Справа № 804/30/18
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року Справа № 804/30/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу №804/30/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕЗЕНТ-ДОМ" до Державної фіскальної служби України про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРЕЗЕНТ-ДОМ" (далі - ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ», підприємство, позивач) направлено засобами поштового зв'язку на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов ТОВ "ПРЕЗЕНТ-ДОМ" до Державної фіскальної служби України із позовними вимогами щодо:

скасування рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації за №316078/3366/2033 від 23.11.2017р. про відмову у реєстрації податкової накладної за №29 від 25.10.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних;

зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну за №29 від 25.10.2017р. на загальну суму 557 899, 44 грн. , в т.ч. ПДВ - 92 983, 24 грн., складеної у зв'язку з продажем вугілля марки АМ (13-25 мм) в кількості 101,436336 т на адресу ТОВ "Новел Форт" (код за , ІПН 77), поданою ТОВ "ПРЕЗЕНТ-ДОМ" за датою її подання.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем було подано на реєстрацію до податкового органу податкову накладну №29 від 225.10.2017р., яку згідно квитанцій отримано податковим органом, однак реєстрацію зупинено з огляду на виявлення невідповідності обсягів постачання обсягам придбання та запропоновано платнику податків подати додаткові документи та пояснення, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Первинні документи фінансово-господарської діяльності підприємства були подані до податкового органу. Позивач зазначає, що вказані документи повністю підтверджують реальність господарської операцій, за результатами яких підприємством виписано вказані податкові накладні, які надіслано для реєстрації, однак відповідачем прийнято рішення, якими у реєстрації виписаних ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» податкових накладних - відмолено. У якості підстав для відмови у реєстрації податкової накладної позивача зазначено надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, тобто, як зауважує позивач, із спірних рішень не вбачається конкретних підстав для відмови у реєстрації відповідних накладних, у звязку з чим підприємство вважає, що рішення, прийняті відповідачем є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Справі за вищезазначеним позовом присвоєно єдиний унікальний номер №804/30/18.

Ухвалою суду від 09.01.2018р. відкрито провадження в адміністративній справі №804/30/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕЗЕНТ-ДОМ" до Державної фіскальної служби України про скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії. Суд ухвалив здійснювати розгляд справи №804/30/18 в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні.

ОСОБА_2 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України сторони були належним чином повідомлені про розгляд справи №804/30/18 у спрощеному провадженні

Суд в ухвалі від 09.01.2018р. встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов в порядку ч. 1 ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 15-ти днів з моменту отримання відповідачем ухвали суду від 09.01.2018р.

Ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження по справі №804/30/18 відповідач отримав 22 січня 2018 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Станом на 12.04.2018р. відповідачем до суду не надано відзив на позовну заяву, як і заперечення або пояснення відповідача на позов ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ».

ОСОБА_2 із ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів

Відповідно до ч. 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Водночас, слід зауважити, що 09.02.2018р. до суду надійшла заява Державної фіскальної служби України щодо закриття провадження по справі №804/30/18 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, в обгрунтування якої відповідач зазначив, що внаслідок набрання чинності 01.01.2018р. Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" №2245-VІІІ від 07.12.2017р. податкову накладну, рішення щодо відмови у реєстрації якої ТОВ "ПРЕЗЕНТ-ДОМ" оскаржує у даному позові - фактично зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних 13.01.2018р., чим зумовлено відновлення порушеного права, за захистом якого ТОВ "ПРЕЗЕНТ-ДОМ" звернулось до суду.

На підтвердження вищенаведеного відповідачем надано копію квитанції №3 від 13.01.2018р. про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, зі змісту якої вбачається, що виписану Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРЕЗЕНТ-ДОМ" податкову накладну за №29 від 25.10.2017р. зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.01.2018р.

З метою дотримання закріплених у ст.ст. 8 та 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципів диспозитивності та рівності учасників судового процесу, суд ухвалою від 12.02.2018р. встановив позивачу строк на подання заперечень проти заяви відповідача щодо закриття провадження по справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

01.03.2018р. до суду засобами електронного зв'язку надійшли заперечення позивача щодо заявленого Державною фіскальною службою України клопотання про закриття провадження по справі.

В обгрунтування наведеної позиції ТОВ "ПРЕЗЕНТ-ДОМ" зазначило, що предметом судового оскарження в рамках адміністративної справи №804/30/18 є рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації за №316078/3366/2033 від 23.11.2017р. про відмову у реєстрації податкової накладної за №29 від 25.10.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, а позовні вимоги щодо зобов'язання Державної фіскальної служби України здійснити реєстрацію податкової накладної позивача за №29 від 25.10.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних - є пов'язаними із вищезазначеною позовною вимогою. При цьому, позивач зазначає, що зі змісту поданої відповідачем заяви про закриття провадження не вбачається, що оскаржуване рішення за №316078/3366/2033 від 23.11.2017р. визнане нечинним та/або скасоване, як акт індивідуальної дії, винесений стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕЗЕНТ-ДОМ", у зв'язку з чим позивач просить суд відмовити у задоволенні вищезазначеної заяви про закриття провадження по справі.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що приписи п. 8 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України виключають можливість закриття провадження по справі за наявності позиції позивача, що у такому випадку не відбудється повне відновлення його порушених законних прав та інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду із відповідним позовом, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Державної фіскальної служби України про закриття провадження в адміністративній справі №804/30/18 та ухвалив відмовити у задоволенні відповідної заяви.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» () зареєстровано як субєкта підприємницької діяльності юридичну особу від 14.09.2005р.

Основними видами економічної діяльності позивача (за КВЕД) є:

46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту.

46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами.

46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

Підприємство перебуває на податковому обліку у контролюючих органах від 16.09.2005р. за №417 (в т.ч. як платник податку на додану вартість (далі-ПДВ) від 26.09.2005р. за індивідуальним податковим номером 77).

Оскаржуваним рішенням відповідач відмовив у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної за №29 від 25.10.2017р., яку виписано ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» за наслідком наступних господарських операцій.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у вересні 2017 року ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» в особі директора ОСОБА_3, який діяв на підставі Статуту, з одного боку (Постачальник), та ТОВ «Новел Форт» в особі директора ОСОБА_4, який діяв на підставі Статуту, з іншого боку (Покупець), був укладений Договір поставки за № 19/09-17 від 19.09.2017р., згідно з п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених Договором, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупцю вугільну продукцію (далі - товар), а покупець зобов'язується його прийняти та оплатити його вартість.

Відповідно до п. 1.2 Договору предмет поставки вказується у накладній і у Специфікації, яка є невід'ємною частиною Договору.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що на кожну партію товару складається накладна та, у разі необхідності, ще і Специфікація, в якій вказується умови поставки, одиниця виміру кількості товару, загальна кількість товару, яка належить поставці в окремій партії, співвідношення товару (асортимент, сортамент, номен клатура) по сортам, групам, підгрупам, видам, маркам, типам, розмірам.

Відповідно до п. 4.3 Договору розрахунки по цьому Договору між Постачаль ником та Покупцем здійснюються шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника або іншим узгодженим сторонами способом, який не заборонений чинним законодавством України.

ОСОБА_2 з п. 4.4 Договору поставки порядок розрахунків вказується в Специ фікації,

ОСОБА_2 Специфікації за № 2 від 10.10.2017р. до Договору поставки за № 19/09-17 від 19.09.2017р., Постачальник зобов'язується у жовтні 2017 року поставити вугілля марки АМ (13-25 мм) в кількості 140,0 тон по ціні 4 583,33грн. без ПДВ на суму 641 666,20грн., крім того ПДВ (20%) - 128 333,24грн., на умовах СРТ -станція призначення або склад Покупця (ціна товару включає витрати на тран спортування залізничним транспортом).

ОСОБА_2 п. 4 Специфікації за № 2 оплата здійснюється в розмірі 100% протягом 24 годин після отримання Товару на станції призначення, або на складі Покупця.

На виконання умов вище зазначеного Договору поставки згідно ОСОБА_2 приймання - передачі № 2 від 19.10.2017р. та накладної № 44 від 19.10.2017р. ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» здійснило передачу ТОВ «Новел Форт» вугілля марки АМ (13-25 мм) в кількості 137,800 тон по ціні 4 583,33грн. на суму 631 582,87грн., крім того ПДВ (20%) - 126 316,57грн., загальною вартістю 757 899,44грн. з ПДВ.

ОСОБА_2 приймання-передачі за № 2 від 19.10.2017р. переданий покупцю товар був завантаженим у залізничні вагони № 56921778 та № 54025515 по залізничній квитанції № 44655645.

Листом від 19.10.2017р. на адресу директора ТОВ «Новел Форт» ОСОБА_4 ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» підтвердило, що з моменту передачі відвантажене на адресу Покупця на станції Одеса-Лиски Одеської залізниці вугілля в загальному обсязі 137,800тон, в тому числі 68,500тон у вагоні № 56921778 та 69,300 тон у вагоні № 54025515 згідно залізничної квитанції № 44655645 є власністю ТОВ «Новел Форт».

За поставлений на адресу ТОВ «Новел Форт» товар від Покупця згідно платіжних доручень за № 289 від 24.10.2017р. та № 296 від 25Л 0.2017р. в обумовлений у Специфікації № 2 до Договору поставки строк була отримана на поточний розрахунковий рахунок ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» оплата в сумі 200 000,00 грн. та 557 899,44грн. відповідно.

Керуючись, абз. а) п. 185.1 ст. 185, п. 201.1, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201, п. 44 підр. 2 розділу XX Податкового кодексу України, у зв'язку із здійсненням ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» операції з постачання вугілля на адресу ТОВ «Новел Форт» загальною вартістю 757 899,44грн., в тому числі ПДВ - 126 316,57грн,, та отриманням від Покупця оплати грошовими коштами в безготівковій формі на банківській рахунок Товариства були складені податкові накладні за № 27 від 24.10.2017р. на суму 200 000,00грн., в тому числі ПДВ - 33 333,33грн., та за № 29 від 25.10.2017р. на суму 557 899,44грн., в тому числі ПДВ - 92 983,24грн., які засобами електронного зв'язку було направлено контролюючому органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН).

ОСОБА_2 отриманими ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» засобами електронного зв'язку повідомленнями (квитанції № 1) податкова накладна за № 27 від 24.10.2017р. контролюючим органом була прийнята 09.11.2017р. в 12:42:17 та зареєстрована в ЄРПН (реєстраційний номер документу: № НОМЕР_1), в той час як реєстрація аналогічно складеної податкової накладної №29 від 25 Л 0.2017р., прийнятої ДФС України 10.11.2017р. о 12:21:31 (реєстраційний номер документу № НОМЕР_2) та яка фактично стосується тієї самої операції з поставки товару на адресу ТОВ «Новел Трейд» за видатковою накладною за № 44 від 19.10.2017р., відповідачем була зупинена.

Підставами для зупинення реєстрації податкової накладної вказано про виявлені помилки: «ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 р. № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 2701.. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до п. «в» п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу».

ОСОБА_2 Повідомлення від 17.11.2017р. за № 2 підприємством засобами електронного зв'язку були подані до Державної фіскальної служби України документи про підтвердження реальності здійснення операції по податковій накладній за № 29 від 25.10.2017р., реєстрацію якої було зупинено.

Так, позивач зазначає, що у поданих разом з повідомленням копіях у визначеному п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України порядку ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» засобами електронного зв'язку були надані пояснення та їх документальне підтвердження, згідно яких було повідомлено про джерело отримання поставлених на адресу ТОВ «Новел Форт» товарів.

Зокрема, ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» контролюючому органу було повідомлено, що позивачем був укладений Договір поставки за №20170703 від 03.07.2017р. з ТОВ «Інтеркоалтрейдінг», на виконання якого платіжним дорученнями за № 187 від 24.10.2017р. та за №189 від 25.10.2017р. на адресу Постачальника в оплату придбаного товару були сплачені грошові кошти в сумі 200 000,00 грн. та 544 120, 00 грн. відповідно, а згідно ОСОБА_2 приймання-передачі за №101902 від 19.10.2017р. на станції Одеса-Лиски Одеської залізниці на умовах СРТ - станція призначення у відповідності до Специфікації за №28 від 04.10.2017р. до Договору поставки за №20170703 від 03.07.2017р. було отримане вугілля марки АМ (13-25 мм) у відповідній кількості, завантажене у залізничні вагони.

