Справа № 266/3459/15-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2018 року

Київ

справа №266/3459/15-а

адміністративне провадження №К/9901/24485/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу №266/3459/15-а

за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради про визнання дій протиправними та спонукання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Управління соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради на ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року, постановлену колегією суддів у складі: судді-доповідача Компацієць І.Д., суддів Ястребової Л.В., Сіваченка І.В. за заявою ОСОБА_1 про роз'яснення ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 6 вересня 2016 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Приморського району міста Маріуполя Маріупольської міської ради, в якому просила визнати незаконними дії відповідача щодо припинення їй виплат щомісячної адресної допомоги, як особі, яка перемістилася з тимчасово окупованої території України і районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідача призначити їй та її дітям щомісячну адресну допомогу за період з 29.10.2014 до 16.12.2015 включно.

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 17 червня 2016 року позовні вимоги задоволено. Визнано незаконними дії УПСЗН Приморського району міста Маріуполя Маріупольської міської ради про припинення ОСОБА_1 виплат щомісячної адресної допомоги, як особі, яка перемістилася з тимчасово окупованої території України і районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Зобов'язано УПСЗН Приморського району міста Маріуполя Маріупольської міської ради призначити ОСОБА_1. та її дітям ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячну адресну допомогу, як особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України і районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 29.10.2014 до 16.12.2015 включно.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 6 вересня 2016 року апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради задоволено частково. Постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 17 червня 2016 року скасовано в частині задоволення позовних вимог за період з 29 жовтня 2014 року по 25 березня 2015 року. Позов за період з 29 жовтня 2014 року по 25 березня 2015 року залишено без розгляду. В іншій частині постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 17 червня 2016 року залишено без змін.

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду із заявою про роз'яснення ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 6 вересня 2016 року в частині періоду за який УПСЗН Приморського району Маріупольської міської ради зобов'язано призначити адресну грошову допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Оскаржуваною ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Роз'яснено четвертий абзац резолютивної частини ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 6 вересня 2016 року в частині, що стосується «в іншій частині постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 17 червня 2016 року у справі № 266/3459/15-а залишено без змін» наступним чином: «зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Приморського району міста Маріуполя Маріупольської міської ради призначити ОСОБА_1 та її дітям ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячну адресну допомогу, як особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України і районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 26 березня 2015 року до 16 грудня 2015 року включно».

Не погоджуючись з вказаним судовим рішеннями відповідач оскаржив його в касаційному порядку. У касаційній скарзі просить змінити ухвалу суду апеляційної інстанції, скасувавши постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 17 червня 2016 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

На думку відповідача, апеляційний суд не роз'яснив своє рішення, а прийняв нове по суті позовних вимог.

У поданих запереченнях позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про залишення скарги без задоволення, а судового рішення - без змін, оскільки відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до частини першої статті 170 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення із заявою про роз'яснення судового рішення та постановлення відповідної ухвали), якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Виходячи з приписів вказаної норми, підстави для роз'яснення судового рішення існують лише тоді, коли постанова чи ухвала суду є незрозумілою, та без такого роз'яснення її тяжко виконати, оскільки, високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнюючи чи унеможливлюючи його виконання.

З матеріалів справи вбачається, що суди першої та апеляційної інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_1 та зобов'язуючи УПСЗН Приморського району міста Маріуполя Маріупольської міської ради призначити позивачу та її дітям щомісячну адресну допомогу, як особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України і районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, дійшли до висновку про неправомірність рішення відповідача від 29.10.2014, оскільки відсутність з 05.11.2014 підзаконного нормативного щодо механізму реалізації прав та свобод громадян, закріплених у законі, не може бути підставою для відмови у їх захисті.

Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова ухвалена судом першої інстанції з додержанням норм матеріального права, тому суд залишив без змін постанову від 17 червня 2016 року в частині виплат за період з 26 березня 2015 року до 16 грудня 2015 року включно, з мотивів, викладених в рішенні суду.

При цьому, апеляційний суд роз'яснив свою ухвалу виключно в частині періоду, за який зобов'язано УПСЗН Приморського району міста Маріуполя Маріупольської міської ради призначити ОСОБА_1 та її дітям ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячну адресну допомогу, як особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України і районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Отже, апеляційним судом жодним чином не змінено судове рішення по суті позовних вимог, а роз'яснено лише період, за який задоволено позовні вимоги ОСОБА_1

Суд погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанцій і вважає, що вони відповідають нормам процесуального права та фактичним обставинам справи. Мотиви, наведені у касаційній скарзі, висновки апеляційного суду не спростовують і є безпідставними.

За змістом частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що апеляційним судом не допущено порушень норм процесуального права, у зв'язку з чим касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 343, 350, 356 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Управління соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року у справі №266/3459/15-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон ,

Судді Верховного Суду