Справа № 806/2673/18
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року м. Житомир справа № 806/2673/18

категорія 10.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, стягнення компенсації за втраченене домоволодіння в сумі 56640,00 грн. та шкоди, заподіяної внаслідок несвоечасної виплати компенсації в сумі 87113,34 грн.,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації, що полягає у невиплаті коштів, протиправною;

- стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації матеріальну шкоду, а саме: 56640 грн. компенсації за втрачене нерухоме майно, а саме: за житловий будинок, що знаходиться в с.Камінь, Овруцького району Житомирської області, та шкоду, заподіяну внаслідок несвоєчасної виплати компенсації за втрачене домоволодіння в сумі 87113,34 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 20.08.2009 ОСОБА_2 (її чоловіком) було передано на баланс Великочернігівської сільської ради житловий будинок. На виконання рішення Овруцького районного суду її чоловіка поставлено на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння з 02.12.2009. Ухвалою Овруцького районного суду від 17.10.2011 замінено сторону виконавчого провадження за постановою від 17.09.2009 з ОСОБА_2 та ОСОБА_1. При зверненні до відповідача із заявою про виплату компенсації за втрачене на радіоактивній забрудненій території майно, вона отримала відмову у проведенні таких виплат, незважаючи на те, що 20.08.2009 зазначене домоволодіння було прийнято на баланс Великочернігівської сільської ради. У листі вказано, що вона дійсно, перебуває на черзі у відповідача для отримання компенсації в сумі 56640 грн. та кошти за втрачене домоволодіння не виплачені у зв"язку з відсутністю фінансування. До цього часу компенсація їй не виплачена та на неї не нарахована відповідна індексація її вартості, у зв'язку з тривалим часом невиконання судового рішення та несплати компенсації вона зазнає матеріальних збитків.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи.

Копію ухвали відповідач отримав 16.06.2018 та відзиву на позов не надав.

Справа розглядається у відповідності до ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України у спрощеному провадженні без виклику сторін.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до акту від 20.08.2009 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_2, прийнятий на баланс Великочернігівської сільської ради Овруцького району Житомирської області (а.с. 9).

Постановою Овруцького районного суду від 17.09.2009 зобов'язано УПСЗН Овруцької РДА Житомирської області поставити ОСОБА_2 на чергу для виплати грошової компенсації в розмірі 56640,00 грн. за втрачене домоволодіння АДРЕСА_1. Постанова набрала законної сили 28.09.2009. (а.с. 7).

Ухвалою Овруцького районного суду від 17.10.2011 замінено сторону виконавчого провадження стягувача - ОСОБА_2 на правонаступника - ОСОБА_1 (а.с.8).

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що звернулась до відповідача із заявою про виплату компенсації за втрачене на радіоактивній території домоволодіння.

Листом від 01.06.2018 №07-04/2415 Управління праці та соціального захисту населення Овруцької РДА Житомирської області повідомило заявника, що дійсно, позивач, як правонаступник, перебуває на черзі у відповідача для отримання компенсації в сумі 56640 грн. Управлінням праці не здійснювалася виплата коштів згідно рішень судів, оскільки Законами України "Про Державний бюджет України" та кошторисами видатків кошти на виплату допомог та компенсацій згідно рішень суду для управління праці не передбачалися.(а.с.17)

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 1 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає, що державна політика в галузі соціального захисту потерпілих від Чорнобильської катастрофи базується, в тому числі, на принципах соціального захисту людей, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до частин 6, 8 статті 4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" громадяни, які відселяються або самостійно переселяються, користуються компенсаціями, передбаченими цим Законом. Порядок відселення та самостійного переселення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" компенсація громадянам за втрачене у зв'язку з евакуацією, відселенням або самостійним переселенням відповідно до статті 4 цього Закону майно включає грошову компенсацію у повному розмірі вартості жилих, дачних, садових будинків, гаражів, господарських будівель та споруд, яка здійснюється за цінами, встановленими на момент припинення права власності.

