Справа № 826/10730/17
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/3502/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

з участю секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Радехівський цукор» до Офісу великих платників податків ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення,

суддя(і) у І інстанції Ланкевич А.З.,

час ухвалення рішення 12 год. 39 хв.,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 30 березня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2017 року до окружного адміністративного суду м. Києва було подано адміністративний позов № 01/1/01 від 17 червня 2017 року, у якому товариство з обмеженою відповідальністю «Радехівський цукор» (далі - ТОВ «Радехівський цукор») просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС (далі - ОВПП ДФС) від 25 травня 2017 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток (далі - ПНП) на суму 18567156,00 грн.

Ухвалою окружного адміністративного суду м. Києва від 13 грудня 2017 року адміністративну справу № 826/10730/17 за вказаним позовом було передано на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року у справі № 826/10730/17 позов було задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що ОВПП ДФС у ході проведеної перевірки не було встановлено доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій ТОВ «Радехівський цукор» з поставки товару меті його діяльності, збитковості таких операцій чи інші обставини, які окремо чи сукупно могли б свідчити про фіктивність здійснених операцій, відсутність факту поставки товару, виконання робіт, надання послуг, а також про те, що реалізацію таких операцій не було обумовлено розумними економічними причинами. Доводи відповідача ґрунтуються виключно на висновках, які є похідними від інформації щодо контрагентів позивача, а не на дослідженні первинних документів, складених за результатами здійснення ТОВ «Радехівський цукор» господарських операцій, на підставі яких були сформовані спірні суми валових витрат.

У апеляційній скарзі ОВПП ДФС просив зазначене судове рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні позову ТОВ «Радехівський цукор» у повному обсязі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що позовна заява ТОВ «Радехівський цукор», подана до окружного адміністративного суду м. Києва 28 серпня 2017 року, підписана особою, яка не мала повноважень на ведення справи, що відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення позову без розгляду.

Окрім того, висновки суду першої інстанції по суті спору не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки, виходячи з інформації, що міститься у наданих для перевірки первинних документах, з урахуванням допитів свідків, матеріалів податкової інформації та інформації, що міститься в ухвалі Сихівського районного суду м. Львова від 6 лютого 2017 року у справі № 464/802/17, ТОВ «Стілпроф», ТОВ «ТК «Ф'ючер ТВП», ТОВ «ДК «Престиж», ТОВ «Лекс Про», ТОВ «Домінант-Інвест», ТОВ «Інветменс Компанія», ТОВ «Маркус Технологія», ТОВ «Арном Груп», ТОВ «Канборт» не могли здійснювати операції з придбання цукру білого кристалічного та жому гранульованого у ТОВ «Радехівський цукор» по наданих для перевірки документах.

Водночас, оскільки відповідно до даних бухгалтерського обліку та відповідних первинних документів встановлено отримання ТОВ «Радехівський цукор» коштів від зазначених суб'єктів господарювання за 2014-2016 роки в сумі 90910583,5грн., то вони фактично є безповоротною фінансовою допомогою. Тому позивачем на порушення підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14, статті 22, статті 23, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового Кодексу України занижено інші доходи на суму отриманих коштів за 2015-2016 роки на суму 59114748,50 грн., що призвело до заниження ПНП всього на суму 10640655,00 грн.

Представник ОВПП ДФС у судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги, викладені у апеляційній скарзі, у повному обсязі. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та у задоволенні позову ТОВ «Радехівський цукор» відмовити.

Представник ТОВ «Радехівський цукор» у ході апеляційного розгляду заперечив обґрунтованість доводів апелянта. Просив залишити оскаржуване судове рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується учасниками справи, 28 серпня 2017 року до окружного адміністративного суду м. Києва було подано адміністративний позов № 01/1/01 від 17 червня 2017 року від імені ТОВ «Радехівський цукор», який було підписано представником ОСОБА_4 на підставі довіреності від 1 лютого 2016 року (а.с. 5-10, 169 т.1).

