Справа № 804/8061/17
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 липня 2018 року

Київ

справа №804/8061/17

адміністративне провадження №К/9901/55161/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желтобрюх І.Л.,

суддів: Білоуса О.В., Стрелець Т.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 про залишення позовної заяви без руху, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2018 про повернення позовної заяви, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 про відмову у відкритті апеляційного провадження, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 про залишення апеляційної скарги без руху, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2018 про повернення апеляційної скарги у справі №804/8061/17 за позовом ОСОБА_2 до Державного виконавця Коломієць Ю.С. Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного виконавця Коломієць Ю.С. Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 адміністративний позов залишений без руху, в зв'язку з ненаданням документа про сплату судового збору.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2018 адміністративний позов повернуто позивачу, в зв'язку із невиконанням вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями позивач оскаржив їх в апеляційному порядку.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 відмовлено у відкритті апеляційного провадження на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 апеляційну скаргу на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2018 про повернення позовної заяви залишено без руху в зв'язку із ненаданням документа про сплату судового збору.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2018 апеляційну скаргу повернуто апелянту в зв'язку із невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Вважаючи вказані судові рішення першої та апеляційної інстанцій постановленими з порушенням вимог процесуального закону, позивач оскаржив їх в касаційному порядку.

Згідно із частиною 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Перевіряючи касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 про залишення адміністративного позову без руху та ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2018 про повернення позовної заяви, суд виходить із такого.

Частиною 2 статті 328 КАС України визначено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

З аналізу вищенаведеної норми права вбачається, що касаційному оскарженню підлягають ухвали суду першої інстанції лише після їх перегляду апеляційною інстанцією.

В даному випадку ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 відмовлено у відкритті апеляційного провадження на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 про залишення позовної заяви без руху та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2018 апеляційну скаргу на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2018 про повернення позовної заяви повернуто апелянту. Тобто ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху та про повернення позовної заяви по суті апеляційним судом переглянуті не були.

Враховуючи, що ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 про залишення позовної заяви без руху та ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2018 про повернення позовної заяви не були переглянуті в апеляційному порядку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження в цій частині, оскільки зазначені ухвали не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 цієї ж редакції КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Перевіряючи касаційну скаргу в частині оскарження ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 про залишення апеляційної скарги без руху, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Вичерпний перелік ухвал суду апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, визначено частиною третьою статті 328 КАС України, до якого віднесено ухвали: про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження; про повернення апеляційної скарги (за винятком випадків, установлених частиною третьою статті 293 КАС України); про зупинення провадження; щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову; про відмову ухвалити додаткове рішення; про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення; про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення; про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами; про заміну сторони у справі; про накладення штрафу в порядку процесуального примусу; окремі ухвали.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження в частині оскарження ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 про залишення апеляційної скарги без руху, оскільки зазначена ухвала не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Надаючи оцінку доводам касаційної скарги в частині оскарження ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 про відмову у відкритті апеляційного провадження Верховний Суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положення частини другої статті 293 КАС України визначають, що ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу.

Водночас частиною першою статті 294 КАС України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному окремо від рішення суду. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Проте, статтею 294 КАС України не передбачено можливості оскарження ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху у справі окремо від рішення суду.

З ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 про відмову у відкритті апеляційного вбачається, що відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху не підлягає апеляційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Отже, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження в порядку пункту 1 частини першої статті 299 КАС України, правильно керувався положеннями частини першої статі 294 цього Кодексу.

Що стосується касаційної скарги в частині оскарження ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2018 про повернення апеляційної скарги слід зазначити наступне.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 апеляційну скаргу позивача на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2018 про повернення позовної заяви залишено без руху в зв'язку із ненаданням документа про сплату судового збору та надано десятиденний строк для усунення зазначеного недоліку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 07.05.2018 року вищезазначена ухвала суду отримана скаржником, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Постановляючи ухвалу від 25.05.2018 року про повернення апеляційної скарги, суд виходив з того, що станом на час постановлення ухвали строк для усунення недоліків апеляційної скарги сплинув, і особою, яка подала апеляційну скаргу, такі недоліки не усунуті.

Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги, оскільки скаржником не усунуто недоліків поданої ним апеляційної скарги.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, вірно застосував положення статей 298, 169 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи, що зміст оскаржуваних судових рішень та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги в частині оскарження ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 про відмову у відкритті апеляційного провадження та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2018 про повернення апеляційної скарги та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 про залишення позовної заяви без руху, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2018 про повернення позовної заяви, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 про відмову у відкритті апеляційного провадження, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 про залишення апеляційної скарги без руху, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2018 про повернення апеляційної скарги у справі №804/8061/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Л. Желтобрюх

Судді О. В. Білоус

Т. Г. Стрелець