Фактична наявність придбаного та проданого товару у відповідній кількості у місці приймання-передачі підтверджується залізничною квитанцією за № 44655645 від 14.10.2017р., виданою відповідним структурним підрозділом ПАТ «Укр залізниця».

У зв'язку із тим, що отримання придбаного товару від Постачальника та його поставка на адресу Покупця відбувалась в один день у завантажених вагонах на станції Одеса-Лиски Одеської залізниці на умовах СРТ, відповідні операції не потребували від ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» розвантажувально-навантажувальних робіт, а також місць зберігання.

У зв'язку з отриманням від ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» оплати грошовими коштами на поточний рахунок ТОВ «Інтеркоалтрейдінг» як Постачальником було складено та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні за № 69 від 24.10.2017р. на загальну суму 200 000,00грн., в тому числі ПДВ - 33 333,33грн., та за № 71 від 25.10.2017р. на загальну суму 544 120,00грн., в тому числі ПДВ - 90 686,67грн., про продаж на адресу ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» вугілля марки АМ (13-25 мм) в кількості 137,800тон на суму 744 120,00грн.,% тому числі ПДВ - 124 020,00грн.

Реєстрація вищезазначених податкових накладних в ЄРПН з боку ТОВ «Інтеркоалтрейдінг» була здійснена раніше, ніж направлені ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» податкові накладні, тому заявлена ДФС невідповідності в обсягах поставки товарів в принципі є неможливою.

На підтвердження походження реалізованого ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» на адресу ТОВ «Новел Форт» товару були отримані від ТОВ «Інтеркоалтрейдінг» при купівлі товару сертифікати та посвідчення якості, згідно яких виробником вугілля є ООО «Разрезвосточный» (Новосибірська область, Росія), а вантажовідправником вагонів зі станції Євсіно (в тому числі й вагонів за № 56921778 та № 54025515) -ООО «Печорская Горная Компания» (РФ).

З огляду на викладене, позивач вважає, що заявлена ДФС невідповідність обсягів постачан ня обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 2701 з бону ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» була повністю спростована наданими контролюючому органу поясненнями та копіями належним чином складених первинних та інших документів, що підтверджують операції з придбання та продажу вугілля марки АМ (13-25 мм) в кількості 101,436336тон, а також його походження.

Натомість, рішенням від 23.11.2017р. за № 316078/33662033 комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації - відмовлено в реєстрації виписаної ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» податкової накладної за №29 від 25.10.2017р.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» звернулось до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків та зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

ОСОБА_2 із п.п. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних (далі - ЄРПН) - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до положень ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний: стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України, вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

ОСОБА_2 із приписами п. 201 ст. 201 Податкового кодексу України - на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватись з урахуванням граничних строків:

-для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місця, у якому вони складені;

-для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місця, наступного за місяцем, у якому вони складені.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За таких обставин, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є обовязком постачальника товарів чи послуг.

Цьому обовязку кореспондує обовязок центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняти та зареєструвати надану платником податку-продавцем податкову накладну у Єдиному реєстрі податкових накладних.

ОСОБА_2 із приписами пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, в ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до п.5 Порядку № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Приписами пунктів 12, 13, 14, 17 Порядку № 1246 передбачено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У разі відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення реєстрації таких податкових накладних та/або розрахунків коригування відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу, формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, в якій зазначаються відомості та перелік документів, визначених підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Зазначеним нормам порядку № 1246 кореспондують приписи п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про:

-реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

-відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_2 з п.п. 1,2,6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних , що затверджені Наказом Міністерства фінансів України 13.06.2017 № 567, оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування цим Критеріям (далі - Моніторинг).