Ухвалою судді окружного адміністративного суду м. Києва від 6 вересня 2017 року за вказаним позовом було відкрито провадження у адміністративній справі № 826/10730/17.

У подальшому 31 жовтня 2017 року до окружного адміністративного суду м. Києва було подано повідомлення про існування обставин, котрі є підставою для залишення позовної заяви без розгляду, за підписом генерального директора ТОВ «Радехівський цукор» (вих. № 910 від 25 жовтня 2017 року), у якому товариство доводило до відома суду про те, що адміністративний позов № 01/1/01 від 17 серпня 2017 року було подано від його імені особою, яка не мала повноважень на ведення справи, оскільки довіреність від 1 лютого 2016 року на ім'я ОСОБА_4 була скасована 14 серпня 2017 року. При цьому ТОВ «Радехівський цукор» одночасно повідомило окружний адміністративний суд м. Києва про те, що аналогічний позов перебуває на розгляді Львівського окружного адміністративного суду і на підставі приписів пункту 2 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства (у редакції до 15 грудня 2017 року) воно обирає саме Львівський окружний адміністративний суд для розгляду цього адміністративного спору. Одночасно ТОВ «Радехівський цукор» наголосило, що наведене свідчить про наявність обставин, внаслідок яких суд відповідно до вимог закону у обов'язковому порядку залишає позовну заяву без розгляду на підставі положень пунктів 2 та 3 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства (у редакції до 15 грудня 2017 року). До вказаного повідомлення було долучено копію наказу ТОВ «Радехівський цукрор» № 97 від 14 серпня 2017 року «Про анулювання довіреностей», яким підтверджується анулювання довіреності від 1 лютого 2016 року, виданої ОСОБА_4 (а.с. 153-156 т.1).

13 листопада 2017 року до окружного адміністративного суду м. Києва було подано заяву ОСОБА_4 від 7 листопада 2017 року, у якій він доводить до відома суду про те, що ним 17 серпня 2017 року було подано позов від імені ТОВ «Радехівський цукор» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ОВПП ДФС від 25 травня 2017 року № без належних повноважень, оскільки його довіреність від 1 лютого 2016 року була скасована 14 серпня 2017 року, про що йому стало відомо у той же день. При цьому він визнає себе особою, яка подала позов від імені ТОВ «Радехівський цукор» без відповідних повноважень, що є безумовною підставою для залишення судом позову без розгляду на підставі приписів пункту 2 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства (у редакції до 15 грудня 2017 року). До заяви також було додано копію наказу ТОВ «Радехівський цукор» № 97 від 14 серпня 2017 року «Про анулювання довіреностей» (а.с.168-170 т.1).

Окрім того, 13 листопада 2017 року до окружного адміністративного суду м. Києва надійшла заява ТОВ «Радехівський цукор» від 13 листопада 2017 року за підписом представника ОСОБА_5, у якій зазначено, що станом на 13 листопада 2017 року офіційна позиція товариства залишилася незмінною і воно наполягає на тому, що адміністративний позов № 01/1/01 від 17 серпня 2017 року було подано від імені товариства особою, яка не мала повноважень на ведення справи, та повторно вказує на обставини, які є підставою для залишення такого позову без розгляду відповідно до приписів пункту 2 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства (у редакції до 15 грудня 2017 року) (а.с. 175 т.1).

Одночасно ТОВ «Радехівський цукор» було подано клопотання про повернення помилково сплаченого судового збору № 917 від 10 листопада 2017 року, у якому товариство вкотре звертає увагу на зазначені обставини та просить розглянути питання про повернення судового збору (а.с. 177 т.1).

Разом із тим, залишивши наведені обставини без жодного реагування, окружний адміністративний суд м. Києва ухвалою від 13 грудня 2017 року вирішив передати адміністративну справу № 826/10730/17 на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

30 січня 2018 року суддя Львівського окружного адміністративного суду Ланкевич А.З. постановив ухвалу про прийняття до провадження адміністративної справи № 826/10730/17 та призначив її до розгляду по суті на 12 год. 8 лютого 2018 року.

