Справа № 1540/3466/18
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2018-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/3466/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року о 15:15 год. м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: Головуючого - судді Єфіменка К.С., при секретарі Кузьменко Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за правилами спрощеного позовного провадження за заявою Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_1, згідно рішення ГУ ДФС в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.07.2018 року ГУ ДФС в Одеській області було прийнято наказ №4912 про проведення фактичної перевірки Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1). 11.07.2018 року на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області №4912 від 09.07.2018 року з метою здійснення контролю за дотриманням роботодавцем законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), на підставі пп.п.1.4, ст.20.1, ст.20, п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.7 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, щодо проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) тривалістю 10 діб, який зареєстрований за податковою адресою: АДРЕСА_1, було здійснено вихід посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області, а саме: головним державним ревізором-інпектором відділу контрольно-перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Топирик А.П.; головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Моховим О.В.; головним державним ревізором-інпектором відділу контрольно-перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Жердєвим Р.С.; головним державним ревізором-інпектором відділу планування контрольно-перевірочної роботи, управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Заварзіною Т.А.; головним державним ревізором-інпектором відділу контрольно-перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Спіциним Д.Є. за адресою господарської одиниці Бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» (АДРЕСА_2) з метою вручення копії наказу від 09.07.2018 року за №4912 та пред`явлення направлень для проведення перевірки від 09.07.2018 року за №5665/1306, №5666/1306, №5667/1306, №5668/1306, №5669/1306 на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1). Адміністратор бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_7 в присутності співробітників Білгород-Дністровського РВ ГУ НП в Одеській області ст.сержанта ОСОБА_8 відмовилась від отримання копії наказу, підписання направлень та допуску посадових осіб ГУ ДФС в Одеській області до перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) про що було складено відповідні акти №828/15-32-13-16/НОМЕР_1 від 11.07.2018 року «Про відмову отримання копіїї наказу» «Про проведення фактичної перевірки» та підписання направлень на проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), №827/15-32-13-16/НОМЕР_1 від 11.07.2018 року «Про не допуск до перевірки», №829/15-32-13-16/НОМЕР_1 від 11.07.208 року «Про відмову від підпису у акті про не допуск до перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1). 11.07.2018 року начальником ГУ ДФС в Одеській області було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків. Таким чином, відповідно до приписів ст.95 Податкового кодексу України позивач звернувся до суду з вказаним поданням.

В судовому засіданні 16.07.2018 року представник заявника ГУ ДФС в Одеській області підтримав заявлені вимоги, оскільки ФОП ОСОБА_1 безпідставно не допустив до проведення фактичної перевірки 11.07.2018 року посадових осіб податкового органу, що підтверджується відповідними доказами.

Відповідач був сповіщений належним чином про день, час та місце слухання справи (а.с.44), подав до канцелярії Одеського окружного адміністративного суду заяву (вхід.№ЕП/3959/18 від 16.07.2018 року) про зупинення провадження по справі, у зв`язку з знаходженням його у відрядженні у м.Харкові та неможливістю подання до суду для захисту своїх прав та інтересів відзиву з доказами про протиправність, незаконність дій позивача.

Ухвалою суду від 16.07.2018 року відмовлено у задоволенні заяви ФОП ОСОБА_9 про зупинення провадження по справі.

Так як відповідач не з'явився в судове засідання з причин, які судом визнані не поважними, оскільки відповідно до положень ч.7 ст.283 КАС України строк розгляду справ, передбачених ст.283 КАС України не може перевищувати 96 годин з моменту виникнення обставин, які обумовлювали звернення до суду податкового органу, без врахування добових годин вихідних та святкових днів, а тому, вказаний строк спливає сьогодні 16.07.2018 року, а тому суд, на підставі положень ч.1 ст.205 КАС України ухвалив рішення про розгляд справи у цьому судовому засідання за такої явки учасників судочинства, оскільки неявка учасника судочинства з будь-яких підстав не є перешкодою для розгляду заяви податкового органу.

