Справа № 489/5855/17
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 р.м.ОдесаСправа № 489/5855/17

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Рум'янцева Н.О. час і місце ухвалення, не зазначено, м. Одеса

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюк Г.В.

суддів: Потапчука В.О. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області на Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 червня 2018 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати постанови № 159 ДАБІ від 23.06.2014 року, мотивуючи його тим, що є рішення судів, що свідчать про відсутність вини позивачки, зокрема про те, що вона жодних дій з реконструкції не проводила.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 червня 2018 року позов задоволено. Постанову № 159 Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області по справі про визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 гривень 00 копійок - скасовано. Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 - закрито.

Не погодившись з Рішенням суду першої інстанції, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що під час перевірки посадовою особою Інспекції зафіксовано факт виконання будівельних робіт з реконструкції сараю літ. Г, який належить позивачці на праві приватної власності. На момент перевірки виконуються будівельні роботи з ремонту покрівлі шляхом встановлення нових балок на старі зі зміною уклону та покриттям шиферу без затвердженого проекту та без реєстрації відповідних документів. Факт зміни підтверджується саме актом перевірки.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що 10.06.2014 року відповідачем проведено позапланову перевірку ОСОБА_2, під час якої складено акт, яким встановлено, що нею проводиться реконструкція сараю літера Г, а саме ремонт покрівлі шляхом встановлення нових балок перекриття зі зміною уклону та покриттям шиферу.

10.06.2014 року відповідачем складено припис № 178 з вимогою усунути порушення шляхом оформлення відповідних документів, які діють право на виконання будівельних робіт та надано строк для виконання до 11 грудня 2014 року та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 96 КУпАП.

23.06.2014 року заступником начальника управління ДАБІ винесено постанову № 159 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.96 КУпАП, та накладенням штрафу в розмірі 6 800 грн..

Не погоджуючись із вищевказаною постановою, позивач оскаржила її до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що під час проведених робіт з ремонту покрівлі сараю літ "Г" позивачем не змінено його розміри, контури та будівельний дах, та відповідачем не надано документальних підтверджень.

Одеський апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю в Україні державною архітектурно будівельною інспекцією та її територіальними органами затверджено Постановою КМУ від 23 травня 2011 р. № 553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Обов'язковою ознакою адміністративного правопорушення як мови адміністративної відповідальності є наявність в діях правопорушника вини у форми умислу чи необережності.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. ці дані встановлюють протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Згідно з ч. 4 ст. 41 Закону посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки, зокрема, мають право складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи.

Згідно п. 3 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» орган державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, веде єдиний реєстр отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, повернених декларацій та відмов у видачі таких дозволів і сертифікатів, який формується на підставі інформації, поданої органами державного архітектурно-будівельного контролю.

Судом першої інстанції встановлено, що у справі № 814/2587/15 про зобов'язання ОСОБА_2 привести самочинно реконструйований сарай літ. «Г» розмірами у плані 1,40*3,60 по АДРЕСА_1, у стан, що передував самочинному виконанню будівельних робіт постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.02.2016 року, залишеною в силі ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2016 року, та ухвалою ВАСУ від 20.09.2016 року відмовлено у відкритті касаційного провадження, встановлено, що позивачці належить 25/100 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Даля, 52, що підтверджується нотаріально посвідченим договором дарування від 09.04.1998 року. Право власності зареєстровано в КП "ММБТІ". Відповідно до вказаного договору та технічного паспорту до складу зазначеного домоволодіння, окрім іншого, входить сарай літера Г, площею 15.9 кв.м.,

10.06.2014 року на підставі звернення із заявою ОСОБА_3 про незаконність реконструкції ОСОБА_2 вказаного сараю, відповідачем проведено позапланову перевірку ОСОБА_2, під час якої складено акт, яким встановлено, що нею проводиться реконструкція сараю літера Г, а саме ремонт покрівлі шляхом встановлення нових балок перекриття зі зміною уклону та покриттям шиферу.

10.06.2014 року відповідачем складено припис № 178 з вимогою усунути порушення шляхом оформлення відповідних документів, які діють право на виконання будівельних робіт та надано строк для виконання до 11 грудня 2014 року та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 96 КУпАП.

23.06.2014 року заступником начальника управління ДАБІ винесено постанову № 159 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.96 КУпАП, та накладенням штрафу в розмірі 6 800 грн..

20.01.2015 року ОСОБА_3 повторно звернулась до управління ДАБІ із заявою, щодо незручностей, які завдає їй сарай ОСОБА_2

27.01.2015 року відповідачем проведено позапланову перевірку ОСОБА_2, за результатами якої складено акт та встановлено, що відповідач не виконала попередній припис №178 від 10.06.14 та дозвільних документів на реконструкцію покрівлі сараю не оформила.

27.01.2015 року управлінням ДАБІ винесено припис № 11 щодо усунення порушення шляхом оформлення документів на об'єкт «Реконструкція сараю», а у разі невиконання - привести його первинний вигляд, який існував до реконструкції. Термін на усунення порушень зазначався до 27.04.2015 року. За результатами перевірки також складено протокол про адміністративне правопорушення, за порушення ч.1 ст.188-42 КУпАП.

09.02.2015 року відповідачем винесено постанову № 14, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-42 КУпАП.

Як встановлено судом першої інстанції, при перевірки 10.06.2014 року ОСОБА_2 була присутня при перевірці та надала наступні документи: договір дарування від 09.04.1988 року та технічний паспорт. Крім того, позивач нібито пояснила, що проводить реконструкцію належного їй сараю (літера «Г») шляхом ремонту покрівлі через встановлення нових балок перекриття на старі зі зміною уклону покриттям шиферу.

Разом з тим, будь-якими іншими доказами проведення відповідачем реконструкції належного їй сараю не підтверджено. Згідно технічного паспорту на домоволодіння по АДРЕСА_1, складеного МБТІ 08.04.1998р., сарай літ. "Г" має шиферне покриття.

Як зазначила позивачка, сарай літ "Г" є складовою частиною масиву господарських споруд, зазначених на фотофіксації та які мають загальне шиферне покриття. Вона здійснила заміну двох листів шиферу на даху свого сараю без встановлення балок та зміни уклону даху. Зміна уклону даху є неможливим, враховуючи конструкцію загального даху.

У рішенні № 814/2587/15, яке набрало законної сили, встановлено, що заміна листів шиферу на даху господарської будівлі у приватному домоволодінні не є реконструкцією в розумінні п.3.10 ДБН А.2.2.3-2012, не відносить до переліку будівельних робіт, визначених п.1 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабміну України від 13.04.2011р. № 466, а є поточним ремонтом, на який не розповсюджуються вимоги щодо необхідності затвердження проекту, отримання дозволу на виконання будівельних робіт або направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Посилання відповідача на те, що під час проведених робіт з ремонту покрівлі сараю літ. "Г" позивачем змінено його розміри, контури та будівельний дах, документально не підтверджені.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.03.2016 р. у справі № 489/7587/15, яка набрала законної сили, скасована постанова управління ДАБІ від 09.02.2015р. № 14, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги дублюють заперечення на адміністративний позов (а.с. 38-40), що були предметом дослідження в суді першої інстанції та висновків останнього не спростовують.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління ДАБІ у Миколаївській області, - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 червня 2018 року по справі № 489/5855/17, - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

суддя-доповідача: Семенюк Г.В.
судді Потапчук В.О. Шляхтицький О.І.