Справа № 358/1689/17
Суддя: Поліщук А. С.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

20.06.2018 Єдиний унікальний № 358/1689/17
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2-а /371/21 /18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Овчаренко В.С.,

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кагарлицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання відмови протиправною та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними дії Кагарлицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови їй у перерахунку пенсії та зобов'язати Кагарлицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця, у відповідності до законодавства, що діяло на момент призначення пенсії, виходячи з 85 % розмірі заробітної плати та врахувати при перерахунку пенсії складові частини заробітної плати, а саме: матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, які відповідно до довідки «Про складові заробітної плати» (за останні 24 календарні місяці), що подається для перерахунку пенсії, виданої Богуславським районним центром зайнятості.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, оскільки справа розглядається в порядку спрощеного провадження (відповідно до ухвали судді Богуславського районного суду Київської області від 22 лютого 2018 року), його явка в судове засідання є необов'язковою, а тому можливо розглянути справу у його відсутності.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зокрема зазначає, що відповідно до п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-УІІІ передбачено, що з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Наведена норма свідчить про те, що з 01 червня 2015 року не здійснюється ні призначення, ні перерахунки пенсій відповідно до спеціального законодавства.

За результатами розгляду матеріалів справи, та дослідження доказів, судом встановлено наступне.

Позивач з 07 серпня 2010 року перебуває на обліку в Кагарлицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ у редакції, який діяв на вказану дату, в розмірі 85% заробітної плати.

Позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням сум матеріальної допомоги та індексація заробітної плати за 2008-2010 роки, та на які було нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням від 11 грудня 2018 року за №10282 позивачу було відмовлено у здійснені перерахунку пенсії. Свою відмову Управління мотивувало тим, що відповідно до Закону України «Про державну службу» (№3723-ХІІ, в редакції, чинній на дату призначення пенсії позивачу), в заробітну плату для обчислення розміру пенсії державним службовцям враховувались посадові оклади, доплати за ранги, премії, надбавки за вислугу років та інші надбавки.

Водночас, врахування в заробітну плату для обчислення розміру пенсії державним службовцям матеріальної допомоги та сум індексації законодавством не передбачено.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Законом України «Про державну службу» (№3723-ХІІ, чинного, на час спірних правовідносин) врегульовано суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу. Цей Закон визначав загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працювали в державних органах та їх апараті.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на час призначення позивачеві пенсії, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці»заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частинами 2, 6 статті 33 Закону №3723-ХІІ передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року №1282-XII (далі - Закон №1282) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 2 Закону № 1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).

Підпунктом 2.2.7 п. 2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до фонду додаткової заробітної плати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати входить до системи оплати праці державного службовця.

Частиною 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі №21-430а11, у постановах Верховного суду від 10 квітня 2018 року у справі №695/3489/16-а, від 21 лютого 2018 року у справі № 234/10573/17, від 05 червня 2018 року у справі №442/4543/16-а.

Дослідивши наявну у матеріалах справи довідку, видану Богуславським районним центром зайнятості № 511/03-17 від 08 грудня 2017 року «Про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу», судом встановлено, що з усіх виплат, які до неї включено, у тому числі на матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати, нараховані страхові внески, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, тому відповідні виплати мають враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії із врахуванням сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати.

Частинами 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведеного вище, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити.

2.Визнати протиправними дії Кагарлицького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови перерахунку пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1.

3.Зобов'язати Кагарлицьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця ОСОБА_1, у відповідності до законодавства, що діяло на момент призначення пенсії, виходячи з розміру 85 % заробітної плати та врахувавши при перерахунку пенсії складові частини заробітної плати, а саме: матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати, зх. Яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, які відповідно до довідки «Про складові заробітної плати» (за останні 24 календарні місяці), що подається для перерахунку пенсії, виданої Богуславським районним центром зайнятості.

4.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6.Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Миронівський районний суд Київської області.

Суддя підпис А.С. Поліщук

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук