Справа № 308/4301/18
Суддя: Світлик О. М.
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/4301/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.2018 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Світлик О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гайданки Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник - адвокат ОСОБА_2, до заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицького Вячеслава Антоновича про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник - адвокат ОСОБА_2, звернулася в суд з позовом до заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицького В.А. про скасування постанови в справі про порушення митних правил.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що постановою в справі про порушення митних правил № 1454/30500/18 від 18.04.2018 року ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн.

Зазначає, що з даною постановою вони не погоджуються, оскільки при провадженні митної справи відносно позивача було допущено ряд порушень, а тому, постанова є незаконною з огляду на те, що при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 здійснення прав, передбачених ст. ст. 492, 494 ч. ч. 4, 5 МК України, не було забезпечено, так як вона, будучи угоркою, не розуміючи українську мову, не була забезпечена правом користуватися рідною мовою та послугами перекладача. Також не з'ясовано, на яку мову слід робити переклад процесуальних дій та процесуальних документів хоча б в усній формі, не кажучи вже про те, що навіть протокол не був вручений в перекладі на мову, якою володіє ОСОБА_1

Представник позивача зауважує, що пояснення ніби то ОСОБА_1 записані державним інспектором Закарпатської митниці ДФС власноручно, рівень володіння українською мовою позивача можна встановити із цього ж пояснення, де ОСОБА_1 навіть не змогла переписати без помилок такі слова як «володію», «не потрібні», «власноручно», «з моїх слів» , «записано» , «прочитано», «зауважень і доповнень немає». А тому, на переконання сторони захисту, протокол про порушення митних правил № 1454/30500/18 від 16.03.2018 року не є належним та допустимим доказом порушення митних правил ОСОБА_1

З посиланням на ст. 531 МК України представник позивача зазначає, що оскільки протокол про порушення митних правил та копії документів, на які посилається відповідач, вважають недопустимим джерелом доказів, у зв'язку з чим, позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності безпідставно, так як протокол та постанова в справі про адміністративне правопорушення не ґрунтуються на об'єктивно встановлених обставинах події та вимогах закону, прийняті із грубим обмеженням прав учасників провадження у справі про порушення митних правил.

На підставі наведеного представник позивача просить скасувати постанову заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицького В.А. в справі про порушення митних правил № 1454/30500/18 від 18.04.2018 року.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.04.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. Копію даної ухвали надіслано сторонам та запропоновано відповідачу надати суду відзив на позовну заяву та копію відзиву одночасно надіслати позивачу.

Згідно з наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень копії ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження у даній справі позивачу та його представнику вручені 11.05.2018 року та 16.05.2018 року відповідно (номери штрихкодових ідентифікаторів 059 / 024), а відповідачу - 11.05.2018 року (номер штрихкодового ідентифікатору 424).

Представником відповідача відповідно до ст. 162 КАС України подано відзив на позовну заяву.

Згідно з поданим відзивом представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначаючи, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв'язку із правомірністю винесеної постанови та безпідставністю адміністративного позову. Зауважує, що правомірність оскаржуваної постанови слідує із обставин справи, а саме, 16.03.2018 року, о 16 год. 02 хв., в зону митного контролю на ділянку «В'їзд» митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Golf», реєстраційний номерний знак Республіки Словаччини TV504DA, у якому в якості пасажира слідувала громадянка Угорщини ОСОБА_1, яка прямувала у приватних справах з Угорщини в Україну. Під час здійснення митних формальностей внаслідок спрацювання АСАУР було встановлено, що відносно громадянки Угорщини ОСОБА_1 наявне орієнтування Закарпатської митниці ДФС від 08.06.2017 року № 9091/07-70-62/66 щодо відсутності інформації про вивезення за межі митної території України транспортного засобу з реєстраційним номерним знаком Республіки Польща НОМЕР_4. В результаті проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме, АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, встановлено, що 06.06.2016 року через митний пост «Тиса» Закарпатської митниці ДФС громадянкою Угорщини ОСОБА_1 ввезено легковий автомобіль марки «Citroen», моделі «СЗ», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3, реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_4, в митному режимі «тимчасове ввезення до одного року». Станом на 16.03.2018 року транспортний засіб значиться не вивезеним за межі митної території України. На підставі викладеного та у зв'язку із тим, що вказані дії позивача містили ознаки порушення митних правил, передбачені ч. 3 ст. 481 МК України, відносно неї був складений протокол про порушення митних правил № 1454/30500/18.

Як зазначає представник відповідача у відзиві на позовну заяву, вищезазначені фактичні обставини справи стали правомірною підставою для винесення оскаржуваної постанови, оскільки громадянка Угорщини ОСОБА_1 зобов'язана була вивезти легковий автомобіль марки «Citroen», моделі «СЗ», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3, реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_4, за межі митної території України у термін до 06.06.2017 року або вчинити інші дії, визначені ч. 5 ст. 380 МК України.

Представник відповідача вказує, що у своєму поясненні під час написання протоколу про порушення митних правил громадянка Угорщини ОСОБА_1 зазначила, що пояснити, як на її прізвище зареєстровано автомобіль «Citroen», моделі «СЗ», реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_4, нічого не може, так як особисто вона цей автомобіль не завозила, а їздила через кордон лише пасажиром, і, де знаходиться на даний час транспортний засіб їй не відомо, так як відношення до нього вона не має.

Представник відповідача звертає увагу, що на момент перетину митного кордону жодних документів, які б підтверджували факт аварії чи дії обставин непереборної сили та унеможливили вивезення даного автомобіля за межі митної території України, позивачем надано не було. В ході провадження у справі встановлено, що згідно з інформацією інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають кордон («Аркан») 06.06.2016 року громадянка Угорщини ОСОБА_1 слідувала на митну територію України через митний пост «Тиса» у транспортному засобі «Citroen», моделі «СЗ», реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_4. Опитана посадова особа митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС підтвердила факт здійснення 06.06.2016 року митного оформлення автомобіля марки «Citroen», моделі «СЗ», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3, реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_4, в митному режимі «тимчасове ввезення до одного року» на ОСОБА_1 на підставі поданих до митного контролю документів, у якому остання слідувала на митну територію України через митний пост «Тиса».

Отже, за твердженням представника відповідача громадянка Угорщини ОСОБА_1, ввізши автомобіль марки «Citroen», моделі «СЗ», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3, реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_4, на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення до одного року» взяла на себе передбачене законом зобов'язання щодо своєчасного вивезення його за межі території України. Враховуючи викладене, громадянка Угорщини ОСОБА_1 перевищила строк тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України більше ніж на десять діб, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 481 МК України.

Також представник відповідача зазначає, що згідно з наявними у митниці формами обліку ОСОБА_1 13.06.2017 року вже притягувалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 МК України, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу постановою митниці № 1055/30500/17, який частково нею сплачено 18.04.2018 року в сумі 1267,51 грн. Таким чином, оскаржуваною постановою в справі про порушення митних правил, громадянку Угорщини ОСОБА_1 на підставі та у порядку, що встановлені законом, було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача вважає, що посилання представника позивача на те, що при складанні протоколу про порушення митних правил № 1454/30500/18 були порушені права ОСОБА_1, оскільки будучи угоркою, не розуміючи українську мову, їй не було забезпечено право користуватися рідною мовою та послугами перекладача, не відповідає дійсності та спростовується наступним. Зокрема, у ОСОБА_1 разом із угорським паспортом № ВН 4680440 від 18.05.2016 року, орган, що видав - КЕК КН, наявний український НОМЕР_1 від 20.03.2015 року, виданий органом - 2123. Тобто, вона являється особою з подвійним громадянством, проживає відповідно до даних, зазначених в адміністративному позові в Ужгородському районі, с. Есень, а не як зазначено в протоколі про порушення митних правил № 1454/30500/18: Угорщина, м. Ніредьгаза, вул. Керте, 31, народилася згідно з даними протоколу про порушення митних правил в Ужгородському районі, с. Есень, навчалася в українській школі та зобов'язана володіти українською мовою. При цьому, представник відповідача вказує, що відповідно до ч. 7 ст. 20 Закону України «Про засади державної мовної політики» в усіх загальних середніх навчальних закладах забезпечується вивчення державної мови і однієї з регіональних мов або мов меншин, а тому твердження представника позивача про те, що вона є лише угоркою не відповідає дійсності.