Заслухавши пояснення представника податкового органу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви виходячи з наступного:

11.07.2018 року на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області №4912 від 09.07.2018 року з метою проведення вищевказаної перевірки з метою вручення копії наказу від 09.07.2018 року за №4912 та пред`явлення направлень для проведення перевірки від 09.07.2018 року за №5665/1306, №5666/1306, №5667/1306, №5668/1306, №5669/1306 було здійснено вихід за адресою господарської одиниці Бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» (АДРЕСА_2) ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1). Однак, 11.07.2018 року адміністратором бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» -ОСОБА_7 було відмовлено посадовим особам контролюючого органу у допуску до проведення перевірки. Головним державним ревізором-інпектором відділу контрольно-перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Топирик А.П., головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Моховим О.В., головним державним ревізором-інпектором відділу контрольно-перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Жердєвим Р.С., головним державним ревізором-інпектором відділу планування контрольно-перевірочної роботи, управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Заварзіною Т.А., головним державним ревізором-інпектором відділу контрольно-перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Спіциним Д.Є. були складені акти №828/15-32-13-16/НОМЕР_1 від 11.07.2018 року «Про відмову отримання копіїї наказу» «Про проведення фактичної перевірки» та підписання направлень на проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), №827/15-32-13-16/НОМЕР_1 від 11.07.2018 року «Про не допуск до перевірки», №829/15-32-13-16/НОМЕР_1 від 11.07.208 року «Про відмову від підпису у акті «Про не допуск до перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) (а.с.14,16,17). 11.07.2018 року о 15:25 год. в.о. начальника ГУ ДФС в Одеській області прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків - ФОП ОСОБА_1 (а.с.13). Таким чином, відповідно до приписів ст.95 Податкового кодексу України позивач звернувся до суду з вказаною заявою.

Відповідно до вимог п.94.10 ст.94 Податкового кодексу України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом, заявник звернувся до суду із даним поданням.

Відповідно до ст.20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право: - проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) у т.ч. після проведення процедур митного контролю та/ або митного оформлення; - запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; - вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки; -доступу під час проведення перевірок до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, що використовується для провадження господарської діяльності, та/або є об'єктами оподаткування або використовується для отримання доходів (прибутку) або пов'язані з іншими об'єктами оподаткування та/ або можуть бути джерелом погашення податкового боргу.

Відповідно до ст.16 цього Кодексу платник податків зобов'язаний: - не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи; - допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.94.1 ст.94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Підпунктом 94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно із п.94.6 ст.94 Податкового кодексу України, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків. Арешт може бути накладено органом державної податкової служби на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Відповідно до п.94.5 ст.94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути повним або умовним. Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов'язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

З матеріалів справи вбачається, що до початку проведення перевірки перевіряючими було пред'явлено адміністратору бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» - ОСОБА_7 наказ Головного управління ДФС в Одеській області про проведення фактичної перевірки від 09.07.2018 року №4912 та направлення на перевірки від 09.07.2018 року №5665, №5666, №5667, №5668, №5669, проте адміністратором бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» - ОСОБА_7 перевіряючих до проведення перевірки допущено не було, також було відмовлено у прийнятті направлень на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 про що складено відповідні акти.

Враховуючи викладене, суд вважає, що законних підстав для недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки, у відповідача не було, а тому Головним управлінням ДФС в Одеській області обґрунтовано та за наявності передбачених ст.94 Податкового кодексу України підстав прийнято рішення від 11.07.2018 року про застосування умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_1

Пунктом 94.10 ст.94 ПК України визначено, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу щодо арешту майна може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За вказаних обставин, з врахуванням наявних в справі доказів, суд вважає заяву Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області обгрунтованою, а умовний адміністративний арешт майна ФОП ОСОБА_1 таким, обгрунтованість якого підлягає підтвердженню.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.139,245,283 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Заяву Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна - задовольнити.

2. Підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), згідно рішення Головного Управління ДФС в Одеській області від 11.07.2018 року.

3. Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денного строку з дня його проголошення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Єфіменко К.С.

.