Відповідно до пункту 7 Положення про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року за №755, грошова компенсація перераховується на особистий рахунок переселенця (спадкоємця) у порядку черги, встановленої місцевими органами виконавчої влади.

У зв'язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 18 листопада 2009 року №1243 "Про затвердження Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території" (набрала чинності 28 листопада 2009 року) визнана такою, що втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року № 755 "Про затвердження Положення про порядок виплати компенсацій громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій" та затверджено Порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території.

Згідно з пунктом 1 Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 року № 1243, цей Порядок визначає механізм виплати громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, компенсації за майно, втрачене у зв'язку з їх відселенням або самостійним переселенням відповідно до статті 4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Дія цього Порядку поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації.

Згідно з пунктом 5 Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 року №1243, сума компенсації перераховується за рішенням райдержадміністрації (виконавчого органу ради міста обласного значення), що прийнято на підставі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку, відділенням Державного казначейства місця відселення на особистий рахунок переселенця або спадкоємця, відкритий ним у будь-якому банку України, у порядку черговості, встановленої райдержадміністрацією (виконавчим органом ради міста обласного значення) з урахуванням дати реєстрації заяви щодо отримання компенсації в обліковому журналі. Контроль та відповідальність за дотриманням черговості покладається на райдержадміністрацію (виконавчий орган ради міста обласного значення).

Таким чином, питання щодо виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території законодавчо урегульовано. Виплата даної компенсації не обмежена будь-яким терміном чи періодом.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 17.03.2016 у справі №К/800/41543/15 (286/2220/15-а).

Враховуючи те, що позивач, як спадкоємець за законом ОСОБА_2, перебуває у черзі для отримання грошової компенсації за здане, відповідно до статті 35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи", домоволодіння із грудня 2009, тому право позивача є захищеним та не потребує додаткового захисту, а відтак суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо індексації вартості втраченого домоволодіння, суд зазначає наступне.

Позивач у прохальній частині позовної заяви просить стягнути шкоду, заподіяну внаслідок несвоєчасної виплати компенсації за втрачене домоволодіння в сумі 87113, 34 грн. При цьому, у позові посилається на Порядок індексації вартості об"єктів житлового фонду та Накази Мінрегіонрозвитку про затвердження індексів балансової вартості житлового фонду за 2011 -2017 роки - 1,14;1,13;1,27;1,22;127.

Судом безспірно встановлено, що покійний чоловік позивача був поставлений на чергу для отримання компенсації за втрачене домоволодіння у грудні 2009, тобто, після набрання законної сили Порядком №1243.

Згідно Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затверджений постановою КМУ від 18 листопада 2009 року №1243, дія якого поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації, не передбачено здійснення нарахування та виплати індексації вартості домоволодінь громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_2 був поставлений на чергу для отримання компенсації за втрачене домоволодіння у грудні 2009, тобто, після набрання законної сили Порядком №1243, суд вважає, що позовна вимога про проведення індексації вартості втраченого домоволодіння та стягнення шкоди не підлягає задоволенню.

Крім того, відсутні підстави для стягнення коштів за несвоєчасну виплату компенсації за втрачене домоволодіння, оскільки така компенсація ще не виплачена.

За змістом положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє певні дій чи утримується від їх вчинення.

Порушення хоча б одного із зазначених вище критеріїв є підставою для визнання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень протиправними.

Суд переконаний, що оскаржувана відмова та позиція відповідача у спірних правовідносинах вказаним критеріям відповідає, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягаютьОвруцького районного суду.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації (вул.Гетьмана Виговського,17, Житомирська область, м.Овруч, 11101, ) про визнання бездіяльності протиправною, стягнення компенсації за втраченене домоволодіння в сумі 56640,00 грн. та шкоди, заподіяної внаслідок несвоечасної виплати компенсації в сумі 87113,34 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя О.В. Капинос