Моніторинг здійснюється ДФС на підставі аналізу даних звітних показників платника податку, наявної податкової інформації, а також інформації, поданої платником податку за формою згідно з додатком до цих Критеріїв, яка відображає специфіку господарської діяльності платника податку окремо за кожним видом економічної діяльності, якщо така інформація врахована комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія ДФС).

Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної / розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпункті 2 цього пункту, - реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

ОСОБА_2 з п. 1 Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017р., вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017р. (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Суд зазначає, що у квитанціях контролюючого органу зазначено, що вищенаведена виписана ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків визначеним п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених Наказом МФУ від 13.06.2017р. № 567, а також, що «За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 2701..».

Водночас, як зазначено вище судом п. 6 Критеріїв містить два підпункти критеріїв оцінки ступеня ризиків податкових накладних, тоді як у квитанціях відповідача не визначено конкретного підпункту п.6 Критеріїв, якому відповідають податкові накладні позивача, у зв'язку з чим суд доходить до висновку, що наведені квитанції податкового органу складено із порушенням норм законодавства.

Так, суд зауважує , що в залежності від того, якому саме критерію оцінки ступеня ризику визначеному у пп. 1 чи пп. 2 п. 6 Критеріїв відповідає податкова накладна, суб'єкт підприємництва має надати певний вичерпний перелік документів. Такі переліки визначені законодавцем окремо для податкових накладних, що відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків передбачених пп. 1 та пп. 2 п. 6 Критеріїв.

Відповідно до п.1,2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" , комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

При цьому зі змісту оскаржуваного рішення комісії Державної фіскальної служби України слідує, що в якості підстави для його прийняття вказано: "надання платником податку документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.".

Суд вважає, що така підстава для прийняття рішень є формальною, оскільки неможливо встановити, що саме порушив суб'єкт підприємницької діяльності, а саме: суб'єктом підприємництва надано копії документів, що складені з порушенням законодавства, чи документи є недостатніми, або документи надано у недостатній кількості та складені з порушенням законодавства.

При цьому контролюючим органом не вказано які саме документи відповідно до встановленого законом переліку позивач не надав та які саме документи складені з порушенням законодавства.

Відсутність даної інформації свідчить про необґрунтованість рішень відповідача, враховуючи те, що платником податків надано контролюючому органу у достатньому обсязі документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких позивачу було відмовлено.

Тобто, платником податків надано перелік документів, що були достатніми для прийняття відповідачем позитивного рішення про реєстрацію податкової накладної №29 від 25.10.2017р.

Факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Суд також зазначає, що оскаржуване рішення Комісії ДФС України є актом індивідуальної дії.

Правовий акт індивідуальної дії виданий субєктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообовязкових правил поведінки та стосується прав і обовязків чітко визначеного субєкта (субєктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень субєктами адміністративного права, які видають такі акти; розвязання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржуване рішення фіскального органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжують його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обовязку платником податків виконати юридичне волевиявлення субєкта владних повноважень.

Таким чином, надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд зазначає, згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, безсторонньо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення неупереджено, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_2 із ст.ст. 73-76 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Таким чином, суд зазначає, що відповідач в оскаржуваному рішенні підтверджує надання копій документів за Вичерпним переліком, не встановлює ненадання таких документів відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, а зазначає одночасно:

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства

- та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію ПН/РК.

При цьому, відповідач ані в оскаржуваному рішенні не зазначив, ані під час розгляду справи не аргументував порушення позивачем законодавства при складенні поданих документів та не зазначив в чому полягає недостатність таких документів, для наявності у Державної фіскальної служби України підстав прийняти рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що відповідачем, як субєктом владних повноважень, не доведено правомірність оскаржуваних рішень та їх відповідність нормам діючого законодавства України.

