Справа № 825/2278/18
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 року м. Чернігів Справа № 825/2278/18

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Соломко І.І., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі-відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно обмежено розмір пенсії позивача до 70 % грошового забезпечення, оскільки на час перерахунку пенсії у 2018 році її розмір складав 90 % грошового забезпечення позивача. За таких обставин просить суд визнати такі дії відповідача протиправними та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та подальшу виплату пенсії у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення відповідно до статей 13,43,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 1 січня 2016 року і встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та зазначає, що перерахунок пенсії позивачу проведений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103. Розмір пенсії обчислений із розрахунку 70 % грошового забезпечення, при цьому зазначає, що поняття «обчислення» включає в себе в даному контексті як призначення так і перерахунок пенсії. Таким чином, після перерахунку пенсії позивачеві розмір його пенсійної виплати не зменшився, а отже, головним управлінням не було обмежено, звужено чи скасовано обсяг існуючих прав і свобод позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку в Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Як видно із матеріалів справи, позивачу проведено перерахунок пенсії у розмірі 90% від грошового забезпечення (а.с.18).

В подальшому розмір пенсії позивачу зменшено до 70 % грошового забезпечення.

Позивач вважаючи, що відповідачем порушено його права, звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у звязку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 1166-VII внесені зміни до статті 13 Закону та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до частини другої статті 13 Закону щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Слід зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

При вказаних обставинах, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо зміни позивачу максимального розміру пенсії з 90% до 70% від відповідних сум грошового забезпечення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 24.04.2018 у справі № 686/12623/17 (К/9901/849/17).

З приводу посилань відповідача на те, що поняття «призначення» і «перерахунок» пенсії обєднуються в понятті «обчислення», яке застосовано в статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, суд зазначає наступне.

Відповідно до Словника української мови, 1974, поняття «призначення» - визначати, встановлювати кому-небудь щось (зарплату, пенсію і т. ін.); поняття «перерахунок» - розрахунок зроблений заново, по-іншому. Переведення рахунку в іншій величини, одиниці; а поняття «обчислення» - дія над числами відшукувати, знаходити, встановлювати що-небудь, підраховувати. Тому такі поняття не можуть бути тотожними за своїм змістом та мають різні значення.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області щодо зменшення ОСОБА_2 розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення та зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу в розмірі 90% відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 01.01.2016 з урахуванням виплачених сум.

Що ж до вимог позивача про зобов'язання відповідача в подальшому виплачувати перераховану пенсію, то суд не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Як уже зазначалось судом вище, метою та завданням адміністративного судочинства, зокрема, є захист та поновлення порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась з відповідним позовом до суду. Тобто, лише порушене право підлягає захисту, а не ті права та інтереси, які, можливо, у майбутньому будуть порушені.

Суд акцентує увагу на тому, що рішення суду не може бути прийнято на майбутнє, не може ґрунтуватися на припущеннях та домислах, котрі на момент ухвалення рішення ще не відбулись, оскільки таке рішення суперечитиме законодавчо визначеним принципам і завданням адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, вказана вимога позивача не підлягає задоволенню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

Щодо прохання позивача встановити судовий контроль за виконанням судового рішення по даній справі, то суд звертає увагу на наступне.

Частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто, здійснення судового контролю за виконанням судового рішення можливе виключно за ініціативою суду. Вказаною статтею не передбачено процесуальної можливості розгляду питання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за ініціативою сторони по справі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом враховано, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги те, що заявлені позивачем позовні вимоги задоволено частково, тому на його користь підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Позивачем відповідно до квитанції від 11.06.2018 № 29 сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 469,87 грн. відповідно до квитанції від 11.06.2018 № 29.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 263 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (вул. Рокоссовського, 68/65, м. Чернігів, 14034, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. Пятницька, 83-а, м. Чернігів, 14005, ) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зменшення з 01.01.2016 ОСОБА_1 розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. Пятницька, 83-а, м. Чернігів, 14005, ) на користь ОСОБА_1 (вул. Рокоссовського, 68/65, м. Чернігів, 14034, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 469,87 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.07.2018.

Суддя І.І. Соломко