Справа № 813/1961/18
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №813/1961/18

11 липня 2018 року

зал судових засідань № 9

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Магиревич Ю.Д.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: 80261, Львівська область, Радехівський район, с.Хмільно, вул.Зелена 12) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Радехівському районі Львівської області (місцезнаходження: 80200, Львівська область, Радехівський район, м.Радехів, вул.Л.Українки, 4б), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №7/Д-6/20/07.05-06 від 13.04.2018 «Про відмову в перерахунку пенсії»;

- зобовязати відповідача провести з 01.10.2017 перерахунок та виплату позивачу пенсії, обчисленої з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржене рішення відповідача прийняте на підставі п.2 ч.9 ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який втратив чинність з 01.01.2011 відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування». Тобто, при прийнятті оскарженого рішення відповідач застосував нечинну норму законодавства, а тому рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду є незаконним та неправомірним, оскільки прийняті всупереч вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою суду від 11.07.2018 замінено неналежного відповідача на належного Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржуваним рішенням від 13.04.2018 №7/Д-6/20/07.05-06 відмовлено позивачу у перерахунку пенсії з 01.10.2017 відповідно до п. 3 ст. 59 Закону України від 28.02.1991 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, а тому звернувся із цим позовом до суду.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтований тим, що заяву про перерахунок пенсії згідно додатку 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058 -IV, затвердженого Постановою правління ПФУ від 25.11.2005 №22-1 позивачем не було подано. Також позивачем не було подано до заяви жодного документу для перерахунку пенсії. Тому заява позивача від 30.03.2018 розглядалась в порядку Закону України «Про звернення громадян». Тому, відповідачем не приймалось рішення про відмову у перерахунку пенсії позивачу, а розяснення від 13.04.2018 №7/Д-6/20/07.05-06 було надане на підставі та в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян». Також вказує, що позивач одержував пенсію по інвалідності ІІ групи в розмірі відшкодування фактичних збитків (втрата працездатності 50%) згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 та постановою Кабінету міністрів України № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011. Відповідно до військового квитка позивача, такий з 01.11.1971 по 28.11.1973 проходив дійсну строкову службу. На переконання відповідача, оскільки на момент участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивач не проходив дійсну строкову службу в армії, відтак, ч.3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не підлягають застосуванню для перерахунку пенсій позивачу. Позивач не відповідає усім критеріям, наявність яких обумовлює право особи на перерахунок пенсії за ч. 3 ст. 59 Закону України № 796-ХІІ, оскільки його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відбувалась поза межами проходження ним дійсної строкової служби. Відтак, відмова відповідача відповідає вимогам чинного законодавства є обґрунтованою, дії правомірними та такими, що відповідають чинному законодавству.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позов, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши вступне слово сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю, з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до першої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням Серії А№426505 від 07.09.2004, виданого Львівською обласною державною адміністрацією та вкладкою до нього №192052.

Згідно з посвідченням серії АГ №742926 від 30.08.2004, виданого Пенсійним фондом України, є інвалідом ІІІ групи з числа учасників ліквідації аварії на ЧАЕС, інших ядерних аварій та випробувань.

Згідно посвідчення серії Є №074207 від 25.12.2006 виданого Радехівським Управлінням праці та соціального захисту населення, позивач є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби» облвійськкоматом видано позивачу посвідчення ветерана військової служби.

Згідно з архівною довідкою №17319 від 23.06.1993 Центрального архіву Міністерства оборони України, ОСОБА_1 в складі частини брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 26.06.1989 по 25.07.1989. Дані обставини також підтверджуються копією військового квитка позивача.

Відповідно до довідки МСЕК серії ЛВА -1 №311154 від 22.12.2006, ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, захворювання повязане з виконання обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

11.10. 2017 набрав чинності Закон України № 2148-VІІІ «Про несення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 (далі Закон № 2148-VІІІ), яким ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено у новій редакції: «Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року».

30.03.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії у пятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, тобто, з урахуванням положень постанови КМУ № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

13.04.2018 за №7/Д-6/20/07.05-06 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Радехівський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян) надало позивачу відповідь у формі листа за результатами розгляду цієї заяви та відмовив йому у такому перерахунку пенсії, оскільки під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС він не проходив дійсну строкову службу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.

Суд при вирішенні спору по суті виходив з такого.

Статтею 1 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991, встановлено мету та основні завдання цього Закону, а саме, що він спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розвязання повязаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розвязання повязаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Тобто, метою Закону є захист громадян, які постраждали внаслідок: - Чорнобильської катастрофи; - інших ядерних аварій та випробувань; - військових навчань із застосуванням ядерної зброї.

Статтею 59 Закону № 796-XII, в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 231-V від 05.10.2006, передбачалось, що пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обовязків військової служби (службових обовязків) або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Таким чином, до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 03.10.2017, частина третя статті 59 Закону № 796-XII регулювала порядок обчислення пенсії тільки однієї категорії осіб, а саме: осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Законом № 2148-VIII ст.59 Закону № 796-XII викладено в такій редакції: «Пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається відповідно до ст.51 цього Закону. Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обовязків військової служби (службових обовязків), або відповідно до ст.54 цього Закону. Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року». Таким чином, виходячи із системного аналізу Закону суд дійшов висновку, що законодавець, вносячи зміни до ч. 3 ст.59 Закону № 796-XII, розширив перелік категорій осіб, на які вказана норма розповсюджується, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аварій та випробувань та у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї (під час проходження дійсної строкової служби).

Так, ч.2 ст.59 Закону № 796-XII урегульовує порядок призначення пенсій військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та набули інвалідність, відповідно до якої цим особам за їх бажанням пенсії можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов'язків військової служби (службових обов'язків), або відповідно до ст. 54 цього Закону.

За змістом ст.10 Закону № 796-XII до осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС належать не тільки військовослужбовці, а враховуючи, що ст. 59 Закону регулює пенсії саме військовослужбовців логічним є висновок про те, що ч. 3 ст. 59 Закону визначає порядок призначення пенсії серед інших особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, саме під час проходження дійсної строкової служби.

Враховуючи вищенаведене, для отримання пенсії за ч.3 ст.59 Закону № 796-XII особі необхідно відповідати таким критеріям:

1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї;

2) участь особи відбувалась під час проходження дійсної строкової служби;

3) особа набула інвалідність внаслідок вищевказаної участі.

Таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до частини 3 статті 59 Закону № 796-ХІІ не допускається).

При вирішенні справи суд враховує аналогічну правову позицію Верховного Суду, викладену в ухвалі від 08.05.2018 у справі № 820/1148/18 (Пз/9901/33/18) та ухвалі від 11.06.2018 у справі №825/1922/18 (провадження №Пз/9901/41/18).

При цьому, Верховний Суд у цій ухвалі від 08.05.2018 зауважив, що ч. 3 ст.59 Закону № 796-ХІІ не містить норм, які можуть викликати неоднозначність у її застосуванні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, набув інвалідність внаслідок участі у ліквідації наслідків цієї аварії, однак, така участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС здійснювалась не під час проходження ним дійсної строкової служби. Зазначене було підтверджене ОСОБА_3 у судовому засіданні.

З огляду на викладене, у позивача право для отримання пенсії за ч.3 ст. 59 Закону № 796-XII не виникло, оскільки судом не встановлено усіх трьох вищевказаних умов в сукупності.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи наведене у сукупності, відповідач, надаючи відповідь позивачу від 13.04.2018 за №7/Д-6/20/07.05-06, діяв у спосіб та у порядку, що визначені чинним законодавством.

Положення ч.1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п.15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 12.07.2018.

Суддя Лунь З.І.