Справа № 818/983/18
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 р. м. ХарківСправа № 818/983/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Калиновського В.А.

суддів: Калитки О. М. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

представник позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.04.2018, суддя С.В. Воловик, м. Суми, повний текст складено 02.05.18 по справі № 818/983/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МИР-12"

до Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання протиправним та скасування наказу, визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "МИР-12", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Сумській області, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати Наказ відповідача № 390 від 02.03.2018 «Про проведення документальної планової перевірки»; визнати протиправними дії відповідача щодо неналежного повідомлення про здійснення перевірки та визначення дати початку проведення перевірки, призначеної Наказом № 390 від 02.03.2018.

В обгрунтування позову зазначив, що 06 березня 2018 року ним отримано повідомлення та наказ про проведення документальної планової перевірки за період з 01.07.2014 по 30.06.2017. Підставою для призначення вказаної перевірки визначено план-графік проведення документальних позапланових перевірок платників податків на ІІІ квартал 2017 року, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України, ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» та Постанова Сумського окружного адміністративного суду від 19.10.2017 по справі № 818/1301/17.

На переконання позивача, зазначений наказ, так само, як і дії щодо повідомлення про проведення перевірки є протиправними, оскільки, по-перше, документальна планова перевірка, згідно приписів Податкового кодексу України, проводиться відповідно до плану-графіка перевірок, а Планом-графіком перевірок на 2018 рік не передбачено проведення перевірки ТОВ «МИР-12»; по-друге, відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» планові заходи зі здійснення державного нагляду (контролю) проводяться за умови письмового повідомлення субєкта господарювання про проведення такого заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення заходу, а в даному випадку, ТОВ «МИР-12» 06.03.2018 отримало повідомлення про проведення перевірки з 15.03.2018, тобто, з порушенням установлених строків.

За наведених обставин, ТОВ «МИР-12» вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.04.2018 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МИР-12" задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Сумській області про проведення документальної планової перевірки № 390 від 02.03.2018.

В задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Сумській області щодо неналежного повідомлення про здійснення перевірки та визначення дати початку проведення перевірки - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення в цій частині та прийняти в цій частині постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а саме: ст.ст. 78, 81, п. 94.2 ст. 94 ПК України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення в частині задоволення позовних вимог, норм матеріального права, просив скасувати оскаржуване рішення в цій частині та прийняти в цій частині постанову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної інстанції, тобто в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду в частині задоволення позовних вимог та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на виконання плану-графіку на ІІІ квартал 2017 року, ГУ ДФС у Сумській області 31.08.2017 прийнято Наказ № 1301 про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «МИР-12» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2014 по 30.06.2017, копію якого разом з повідомленням № 190/10/18-28-14-08-18 від 31.08.2017, було направлено рекомендованим листом на адресу позивача.

З метою проведення вказаної перевірки, 12.09.2017 ревізори-інспектори ГУ ДФС у Сумській області прибули за адресою місцезнаходження ТОВ «МИР-12», однак, до перевірки допущені не були, оскільки наказ про її проведення оскаржений до суду. Так, Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 19.10.2017 по справі № 818/1301/17, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2018 в задоволенні позовної заяви ТОВ «МИР-12» про скасування Наказу № 1301 від 31.08.2017 про проведення планової документальної перевірки було відмовлено.

У звязку з цим, відповідно до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на ІІІ квартал 2017 року та керуючись п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України, 02 березня 2018 року ГУ ДФС у Сумській області прийнято Наказ № 390 про проведення документальної планової перевірки ТОВ «МИР-12» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2014 по 30.06.2017 (а.с. 12). Копія вказаного наказу разом з повідомленням № 73/10/18-28-14-08-18 від 02.03.2018 були направлені рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місцезнаходження позивача 03 березня 2018 року.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС у Сумській області про проведення документальної планової перевірки № 390 від 02.03.2018, виходив з того, що оскаржуваний наказ прийнятий ГУ ДФС у Сумській області не на підставі та не в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, що свідчить про його не відповідність критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у звязку з чим, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування цього наказу, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, визначаються Податковим кодексом України.