Отже, з огляду на те, що оскаржуване рішення контролюючого органу не містить чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, в той час як платником податків було надано всі необхідні документи, які засвідчують підставу для реєстрації виписаної ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» податкової накладної №29 від 25.10.2017р., суд доходить до висновку, що оскаржуване рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації за 316078/33662033 від 23 листопада 2017р. є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобовязання Державну фіскальну службу України зареєструвати в ЄРПН вищезазначені податкові накладні, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме комісією ДФС України.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Окрім того, суд звертає увагу на приписів пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №246 (далі - Порядок № 1246), якими передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених п.12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС. У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної, при цьому датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, нормами Порядку №1246 чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Так, зі змісту заяви відповідача про закриття провадження по справі від 09.02.2018р. судом встановлено, що виписану ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» податкову накладну внаслідок набрання чинності 01.01.2018р. Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" №2245-VІІІ від 07.12.2017р. було зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 13.01.2018р., що підтверджується роздруківкою квитанції контролюючого органу.

Статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 8, ч. 1 та п. 3 ч. 3 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Учасники справи мають рівні процесуальні права та обовязки.

Учасники справи мають, зокрема, право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач, окрім прав та обовязків, визначених у статті 44 цього Кодексу, має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.

Приписами ст. 166 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

У частині першій статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України врегульовані підстави для закриття провадження в адміністративній справі.

ОСОБА_2 із п. 8 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, зокрема, у випадку якщо щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності субєкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені субєктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності субєкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Натомість, у поданих до суду запереченнях щодо заяви відповідача про закриття провадження по справі ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» не відмовляється від позову та не зазначає про повне відновлення законних прав та інтересів позивача шляхом здійснення контролюючим органом реєстрації податкової накладної 13.01.2018р. у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім того, станом на момент прийняття рішення по справі позивач жодним чином не висловив згоду щодо закриття провадження по справі №804/30/18, у звязку з чим приписи п. 8 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають застосуванню у даних правовідносинах.

Разом з тим, порядок реєстрації податкових накладних визначено пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, якою визначено наступне. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: зокрема, для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Приписами статей 2 та 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За приписами частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про зобовязання відповідача вчинити певні дії та/або інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобовязати субєкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (ч. 3 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі «ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: « 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обовязків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 36, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а нетеоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

Так, судом в ході розгляду даної адміністративної справи встановлено відсутність у відповідача правових підстав для відмови у реєстрації податкових накладних позивача шляхом прийняття відповідних рішень.

При цьому, слід зауважити, що приписами п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено у якості підстави для застосування штрафних санкцій до платника ПДВ, зокрема, порушення граничних строків для реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, зважаючи на те, що виписану ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» податкову накладну зареєстровано контролюючим органом у Єдиному реєстрі податкових накладних 13.01.2018р., тобто фактично поза межами граничних строків для реєстрації податкових накладних, встановлених у п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, у даному випадку у контролюючого органу наявні підстави для застосування до позивача штрафних санкцій за даною нормою.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, з метою дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, а також з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд дійшов висновку, що в рамках даного адміністративного спору належним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних виписану ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» податкову накладну №29 від 25.10.2017р. датою їх фактичного надходження та прийняття контролюючим органом (тобто 25.10.2017р.).

З огляду на вищевикладене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕЗЕНТ-ДОМ" до Державної фіскальної служби України про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат в порядку ст.ст. 143 та 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

При задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

ОСОБА_2 із приписами ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 3200, 00 грн., що документально підтверджується наявною копією платіжного доручення за №227 від 30.11.2017р. на суму 3200, 00 грн. Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на те, що адміністративний позов ТОВ «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» - задоволено повністю, суд доходить до висновку, що сума сплаченого позивачем судового збору за подачу адміністративного позову до суду в сумі 3200, 00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі №804/30/18 (Державна фіскальна служба України).

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕЗЕНТ-ДОМ" (місцезнаходження: 53200, Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул. Микитинська, 47; ) до Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: 04053, м.Київ, пл. Львівська, 8; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №316078/33662033 від 23 листопада 2017р. про відмову у реєстрації податкової накладної №29 від 25.10.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» податкову накладну №29 від 23.11.2017р., датою її фактичного подання 25.10.2017р.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕЗЕНТ-ДОМ» () за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України () судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 3200, 00 грн. (три тисячі двісті гривень).

Копію рішення суду направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1