Крім того, представник відповідача зауважує, що під час з'ясування обставин ввезення вищевказаного транспортного засобу на митну територію України ОСОБА_1, уродженка України, Закарпатської області Ужгородського району, с. Есень, 16.03.2018 року надала пояснення, яке записано посадовою особою митниці з її слів. Перед початком відібрання пояснень їй були роз'яснені вимоги ст. 63 Конституції України, було з'ясовано чи потрібні ОСОБА_1 послуги перекладача. Пояснення відбиралося українською мовою, послуг перекладача ОСОБА_1 не потребувала, про що вчинила особисті записи та підписи. В кінці пояснення ОСОБА_1 власноручно вчинила запис «з моїх слів записано вірно». В подальшому ОСОБА_1 без жодних зауважень підписала протокол про порушення митних правил № 1454/30500/18.

Таким чином, на думку представника відповідача, оскаржуваною постановою в справі про порушення митних правил позивача на підставі та в порядку, що встановлені законом було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Від представника позивача 31.05.2018 року на адресу суду надійшло письмове клопотання, в якому зазначає, що враховуючи позицію сторони відповідача, викладену у відзиві у даній справі, повідомляє, що дійсно, у 2017 році, ОСОБА_1 притягалася до адміністративної відповідальності за аналогічне порушення митних правил, проте тоді, на відміну від оскаржуваної постанови, їй було забезпечено право користуватися рідною мовою шляхом залучення перекладача, що вбачається з протоколу від 12.05.2017 року у провадженні № 1055/30500/17. Проте, при складенні іншого протоколу від 16.03.2018 року вищезазначені права були порушені через відсутність перекладача та у подальшому даний протокол покладено в основу оскаржуваної постанови, що вказує на недотримання норм ст. 492, ч. 4 ст. 494 МК України та незаконність постанови від 18.04.2018 року. За наведених обставин представник позивача просить долучити до матеріалів справи копію протоколу від 12.05.2017 року у провадженні № 1055/30500/17, дослідити та врахувати дані факти (обставини) при винесенні рішення. У якості додатку до цього клопотання представником позивача долучено копію протоколу від 12.05.2017 року у провадженні № 1055/30500/17, у якому позивачу було забезпечено перекладача.

За правилами ч. ч. 5, 7 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у відповідності до положень ч. ч. 5, 7 ст. 262 КАС України, не надійшло.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п'ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, відзив на позовну заяву та долучені до нього документи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицького В.А. в справі про порушення митних правил № 1454/30500/18 від 18.04.2018 року громадянку Угорщини ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 17000 грн.

Вказаною постановою встановлено, що 16.03.2018 року, о 16 год. 02 хв., в зону митного контролю на ділянку «В'їзд» митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Golf», реєстраційний номерний знак Республіки Словаччини TV504DA, у якому в якості пасажира слідувала громадянка Угорщини ОСОБА_1 (ОСОБА_1), яка прямувала у приватних справах з Угорщини в Україну. Формою проходження митного контролю громадянка Угорщини ОСОБА_1 (ОСОБА_1), обрала порядок проходження митного контролю по каналу «зелений коридор». До митного контролю громадянкою Угорщини ОСОБА_1 (ОСОБА_1) було подано закордонний паспорт Угорщини - ВН 4680440 від 18.05.2016 року.

Під час здійснення митних формальностей внаслідок спрацювання АСАУР було встановлено, що відносно громадянки Угорщини ОСОБА_1 (ОСОБА_1) наявне орієнтування Закарпатської митниці ДФС від 08.06.2017 року № 9091/07-70-62/66 щодо відсутності інформації про вивезення за межі митної території України транспортного засобу з реєстраційним номерним знаком Республіки Польща НОМЕР_5. В результаті проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме, АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, встановлено, що 06.06.2016 року через митний пост «Тиса» Закарпатської митниці ДФС громадянкою Угорщини ОСОБА_1 (ОСОБА_1) ввезено легковий автомобіль марки «Citroen», моделі «СЗ», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_5, в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року». Станом на 16.03.2018 року транспортний засіб значиться не вивезеним за межі митної території України.

За твердженням митного органу, громадянка Угорщини ОСОБА_1 (ОСОБА_1) зобов'язана була вивезти легковий автомобіль марки «Citroen», моделі «СЗ», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_5, за межі митної території України у термін до 06.06.2017 року або вчинити інші дії, визначені ч. 5 ст. 380 МК України.

