із зазначенням в ньому показника «Внески в статутний капітал» та звіту про його виконання або звіту про використання внесків у статутний капітал (без фінансового плану).

Крім того, за своєю суттю внесок у статутний капітал - це є інвестиція власника у своє підприємство з метою отримання вигоди - забезпечення виконання статутної діяльності, капіталізація майна з метою розширення діяльності, вихід на нові ринки, диверсифікація та диференціація діяльності, підвищення якості послуг, збільшення прибутку тощо, у зв'язку з цим, інвестиції в комунальне унітарне підприємство через внески в його статутний капітал - це є трансферт, який здійснюється місцевою радою з метою підвищення ефективності та якості здійснення статутної діяльності таким підприємством. Під статутною діяльністю в даному випадку слід розуміти основну діяльність підприємства з метою здійснення якої воно створене і здійснення якої передбачено її статутом або іншим аналогічним документом.

Водночас, у будь-якому випадку, внесок у статутний капітал унітарного комунального підприємства є інвестицією і належить до капітальних видатків відповідного місцевого бюджету.

Так, для планування та здійснення видатків із місцевих бюджетів відповідно до бюджетної класифікації, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 21.06.2012 р. № 754 «Про внесення змін до Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету» внески в статутні капітали суб'єктів підприємницької діяльності плануються та здійснюються за кодом економічної класифікації видатків 3210 «Капітальні трансферти підприємства (установам, організаціям)».

Відповідно до п. 2 договору про закупівлю послуг, щодо оренди вантажних автомобілів з водієм від 24.02.2016 №1.2/16 (далі - Договір) укладеного між відповідачем та ФОП ОСОБА_3 (далі - Підрядник) акт приймання- здачі виконаних будівельних робіт готує Підрядник і передає Замовнику для підписання. Після підписання актів проводиться розрахунок шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зазначений у даному Договорі.

Згідно з п.10 Договору Замовником зазначено рахунок (як поточний) №5 у АТ «Райфайзен Банк Аваль».

Рішенням Вінницької міської ради від 25.09.2015 №2280 надано дозвіл на виділення із міського бюджету коштів в сумі 41500,410 тис.грн для поповнення статутного фонду відповідача.

Встановлено, що рішеннями Вінницької міської ради від 25.12.2015 №10 та від 26.02.2016 №120 надано дозвіл на виділення із міського бюджету коштів в сумі 66770,0 та 4652,274 тис.грн відповідно для поповнення статутного фонду Відповідача.

Відповідно до інформації, що розміщена на Єдиному веб-порталі використання публічних коштів: Е-datа відповідачу з міського бюджету на виконання вказаних рішень перераховано кошти починаючи з 13.10.2015.

Згідно наданих Підрядником довідок про акти виконаних робіт акти виконаних робіт підписані починаючи з 16.05.2016 на виконання Договору, відтак розрахунок необхідно провести протягом 10 банківських днів (відповідно до умов Договору).

Відповідно до інформації, що розміщена на Єдиному веб-порталі використання публічних коштів: Е-datа відповідачу з міського бюджету перераховано кошти 16.05.2016 у сумі 7000000,00 на рахунок №5 у ПАТ «Райфайзен Банк Аваль».

А тому, вищевказаним підтверджується те, що відповідачу протягом усього 2015 та 2016 років у відповідності до даних вищевказаного державного реєстру з Вінницького міського бюджету перераховуються кошти для використання останніх у відповідності до затвердженого фінансового плану у відповідності до якого кошти можуть бути використані на господарські потреби.

Разом з тим, правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон №2939-ХІІ)

Відповідно до положень ст.1 Закону №2939-ХІІ, здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, Бюджетним кодексом України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 статті 2 Закону №2939-ХІІ державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Згідно зі статтею 4 Закону №2939-ХІІ інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово- господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

На підконтрольних установах, щодо яких за відповідний період їх фінансово-господарської діяльності відповідно до цього Закону проведено державний фінансовий аудит, інспектування за ініціативою органу державного фінансового контролю не проводиться.

Водночас, пунктами 4-5 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого Постановою КМУ №550 від 20.04.2006 року (далі - Порядок №550) передбачено, що планові та позапланові виїзні ревізії проводяться контролюючими органами відповідно до Закону та цього Порядку. Планові виїзні ревізії проводяться відповідно до плану проведення заходів державного фінансового контролю Північного офісу Держаудитслужби, затвердженого в установленому порядку, позапланові виїзні ревізії - за наявності підстав, визначених Законом на підставі рішення суду.

Згідно з Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43 (далі - Положення № 43), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Пунктом 7 Положення № 43 визначено, що Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 266 "Про утворення міжрегіональних органів Державної аудиторської служби" до складу органів Державної аудиторської служби України входять Держаудитслужба та такі міжрегіональні територіальні органи: Північний офіс Держаудитслужби, Північно-східний офіс Держаудитслужби; Західний офіс Держаудитслужби та Східний офіс Держаудитслужби, які також наділені вищевказаними повноваженнями щодо вжиття в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб.

Пунктом 2 Порядку №550 обумовлено, що інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства' встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення № 43 Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань: вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; вертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь.

В силу пункту 6 Положення № 43 Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; у рий виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку.

Також за змістом Положення №43 встановлено, що Держаудитслужба має право звернутися до суду в інтересах державну разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону №2939-ХІІ, згідно із якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Так, при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю проводиться шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, колегія суддів погоджується із доводами скаржника, що відповідач є комунальною установою Вінницької міської ради (відповідно до Статуту), з правовим статусом юридичної особи, та фінансується міським бюджетом, а тому виявлені органом державного фінансового контролю збитки, які задокументовані у акті ревізії та листі-вимозі, мають бути стягнуті з відповідача до міського бюджету.

Висновок суду першої інстанції щодо не доведення позивачем можливості стягнення коштів у дохід місцевого бюджету, за умови, що це кошти саме цього бюджету, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, колегія суддів вважає помилковим, оскільки підконтрольними установами є - підприємства, установи, організації, які отримують державне чи комунальне майно, а отже відповідач є підконтрольною установою у розумінні Закону №2939-ХІІ, яка фінансується з міського бюджету.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відмови у задоволенні адміністративного позову, а доводи апеляційної скарги спростовують вказаний висновок.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ст. 317 КАС України підставами для скасування рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Північного офісу Держаудитслужби в особі управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 березня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов Північного офісу Держаудитслужби в особі управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» () до міського бюджету кошти в загальній сумі 41943,91 грн;

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 липня 2018 року.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Загороднюк А.Г.