Справа № 810/2671/18
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2018-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2018 року справа № 810/2671/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області про визнання протиправною бездіяльність,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області щодо неналежного виконання рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29.01.2018;

- зобов'язати Виконавчий комітет Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області перевести садовий будинок, який розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Вища Будечня, СТ «Полісся», вулиця Садова, будинок № 88, належний на праві приватної власності ОСОБА_1, у житловий.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, йому на праві приватної власності належить садовий будинок по вулиці Садовій, 88 в садівничому товаристві "Полісся" Вишгородського району Київської області. З метою переведення зазначеного садового будинку, який відповідає державним будівельним нормам, у житловий, він звертався з відповідною заявою до відповідача, однак останній відмовив йому у цьому, тому позивач звернувся за захистом своїх прав до суду, і рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 29.01.2018 його позов задоволено, зобов'язано відповідача, зокрема, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення з дотриманням вимог чинного законодавства. Так, позивач пояснює, що після набранням зазначеним рішенням суду законної сили, він надіслав його на адресу відповідача для виконання, однак Виконавчий комітет Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області повторно не розглянув його заяву у відповідності до "Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2015 № 321. На підставі цього, позивач вважає, що відповідач проявляє протиправну бездіяльність щодо вирішення питання про переведення садового будинку, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1, у жилий будинок, а тому за захистом своїх прав звернувся до суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.06.2018 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, призначено справу до судового розгляду на 02 липня 2018 року.

Про дату, час та місце судового засідання сторони були повідомлені належним чином.

У призначений день і час сторони до суду не зявились: позивач надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності; відповідач до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин суд, на підставі частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України вирішив здійснювати подальший розгляд справи за відсутності представників сторін у порядку письмового провадження.

Представник відповідача в письмовому відзиві, поданому до суду, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що Виконавчий комітет Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області, відмовляючи позивачу у переведені садового будинку у житловий, діяв в межах, на підставі та у спосіб передбачений законодавством України. Зазначає, що чинним законодавством України не виписані норми вирішення цього питання, не внесені відповідні зміни до інших нормативно-правових актів України, є невідповідність та суперечливість цих норм, з огляду на що, відповідач вважає вирішення цього питання неможливим.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24 березня 2015 року ОСОБА_1 є власником садового будинку №88 по вул. Садовій в СТ «Полісся», с. Вища Будечня, Вишгородського району Київської області.

21 червня 2017 року позивач звернувся до Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області з клопотанням про переведення вказаного садового будинку № 88 по вул. Садовій в СТ «Полісся», с. Вища Будечня, Вишгородського району Київської області у житловий будинок.

Листом від 07.07.2017 №02-31/235, Вищедубечанська сільська рада Вишгородського району Київської області повідомила позивача, що вирішити вказане питання на даний час є неможливим у звязку з тим, що вказаний садовий будинок всім вимогам ДБН не відповідає, не має поштової адреси затвердженої сільською радою та розташований на земельній ділянці з цільовим призначенням для ведення садівництва, а не для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач оскаржив його до суду.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 29.01.2018 по справі № 363/3143/17 за позовом ОСОБА_1 до Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області щодо не розгляду згідно вимог Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року №321 клопотання ОСОБА_1 від 21 червня 2017 року про переведення садового будинку №88 по вул. Садовій в СТ «Полісся», с. Вища Будечня, Вишгородського району Київської області у житловий будинок. Зобовязано Вищедубечанську сільську раду Вишгородського району Київської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 21 червня 2017 року про переведення садового будинку №88 по вул. Садовій в СТ «Полісся», с. Вища Будечня, Вишгородського району Київської області у житловий будинок та прийняти рішення з дотриманням вимог, передбачених Порядком переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 р. № 321. Рішення набрало законної сили 01.03.2018.

23 березня 2018 року позивач надіслав до Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області вищезазначене рішення, яке набрало законної сили, до виконання.

Розглянувши звернення позивача, Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області, листом від 04.04.2018, повторно відмовила йому з тих самих підстав, які були визнанні рішенням Вишгородського районного суду Київської області протиправними та такими, що суперечать Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки.

Судом досліджено звіт Комунального підприємства "Вишгородське бюро технічної інвентаризації", підписаний ОСОБА_2 та директором КП "Вишгородське БТІ" ОСОБА_3, відповідно до якого будинок позивача відповідає всім вимогам державних будівельних норм.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 8-1 Житлового кодексу Української РСР громадяни відповідно до закону мають право на переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Рішення про переведення дачних і садових будинків у жилі будинки приймається відповідними органами місцевого самоврядування.

Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ч.1 ст. 379 Цивільного кодексу України).

Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання (ч.1 ст.380 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.3 «Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки», затвердженого 29.04.2015 постановою Кабінету Міністрів України №321 (надалі «Порядок переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки»), для переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок громадянин, який є його власником, або уповноважена ним особа (далі - власник) подає до виконавчого органу сільської (селищної, міської) ради, а у разі, коли в сільській раді виконавчий орган не утворено, - сільському голові (далі - уповноважений орган) заяву за формою згідно з додатком 1, до якої додаються: копія документа про право власності на дачний чи садовий будинок, засвідчена в установленому порядку; письмова згода співвласників (за наявності) на переведення такого будинку в жилий; звіт про проведення технічного огляду дачного чи садового будинку з висновком про його відповідність державним будівельним нормам за формою згідно з додатком 2. Технічний огляд дачного чи садового будинку проводиться без застосування обладнання для визначення характеристик конструкцій та виконання вишукувальних робіт на підставі укладеного договору субєктом господарювання, у якого працює один або більше відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), повязаних із створенням обєктів архітектури, які пройшли професійну атестацію згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011р. №554 "Деякі питання професійної атестації відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), повязаних із створенням обєктів архітектури" (Офіційний вісник України, 2011р., №41, ст.1668).

Позивачем доведено подачу всіх вказаних у пункті 3 «Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки» документів до Виконавчого комітету Вищедубечанської сільської ради.

Крім цього, вказане вже було підтверджено рішенням Вишгородського районного суду Київської області.

Згідно частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як зазначено у п. 4 «Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки», за результатами розгляду заяви та доданих до неї документів уповноважений орган протягом місяця з дня їх надходження приймає рішення про переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок або про відмову в такому переведенні. Прийняття рішення про відмову в переведенні дачного чи садового будинку у жилий будинок допускається за наявності хоча б однієї з таких підстав: неподання документів, зазначених у пункті 3 цього Порядку; виявлення в поданих документах недостовірних відомостей; встановлення невідповідності дачного чи садового будинку вимогам державних будівельних норм, що зазначені у розділі I (обовязковий) результатів технічного огляду звіту про проведення технічного огляду дачного чи садового будинку (додаток 2).

Відповідачем документально не доведено існування підстав, передбачених п. 4 «Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки» для відмови у переведенні дачного будинку позивача у жилий будинок.

Доводи, викладені у Рішенні Виконавчого комітету Вищедубечанської сільської ради є надуманими і не ґрунтуються на обєктивних обставинах справи.

З огляду на зазначене, рішення Виконавчого комітету Вищедубечанської сільської ради є протиправним і підлягає скасуванню.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про протиправність повторної відмови позивачу у переведенні садового будинку ОСОБА_1 у жилий будинок, викладеного у Рішенні Виконавчого комітету Вищедубечанської сільської ради, тобто, без урахування змісту рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29.01.2018 по справі №363/3143/17, яке набрало законної сили 01.03.2018, що, в свою чергу, стало підставою для чергового звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначено Європейським судом з прав людини у п.57 Рішення по справі «Желтяков проти України» від 09.06.2011 (Заява №4994/04): «… Беручи до уваги свою прецедентну практику з цього питання, Суд вважає, що невиконання протягом значного часу рішення суду, що підлягає примусовому виконанню на користь заявника, національні органи влади порушили його права, що гарантуються пунктом 1 статті 6 Конвенції та статтею 1 Першого протоколу. Відповідно мало місце порушення цих положень.».

Крім того, у п. 53 Рішення по справі «ОСОБА_2 проти України» від 29.06.2004 (Заява №18966/02) Європейський суд з прав людини зазначив: «… Суд нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу №1 (див. серед інших джерел, "Бурдов проти Росії", заява №59498/00, параграф 40, ЄСПЛ 2002-III; "Ясіуньєне проти Латвії", заява №41510/98, параграф 45, 6 березня 2003 року).».

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п.62), тобто поваги до остаточного рішення суду.

Для забезпечення реального виконання судового рішення, суд вважає за можливе, задовольнити позовні вимоги та зобовязати Виконавчий комітет Вищедубечанської сільської ради прийняти рішення про переведення садового будинку № 88, розташованого за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Вища Будечня, СТ «Полісся», вулиця Садова у житловий, відповідно до положень «Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №321 від 29.04.2015.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду при розгляді справи № 333/2371/17 (2-а/333/137/17) від 07.03.2018.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При вирішенні даного спору суд бере до уваги, що у цьому випадку обов'язок доведення законності дій суб'єкта владних повноважень покладено саме на відповідача, який жодного доказу на підтвердження правомірності своїх дії щодо відмови у задоволенні заяви позивача, не надав.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, то зважаючи на обставини цієї справи, суд дійшов висновку, що з метою відновлення порушених прав позивача, на виконання завдань адміністративного судочинства, визначених частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, необхідно встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в цій справі та зобов'язати відповідача у місячний строк з дати набрання цим рішенням законної сили подати до суду звіт про його виконання.

Згідно з частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 07.05.2002 у справі "Бурдов проти Росії" визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

З огляду на викладене, встановлення судом контролю за виконанням судового рішення є заходом для забезпечення конституційного права громадянина на судовий захист.

Керуючись статтями 9, 77, 241-246, 250, 255, 263, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області щодо неналежного виконання рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29.01.2018.

Зобов'язати Виконавчий комітет Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області перевести садовий будинок, який розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Вища Будечня, СТ «Полісся», вулиця Садова, будинок № 88, належний на праві приватної власності ОСОБА_1, у житловий.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання Виконавчого комітету Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області подати у місячний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.