Згідно п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 77.1, 77.2 ст. 77 згаданого Кодексу документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 77.4 статті 77 Податкового кодексу України встановлено, що про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (пункт 77.6 статті 77).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що планова документальна перевірка платника податків може бути призначена контролюючим органом лише у випадку, коли її проведення передбачене сформованим та затвердженим планом-графіком, який оприлюднений на офіціальному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. При цьому, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення перевірки, платнику податків мають бути вручені під розписку або надіслані рекомендованим листом з повідомленням про вручення, копії наказу про призначення перевірки та повідомлення із зазначенням дати початку такої перевірки.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджено, що Планом-графіком проведення документальних планових перевірок платників податків на 2018 рік (а.с. 13-31) не передбачено проведення планової перевірки ТОВ «МИР-12» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що у ГУ ДФС у Сумській області були відсутні правові підстави для прийняття 02.03.2018 Наказу № 390 про призначення планової документальної перевірки позивача за період з 01.07.2014 по 30.06.2016.

Колегія суддів вважає хибними доводи апелянта про те, що проведення планової документальної перевірки ТОВ «МИР-12» було передбачено Планом-графіком проведення документальних планових перевірок платників податків на 2017 рік у ІІІ кварталі, але фактично цю перевірку не було проведено з обєктивних причин, оскільки вони не спростовують висновків про відсутність правових підстав для призначення планової документальної перевірки позивача у 2018 році, з огляду на таке.

Як уже зазначалось, судом встановлено, що Наказом ГУ ДФС у Сумській області № 1301 від 31.08.2017 була призначена планова документальна перевірка ТОВ «МИР-12» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2014 по 30.06.2016. Вказаний наказ був оскаржений позивачем до Сумського окружного адміністративного суду, у звязку з чим, державні ревізори-інспектори не були допущені до проведення перевірки.

Виключні підстави для недопущення контролюючих органів до проведення перевірок, так само, як і правові наслідки такого недопущення, визначені статтею 81 Податкового кодексу України. Вказана норма не містить такої підстави для не допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки, як оскарження наказу про призначення цієї перевірки.

Крім того, згідно зі статтею 117 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин у серпні-вересні 2017 року) подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Отже, беручи до уваги те, що заходи забезпечення позову у справі № 818/1301/17 про скасування Наказу№ 1301 від 31.08.2017 судом не застосовувались та дія цього наказу не зупинялась, ГУ ДФС у Сумській області мала правові підстави для проведення 12 вересня 2017 року планової документальної перевірки ТОВ «МИР-12». При цьому, безпідставна відмова платника податків у допуску до проведення перевірки, не є причиною для не проведення такої перевірки. Тим більше, що у разі настання таких обставин, відповідач зобовязаний був вжити заходи, визначені Податковим кодексом України, зокрема, підпунктом 94.2.2 пункту 94.2 статті 94. Проте, такі заходи ГУ ДФС у Сумській області з невідомих причин не вживались.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно спростував посилання відповідача на Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджені Наказом ДФС України № 22 від 31.07.2014, оскільки вони також не свідчать про правомірність оскаржуваного наказу, оскільки, по-перше, вказані рекомендації не є нормативно-правовим актом, а, по-друге, їх приписи не містять положень, які б надавали право контролюючим органам переносити планові документальні перевірки на наступний рік.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскаржуваний наказ про проведення планової документальної перевірки ТОВ «МИР-12» прийнятий ГУ ДФС у Сумській області не на підставі та не в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, що свідчить про його не відповідність критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у звязку з чим, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування цього наказу, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.04.18 року по справі 818/983/18 в частині задоволення позовних вимог прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Голового управління ДФС у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі № 818/983/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст постанови складено 13.07.2018.