Як вказано у постанові, у своєму поясненні під час написання протоколу про порушення митних правил громадянка Угорщини ОСОБА_1 зазначила, що пояснити, як на її прізвище зареєстровано автомобіль «Citroen», реєстраційний номер Польща НОМЕР_5, нічого не може, так як особисто вона цей автомобіль не завозила, а їздила через кордон лише пасажиром, і, де знаходиться на даний час транспортний засіб їй не відомо, так як відношення до нього вона не має.

На момент перетину митного кордону жодних документів, які б підтверджували факт аварії чи дії обставин непереборної сили та унеможливили вивезення даного автомобіля за межі митної території України, нею надано не було.

Отже, за твердженням митного органу громадянка Угорщини ОСОБА_1, ввізши легковий автомобіль марки «Citroen», моделі «СЗ», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_5, на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення до 1 року», взяла на себе передбачене законом зобов'язання щодо своєчасного вивезення його за межі території України.

В ході провадження по справі встановлено, що згідно з інформацією інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають кордон («Аркан») 06.06.2016 року громадянка Угорщини ОСОБА_1 слідувала на митну територію України через митний пост «Тиса» у транспортному засобі «Citroen», реєстраційний номерний знак НОМЕР_4. Опитана посадова особа митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС підтвердила факт здійснення 06.06.2016 року митного оформлення автомобіля марки «Citroen», моделі «СЗ», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_5, в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» на ОСОБА_1 на підставі поданих до митного контролю документів, у якому остання слідувала на митну територію України через митний пост «Ужгород». Відтак, громадянка Угорщини ОСОБА_1 перевищила строк тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України більше ніж на десять діб, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 481 МК України.

У постанові зазначено, що вина громадянки Угорщини ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, підтверджується протоколом про порушення митних правил № 1454/30500/18 від 16.03.2018 року, доповідною запискою державного інспектора Петрик Ю.Р., витягом із бази даних ЄАІС ДФС України та іншими матеріалами справи. Згідно з наявними у митниці форм обліку ОСОБА_1 13.06.2017 року вже притягувалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу постановою митниці № 1055/30500/17. На підставі ч. 2 ст. 35 КУпАП факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, визнано обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративні правопорушення.

Також з тексту постанови слідує, що справу розглянуто без участі громадянки Угорщини ОСОБА_1, яка на розгляд справи не з'явилася, про час та місце розгляду справи її було повідомлено протоколом про порушення митних правил № 1454/30500/18 від 16.03.2018 року, про що свідчить її підпис у протоколі. Клопотання про перенесення розгляду справи про порушення митних правил від неї не надходило. Під час розгляду справи про порушення митних правил адвокатом ОСОБА_2 надано пояснення, яке долучено до матеріалів справи.

Матеріалами справи встановлено, що оскаржувана постанова винесена на підставі протоколу про порушення митних правил № 1454/30500/18 від 16.03.2018 року.

Не погоджуючись із вищевказаною постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернулася із даним позовом до суду.

За змістом ст. 2 КУпАП питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Виходячи зі змісту ст. ст. 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності, є одним із засобів доказування.

Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв'язку з оскарженням.

Нормою ст. 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 489 МК України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 492 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою. Особи, які беруть участь у провадженні у справі про порушення митних правил і не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, давати пояснення, подавати клопотання рідною мовою, а також користуватися послугами перекладача.

В силу положень ч. ч. 4, 5 ст. 494 МК України якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, відмовляється підписати протокол, до протоколу вноситься відповідний запис. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, має право дати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, а також письмово викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу. Власноручно викладені цією особою пояснення додаються до протоколу, про що до протоколу вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подано такі пояснення. У разі складення протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, роз'яснюються її права, передбачені статтею 498 цього Кодексу, та повідомляється про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу, про що до протоколу вноситься відмітка, яка підписується цією особою.

Відповідно до ст. 498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

З матеріалів справи вбачається, що постанову в справі порушення митних правил № 1454/30500/18 від 18.04.2018 року та протокол про порушення митних правил № 1454/30500/18, на підставі якого було винесено оскаржувану постанову, складені відносно громадянки Угорщини ОСОБА_1 (ОСОБА_1).

Під час розгляду митним органом справи про порушення митних правил представником позивача - адвокатом ОСОБА_2 були надані письмові пояснення від 18.04.2018 року, які долучені до матеріалів справи, згідно з якими представник позивача зауважив, що при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1, здійснення прав, передбачених ст. 492, ч. 4 ст. 494 МК України, не було забезпечено, оскільки вона, будучи угоркою, не розуміючи українську мову, не була забезпечена правом користуватися рідною мовою та послугами перекладача. Також, як зазначає представник позивача, не з'ясовано на яку мову слід робити переклад процесуальних дій та процесуальних документів хоча б в усній формі, не кажучи вже про те, що протокол не був вручений в перекладі на мову, якою володіє ОСОБА_1 Відтак, на думку представника позивача, протокол про порушення митних правил № 1454/30500/18 від 16.03.2018 року не є належним та допустимим доказом порушення митних правил ОСОБА_1 Оскільки представник позивача вважає протокол про порушення митних правил недопустимим джерелом доказів, то просив провадження № 1454/30500/18 відносно ОСОБА_1 закрити.

Судом також встановлено, що 12.05.2017 року відносно громадянки України ОСОБА_1 головним державним інспектором відділу митного оформлення № 3 митного посту «Тиса» Закарпатської митниці було складено протокол про порушення митних правил № 1055/30500/17 за ч. 3 ст. 470 МК України, що підтверджується копією відповідного протоколу, який долучений до матеріалів справи. З даного протоколу слідує, що такий складено за участю перекладача, тобто при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 брав участь перекладач.

Відповідно до ст. 503 МК України перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил. Перекладач зобов'язаний точно і в повному обсязі здійснювати доручений йому переклад, у разі необхідності брати участь у проведенні процесуальних дій у справі про порушення митних правил. Як перекладач може виступати посадова особа органу доходів і зборів.

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 16.03.2018 року, написаних державним інспектором Закарпатської митниці ДФС з її слів, вбачається, що ОСОБА_1 недостатньо володіє державною мовою, наявний низький рівень володіння нею українською мовою, про що свідчать орфографічні помилки у написанні ОСОБА_1 власноручно відповідних слів та словосполучень.

Таким чином, суд зазначає, що у порушення вимог ст. ст. 492, 494 МК України перекладач у справі про порушення митних правил № 1454/30500/18 не був залучений, протокол про порушення митних правил № 1454/30500/18 від 16.03.2018 року, на підставі якого було винесено оскаржувану постанову, на рідній мові або зрозумілій для позивача відсутній, при його складенні перекладач не залучався, що на переконання суду, позбавило позивача можливості реалізувати своє право надати власноручно пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, а також позбавило право на захист та на справедливий і всебічний розгляд її справи, чим у свою чергу порушені вимоги ст. 498 МК України.

Вищезазначені недоліки, допущені при складенні протоколу та оформленні матеріалів справи про порушення митних правил, позбавляють суд можливості здійснити всебічне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин правопорушення, як цього вимагає ст. 245 КУпАП, ст. 486 МК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і, як наслідок, здійснити розгляд справи та прийняти законне і обґрунтоване рішення у ній.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

За правилами ч. ч. 1,2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За вищенаведених обставин, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача від порушень з боку відповідача як суб'єкта владних повноважень, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню та постанову заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицького В.А. в справі про порушення митних правил № 1454/30500/18 від 18.04.2018 року, згідно з якою громадянку Угорщини ОСОБА_1 (ОСОБА_1) визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 17000 грн., слід скасувати, а справу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 надіслати на новий розгляд до Закарпатської митниці ДФС.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 76, 77, 241-246, 255, 271, 272, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник - адвокат ОСОБА_2, до заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицького Вячеслава Антоновича про скасування постанови в справі про порушення митних правил - задовольнити частково.

Скасувати постанову заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицького Вячеслава Антоновича в справі про порушення митних правил № 1454/30500/18 від 18.04.2018 року, згідно з якою громадянку Угорщини ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 17000 грн.

Справу про порушення митних правил за ч. 3 ст. 481 МК України щодо ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, надіслати на новий розгляд до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби.

В іншій частині вимог позовної заяви - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Дата складання повного рішення суду - 09 липня 2018 року.

Головуюча О.М. Світлик