Справа № 826/8648/17
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2018-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8648/17 Суддя (судді) першої інстанції: Шрамко Ю.Т.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Земляної Г.В., при секретарі - Шевчук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2018 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення № 8159-17 від 17 червня 2015 р, яким позивачеві визначено суму податкового зобов'язання із сплати транспортного податку за 2015 р. у розмірі 25 000 грн. та податкового повідомлення-рішення № 20572-13 від 24 червня 2016 р., яким позивачеві визначено суму податкового зобов'язання із сплати транспортного податку за 2016 р. у розмірі 25 000 грн. з підстав їх протиправності.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 17.06.2015 року № 8159-17 прийняте державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі за текстом - «ДПІ у Солом'янському районі») просить скасувати вказане судове рішення в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову повністю з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема, скаржник звертає увагу на те, що автомобіль позивача є об'єктом оподаткування транспортним податком, а позивач є платником вказаного податку, у зв'язку з чим контролюючим органом було правомірно винесено спірні податкові повідомлення-рішення.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власником автомобіля Toyota Highlander, номерний знак НОМЕР_1, 2013 року випуску, з об'ємом циліндрів двигуна 3456 куб. см.

Рішенням Київської міської ради від 28 січня 2015 року №58/923 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року №242/5629» встановлено в м. Києві місцеві податки і збори, зокрема, податок на майно, який складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю. Вказане рішення опубліковано в газеті «Хрещатик» випуск №20 (1420) від 06 березня 2015 року.

17 червня 2015 р. ДПІ у Солом'янському районі прийняла податкове повідомлення-рішення № 13963-17, яким позивачеві визначено суму податкового зобов'язання із сплати транспортного податку за 2015 р. у розмірі 25 000 грн.

24 червня 2016 р. відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 20572-13, яким ОСОБА_2 визначено суму податкового зобов'язання із сплати транспортного податку за 2016 р. у розмірі 25 000 грн.

Висновки суду першої інстанції щодо правомірності податкового повідомлення-рішення № 20572-13 від 24.06.2016 р. сторонами не оспорюються.

Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України») визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування (тут та надалі норми ПК України у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 названої статті ПК України (тут та надалі норми у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

За змістом пункту 267.3 статті 267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно пункту 267.4 статті 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Пунктом 267.5 статті 267 ПК України установлено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до підпунктів 267.6.1 та 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Підпунктом 267.6.3 пункту 267.6 статті 267 ПК України на органи внутрішніх справ покладено обов'язок до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку податку, а з 1 квітня 2015 року подавати такі відомості у 10-денний строк після закінчення календарного місяця.

Оскільки у власності позивача перебуває автомобіль який є об'єктом оподаткування транспортним податком, ОСОБА_2 є платником цього податку.

Разом з тим, транспортний податок було запроваджено Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року № 71-VIII, який набув чинності з 01.01.2015 р.

В силу положень ст. 10 ПК України транспортний податок належить до місцевих податків.

Відповідно до пункту 12.3 статті 12 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 названої статті ПК України визначено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

За приписами пункту 12.5 ст. 12 ПК України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Із наведеного випливає, що транспортний податок підлягав би нарахуванню та сплаті позивачем у 2015 р. за умови прийняття та оприлюднення органом місцевого самоврядування відповідного рішення до 15 липня 2014 р.

Приймаючи до уваги, що у 2014 р. Київською міською радою рішення про встановлення транспортного податку не приймалось, у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно ж до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий висновок з цього питання Верховний Суд висловив у постанові від 27.03.2018 р. у справі № 820/6849/16.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 10 липня 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя Г.В.Земляна