8 лютого 2018 року судове засідання було відкладено у зв'язку із дорученням до справи доповнень до позову ТОВ «Радехівський цукор».

9 лютого 2018 року представником ОВПП було подано до Львівського окружного адміністративного суду клопотання про залишення позовної заяви ТОВ «Радехівський цукор» без розгляду з огляду на подання її особою, яка не мала повноважень на ведення справи (а.с. 263-264 т.2).

У подальшому ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року у задоволенні клопотання представника ОВПП ДФС про залишення позовної заяви без розгляду було відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що заява про залишення позову без розгляду може бути подана лише до початку розгляду справи по суті. Окружним адміністративним судом м. Києва вже надана оцінка можливості залишення позову без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства (у редакції до 15 грудня 2017 року) і суд дійшов висновку про відсутність таких підстав, а представники позивача заявлені позовні вимоги підтримують та вправі розраховувати на судовий захист.

Даючи правову оцінку наведеним обставинам справи, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції до 15 грудня 2017 року) суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Приписами пункту 10 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції з 15 грудня 2017 року) передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із положеннями пункту 2 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції з 15 грудня 2017 року) суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Таким чином, як попередня, так і діюча редакція Кодексу адміністративного судочинства України не передбачали можливості розгляду по суті позовної заяви, поданої особою, яка не має на це повноважень (підписано особою, яка не має права підписувати її). При цьому за таких обставин вказані норми носять імперативний характер, не залишають вирішення питання про можливість залишення такої позовної заяви без розгляду на розсуд суду та не містять норм, які б свідчили про можливість продовження її розгляду за умови подальшого схвалення заявлених у ній вимог належним позивачем.

Окрім того, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на те, що відповідачем не дотримано часових меж подання клопотання про залишення без розгляду позовної заяви, оскільки така заява може бути подана лише до початку розгляду справи по суті.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що приписи частини 2 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції з 15 грудня 2017 року), якими передбачено, що заява про залишення позову без розгляду може бути подана лише до початку розгляду справи по суті, стосуються лише випадку залишення позову без розгляду на підставі заяви самого позивача (пункт 5 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції з 15 грудня 2017 року).

Залишення ж позову без розгляду у випадку, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, є обов'язком суду на всіх стадіях розгляду справи, про що додатково свідчать приписи статей 319 та 354 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції з 15 грудня 2017 року).

Одночасно суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що залишення позову без розгляду у випадку, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, жодним чином не порушує право ТОВ «Радехівський цукор» на звернення до суду із позовом у порядку, встановленому діючим процесуальним законом, яке гарантоване як частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції з 15 грудня 2017 року), так і частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. ТОВ «Радехівський цукор» таким правом скористалося у встановленому процесуальним законом порядку і ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року було відкрито провадження у адміністративній справі № 813/3607/17 за позовом товариства з аналогічними позовними вимогами.

Відповідно до приписів частини 1 статті 319 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції з 15 грудня 2017 року) судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених обставин суд апеляційної інстанції вважає за можливе не давати оцінку доводам апелянта у частині правильності вирішення судом першої інстанції позовних вимог ТОВ «Радехівський цукор» по суті.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, апеляційну скаргу ОВПП ДФС слід задовольнити частково, скасувавши оскаржуване рішення суду першої інстанції із залишенням позову ВАТ «Радехівський цукор» у справі № 826/10730/17 без розгляду.

Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду у відповідності до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 319, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС задовольнити частково.

Скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року у справі № 826/10730/17 та ухвалити нову постанову, якою позов товариства з обмеженою відповідальністю «Радехівський цукор» залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді І.М.Обрізко

Л.П.Іщук

У звязку з хворобою судді Обрізка І.М. постанова підписана16 липня 2018 року.