Справа № 127/16315/18
Суддя: Вишар І. Ю.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/317/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2018 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Вишара І.Ю.,ОСОБА_1,
при секретарі Федоровій С.М., за участю позивача ОСОБА_2 .М., представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №3 у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про скасування постанови серії БР № 015055 від 15.06.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №3 у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про скасування постанови серії БР № 015055 від 15.06.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позов мотивований тим, що 15.06.2018 року відповідачем винесено постанову серії БР № 15055 в справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 255,00 грн. за порушення ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно постанови 15.06.2018 р. о 10 год. 27 хв. в м. Вінниці по вул. Архітектора Артинова 22 водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем Renault Меgаnе 3 держ. номер НОМЕР_1, здійснив зупинку автомобіля ближче 10 м до пішохідного переходу, порушивши вимоги п. 15.9 ПДР, а також вимоги дорожнього розмітки 1.4, порушивши вимоги р.34 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. Так, про розгляд зазначеної постанови його не було сповіщено про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, не оголошено склад колегіального органу або посадової особи, яка розглядала справу, не розяснено йому права згідно ст. 268 КУпАП, не було заслухано осіб, які беруть участь у розгляді справи, а також не досліджено доказів, оскільки вони фактично були відсутні.

Під час складання постанови позивач був відсутній, а отримав її поштою 25.06.2018 року. Вважаючи оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених в адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення вимог позову, суду надала відеоматеріали щодо вказаної події.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали адміністративної справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.06.2018 року відповідачем винесено постанову серії БР № 015055 в справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 255,00 грн. за порушення ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно постанови 15.06.2018 р. о 10 год. 27 хв. в м. Вінниці по вул. Архітектора Артинова 22 водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем Renault Меgаnе 3 держ. номер НОМЕР_1, здійснив зупинку автомобіля ближче 10 м до пішохідного переходу, порушивши вимоги п. 15.9 ПДР, а також вимоги дорожнього розмітки 1.4, порушивши вимоги р.34 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Так, під час винесення вищезазначеної постанови відносно ОСОБА_2, позивач був відсутній, а отримав її поштою 25.06.2018 року.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся до суду з позовом.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, судом враховано, що відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

В судовому засіданні було досліджено докази, які надані сторонами у справі, з яких вбачається, що ОСОБА_2 ПДР України не порушував.

Відповідно до п.15.9г ПДР зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно п.34 ПДР дорожня розмітка 1.4 (лінія жовтого кольору) позначає місця, де заборонено зупинку та стоянку транспортних засобів.

З досліджених в судовому засіданні доказів та відеоматеріалів не вбачається, що позивач ОСОБА_2 порушив ПДР України, а саме з відеоматеріалів, наданих відповідачем не вбачається, що саме автомобіль позивача з відповідними номерними знаками, який перебуває ближче 10 м від пішохідного переходу або стоїть на дорожній розмітці 1.4.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем та представником відповідача не надано достатніх доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_2, суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне скасувати постанову серії БР № 015055 від 15.06.2018 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 12, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти №3 у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про скасування постанови серії БР № 015055 від 15.06.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - задовольнити.

Постанову інспектора роти №3 у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 серії БР № 015055 від 15.06.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: