Справа № 812/358/18
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року справа №812/358/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Блохіна А.А., Сіваченка І.В., за участю секретаря судового засідання - Святодух О.Б., представника позивача - адвоката - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2, діючого за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року у справі № 812/358/18 (головуючий суддя І інстанції Пляшкова К.О.), складену у повному обсязі 03 квітня 2018 року у м. Сєвєродонецьк Луганської області, за позовом ОСОБА_3 до Київської міської митниці ДФС про визнання бездіяльності протиправною, стягнення середнього заробітку за час затримки виконання постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Київської міської митниці ДФС, в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо несвоєчасного поновлення позивача на роботі; стягнути середній заробіток у розмірі 6218,00 грн. з відповідним відрахуванням установлених законом податків та інших обов'язкових платежів за час затримки у періоді з 14 грудня 2017 року по 22 січня 2018 року негайного виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року у справі № 812/1147/17 в частині поновлення позивача на роботі (а.с. 3-6).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03.04.2017 зазначений позов задоволений частково: визнанно протиправною бездіяльність Київської міської митниці ДФС щодо несвоєчасного виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року у справі № 812/1147/17 про поновлення ОСОБА_3 на роботі; стягнуто з Київської міської митниці ДФС на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року у справі № 812/1147/17 про поновлення ОСОБА_3 на роботі у періоді з 24 грудня 2017 року по 22 січня 2018 року у сумі 4476,78 грн. з відповідним відрахуванням установлених законом податків та інших обов'язкових платежів; у задоволенні вимоги про стягнення з Київської міської митниці ДФС на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час затримки виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року у справі № 812/1147/17 про поновлення ОСОБА_3 на роботі у періоді з 14 грудня 2017 року по 23 грудня 2017 року в сумі 1741,22 грн відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на відсутність з боку відповідача процесу затягування з поновлення позивача на посаді, оскільки дата поновлення повністю залежала від волі позивача щодо вчинення дій зі звільнення з посади в ТОВ «Еколь Логістікс» (а.с. 149-153).

Відповідач підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представника позивача, перевірив матеріали справи, вивчив доводи апеляційної скарги і дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені наступні обставини.

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу, визнання недійсним запису у трудовій книжці, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року у справі № 812/1147/17 адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено частково; визнано протиправним та скасовано наказ Київської міської митниці ДФС від 27.07.2017 № 613-ос про накладення дисциплінарного стягнення та звільнення з посади державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного посту «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС ОСОБА_3; визнано протиправним та скасовано пункт 1 наказу Київської міської митниці ДФС від 03.08.2017 № 635-ос про проведення розрахунку з ОСОБА_3 щодо визначення днем припинення державної служби ОСОБА_3 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного посту «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» 03.08.2017; поновлено ОСОБА_3 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного посту «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС з 04.08.2017; стягнуто з Київської міської митниці ДФС на користь ОСОБА_3 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 04 серпня 2017 року по 13 грудня 2017 року у розмірі 23130,96 грн. з відповідними відрахуваннями установлених законом податків та інших обов'язкових платежів; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (арк. спр. 11-22).

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного посту «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за вересень 2017 року в сумі 5223,12 грн. допущено до негайного виконання.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2018 року постанову Луганського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року у справі № 812/1147/17 за позовом ОСОБА_3 до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу, визнання недійсним запису у трудовій книжці, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінено; у абзаці п'ятому резолютивної частини постанови слова та цифри «у розмірі 23130,96 грн (двадцять три тисячі сто тридцять гривень 96 коп.)» замінити словами та цифрами «у розмірі 22882,24 грн (двадцять дві тисячі вісімсот вісімдесят дві гривні 24 коп.)»; в іншій частині постанову суду залишено без змін (арк. спр. 98-104).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того,що за даними відповідача копія постанови суду надійшла до нього 26.12.2017 за № 7459/9, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції відповідача на супровідному листі (арк. спр. 53).

З документів судом першої інстанції також встановлено, що відповідачу про постанову суду від 13.12.2017 та необхідність її негайного виконання стало відомо 23.12.2017.

Наказом Київської міської митниці ДФС від 19.01.2018 № 19-ос «Про виконання рішення суду» ОСОБА_3 поновлено на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного посту «Аеропорт» «Київ» (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС з 04.08.2017, що підтверджено копією цього наказу, наявною в матеріалах справи (арк. спр. 55).

Згідно з копією наказу Київської міської митниці ДФС від 23.01.2018 № 33-ос «По особовому складу», наявною в матеріалах справи, вважати ОСОБА_3 такою, що приступила до виконання обов'язків за посадою державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного посту «Аеропорт» «Київ» (Жуляни)» з 23.01.2018 (арк. спр. 56-57).

За даними довідки Київської міської митниці ДФС від 26.02.2018 № 45 середньоденна заробітна плата позивача відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, на дату звільнення складає 248,72 грн (арк. спр. 54).

На виконання вимог ухвали суду першої інстанції про витребування доказів від відповідача 19.03.2018 надійшла довідка від 12.03.2018 № 56 про заробітну плату ОСОБА_3 за період з 01.04.2017 по 31.05.2017, за даними якої у квітні 2017 року: фактично відпрацьовано 16 робочих днів, оклад - 2032,06 грн, спеціальне звання - 73,89 грн, надбавка за вислугу років - 1016,03 грн, доплата за роботу в нічний час - 107,48 грн, премія - 750,00 грн; у травні 2017 року фактично відпрацьовані дні відсутні, заробітна плата не нараховувалась. За розрахунками відповідача середньоденна заробітна плата позивача складає 219,28 грн. У зв'язку з уточненням проведених розрахунків довідку від 26.02.2018 № 45 вважати не дійсною (арк. спр. 94).

Дослідженням копії трудової книжки позивача серії АЕ № 033103 (арк. спр. 58-60) встановлено, що у ній наявні такі записи:

за № запису 25 - 12.10.2017 прийнята до ТОВ «Еколь Логістікс» на посаду агента з митного оформлення митно-брокерського відділу, наказ від 10.10.2017 № 175/1-к;

за № запису 26 - 22.01.2018 звільнена з ТОВ «Еколь Логістікс» за угодою сторін згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України, наказ від 19.01.2018 № 8/2-к;

за № запису 27 - 23.01.2018 поновлена на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного посту «Аеропорт» «Київ» (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС з 04.08.2017, постанова суду від 13.12.2017 № 812/1147/17, наказ від 19.01.2018 № 19-ос.

Також до матеріалів справи надано копію заяви позивача від 23.01.2017, за даними якої позивач просила вважати її такою, що приступила до виконання обов'язків за посадою інспектора відділу митного оформлення № 5 митного посту «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» з 23.01.2018 (арк. спр. 60).

За приписами частини першої статті 255 КАС України (в редакції, що була чинною на час винесення постанови суду від 13.12.2017) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 256 КАС України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Згідно із частиною другою статті 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Вищевказані положення збережені й у Кодексі адміністративного судочинства України, в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Так, відповідно до частини першої, другої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Частинами першою та сьомою статті 235 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Статтею 236 КЗпП України визначено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Згідно із статтею 65 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

З вищевикладеного слідує, що законодавцем момент виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі пов'язаний з моментом видання відповідного наказу та внесенням відповідного запису до його трудової книжки.

У свою чергу, негайність виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов'язкового і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні. Таке рішення суду вказує на обов'язок, а не на право роботодавця не пізніше наступного дня після проголошення судового рішення незалежно від відкриття виконавчого провадження видати наказ або розпорядження про поновлення такого працівника на роботі та внести відповідний запис до трудової книжки.

З огляду на викладені норми права та вищеописані матеріали справи, зважаючи, що судове рішення про поновлення ОСОБА_3 постановлено 13.12.2017, наказ про виконання рішення суду винесений відповідачем лише 19.01.2018, а запис до трудової книжки позивача про поновлення її на роботі за судовим рішенням внесений тільки 23.01.2018, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про наявність з боку відповідача затримки у виконанні судового рішення.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову, посилаючись на те, що під час оголошення вступної та резолютивної частини постанови суду від 13.12.2017 представник відповідача був відсутній, копію постанови суду отримано відповідачем тільки 23.12.2017, відсутність в матеріалах справи доказів, що Київській митниці ДФС про прийняте судове рішення про поновлення ОСОБА_3 на посаді стало відомо до дня отримання його копії, у зв'язку з чим дійшов висновку, що обов'язок відповідача щодо виконання судового рішення виник з моменту, як йому стало відомо про існування такого рішення - з 23.12.2017.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується суд апеляційної інстанції, оскільки нормами КАС України передбачено негайне виконання рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби, незалежно від часу отримання зазначеної інформації.

Твердження представника відповідача про те, що відповідач не зволікав у виконанні рішення суду та одразу після отримання вимоги державного виконавця розпочав підготовку проекту наказу для виконання рішення суду, в ході якої дізнався, що ОСОБА_3 може приступити до роботи тільки з 23.01.2018 суд вважає безпідставними та до уваги не приймає з огляду на таке.

По-перше, обов'язок відповідача щодо виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді, з якої її незаконно звільнено, виник не з моменту отримання вимоги державного виконавця, а з моменту постановлення судового рішення.

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавцем визначений обов'язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі. У випадку невиконання цього обов'язку добровільно, рішення суду підлягає виконанню у примусовому порядку. Тобто законодавцем визначено 2 шляхи негайного виконання судового рішення - добровільно або у примусовому порядку.

Відповідач наголошує, що ним негайно виконано судове рішення, одразу після отримання вимоги державного виконавця, тобто у примусовому порядку. Разом з тим відповідач жодним чином не зазначає, з яких підстав ним не виконаний такий обов'язок у добровільному порядку.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 55432237 , виконавчий лист по справі № 812/ 1147/17 виданий 13.12.2017 року прийнятий о виконання 22 грудня 2017 року,що також спростовує доводи відповідача щодо своєчасного виконання рішення суду.

Суд апеляційної інстанції також зауважує, що обов'язок відповідача щодо виконання судового рішення про поновлення працівника на роботі не є похідним від дій працівника (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), якого поновлено на роботі.

По-друге, відповідачем суду не надано жодних доказів, що ОСОБА_3 у належний спосіб ознайомлено з наказом Київської митниці ДФС від 19.01.2018 № 19-ос «Про виконання рішення суду» та позивач свідомо ухилялася від його виконання, чим перешкоджала відповідачу своєчасно виконати судове рішення.

Зважаючи на вищевикладене, судом встановлено, що періодом затримки у виконанні постанови суду від 13.12.2017 у справі № 812/1147/17 про поновлення ОСОБА_3 на посаді з вини відповідача є період з 14.12.2017 до 22.01.2018 включно.

За таких обставин вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо несвоєчасного поновлення ОСОБА_3 на роботі є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за затримку у виконанні судового рішення у період з 14.12.2017 по 22.01.2018 у сумі 6218,00 грн., суд зазначає таке.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 2 Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Пунктом 3 Порядку визначено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату.

Відповідно до пункту 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

За даними відповідача ОСОБА_3 протягом останніх двох місяців (червня-липня 2017 року), що передували її звільненню, не працювала, оскільки за наказом Київської митниці ДФС від 05.05.2017 № 134 була відсторонена від виконання посадових обов'язків на час здійснення дисциплінарного провадження. З 25.07.2017 по 02.08.2018 ОСОБА_3 перебувала на лікарняному. Вказані обставини підтверджені копією наказу та табелю обліку робочого часу (арк. спр. 124-125, 126-130).

Оскільки протягом останні двох місяців перед звільненням ОСОБА_3 не працювала, за приписами пункту 2 Порядку розрахунок середньоденної зарплати позивача слід здійснювати, виходячи з двох попередніх місяці - квітень та травень 2017 року.

За даними довідки відповідача від 12.03.2018 № 56 про заробітну плату ОСОБА_3 за період з 01.04.2017 по 31.05.2017, у квітні 2017 року: фактично відпрацьовано 16 робочих днів, оклад - 2032,06 грн, спеціальне звання - 73,89 грн, надбавка за вислугу років - 1016,03 грн, доплата за роботу в нічний час - 107,48 грн, премія - 750,00 грн; у травні 2017 року фактично відпрацьовані дні відсутні, заробітна плата не нараховувалась (арк. спр. 94).

Керуючись вищеописаними положеннями Порядку, виходячи з заробітної плати позивача у квітні 2017 року - 3979,46 грн, кількості робочих днів у квітні - 16, судом визначено розмір середньоденної заробітної плати - 248,71 грн.

Судом також встановлено, що кількість робочих днів у періоді затримки з 24.12.2017 по 22.01.2018 включно становить 26 робочих днів, у тому числі у грудні 2017 року - 12, у січні 2018 року - 14.

Відповідно, середній заробіток за час затримки у виконанні судового рішення про поновлення позивача на роботі за період з 14.12.2017 по 22.01.2018 складає 6466,46 грн. (248,71 грн х 26).

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з пояснень та довідок розрахунку середнього зароітку, наданих представником позивача, ОСОБА_3 у період з 14 грудня 2017 року по 22 січня 2018 року працюючи на ТОВ «Еколь Логістікс» отримала заробітну плату у розмірі 12 925,34 грн.

Відповідно до положень ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Виходячи з того, що позивач отримала більшу заробітну плату на ТОВ «Еколь Логістікс» ніж належала до стягнення за час вимушеного прогулу, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що внаслідок порушення норм матеріального права, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.195, ч.5 ст.250, ст.310, ч.1 ст.315, ст.317, ст. 321, ст.322, ч.1 ст.325, ст.328, ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС - задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 3 квітня 2018 року у справі № 812/358/18 за позовом ОСОБА_3 до Київської міської митниці ДФС про визнання бездіяльності протиправною, стягнення середнього заробітку за час затримки виконання постанови - скасувати.

Позов ОСОБА_3 до Київської міської митниці ДФС про визнання бездіяльності протиправною, стягнення середнього заробітку за час затримки виконання постанови - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Київської міської митниці ДФС щодо несвоєчасного виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року у справі № 812/1147/17 про поновлення ОСОБА_3 на роботі.

В решті позовних вимог - відмовити.

Вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні 17 липня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 липня 2018 року.

Судді Т.Г. Арабей

А.А. Блохін

І.В. Сіваченко