Справа № 2040/5550/18
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

"12" липня 2018 р. № 2040/5550/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області щодо відмови прийняти заяву з доданими документами у ОСОБА_1 ОСОБА_2, щодо продовження строку перебування в ОСОБА_3;

- визнати законними підстави перебування на території України ОСОБА_1 ОСОБА_2 до виконання рішення суду;

- зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області прийняти заяву з доданими документами щодо продовження строку перебування в ОСОБА_3 ОСОБА_2 та прийняти рішення про продовження строку перебування на території України ОСОБА_1 ОСОБА_2.

Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про забезпечення позову, відповідно до якого він просить суд заборонити Головному управлінні Державної міграційної служби України в Харківській області вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення щодо примусового видворення ОСОБА_1 ОСОБА_2 з території України, та накладення на нього будь-яких санкцій з приводу предмету спору до часу скасування судом заходу забезпечення позову.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що належна йому посвідка на тимчасове проживання дійсна до 17 липня 2018 року. У зв'язку з необхідністю продовжити термін перебування в ОСОБА_3, ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області із відповідною заявою та доданими документами. Проте, відповідач неодноразово відмовляє йому в прийнятті такої заяви на продовження дії посвідки на тимчасове проживання. У зв'язку з чим, позивач вважає, що необхідно забезпечити позов та заборонити Головному управлінні Державної міграційної служби України в Харківській області вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення щодо примусового видворення ОСОБА_1 ОСОБА_2 з території України, та накладення на нього будь-яких санкцій з приводу предмету спору до часу скасування судом заходу забезпечення позову.

Суд зазначає, що згідно частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене суд вважає за можливе у порядку частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України розглянути клопотання представника позивача в порядку письмового провадження.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З оглянутих матеріалів адміністративної справи, заяви про забезпечення адміністративного позову, судом не встановлено, станом на час розгляду вказаної заяви, наявності доказів існування перелічених у частини статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Позивачем на час вирішення заяви про забезпечення позову не надано, а судом не встановлено обґрунтованих доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що не дає можливості встановити існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, суд зазначає, що позивачем не наведено відомостей про прийняття керівником відповідного територіального органу або підрозділу ДМС рішення про скасування посвідки про постійне проживання ОСОБА_1 ОСОБА_2 на території України та не надано до суду будь-яких доказів про вчинення відповідачем певних дій щодо видворення позивача з території України.

Виходячи з завдання адміністративного судочинства та цілей, які спрямовані на вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що позивачем не наведено обґрунтованих підстав, що вказували б на існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про задоволення позову.

Керуючись статями 150-154, 241, 243, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяві ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.С. Мороко