Справа № 462/1440/18
Суддя: Кирилюк А. І.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/1440/18
Провадження № 2-а/462/113/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Кирилюка А.І.

при секретарі - Гула М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Львові справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БР № 539484 від 05.03.2018 року, а провадження у справі закрити за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що правопорушення не вчиняв, в протоколі не відображено дійсні обставини події. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, оскільки в дійсності він вмикав покажчик повороту при зміні напрямку руху, а вказана постанова інспектора поліції є незаконною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач дав аналогічні пояснення, просив позов задовільнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, надав суду відзив на позовну заяву, до якої додав відеозапис, просив розглядати справу без його участі.

Враховуючи вимоги ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно до ч.2 ст.122 КУпАП Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів.

Згідно з ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 цього Кодексу, - працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень

Судом встановлено, що 05 березня 2018 року інспектором 2 батальойону УПП у Львовскій області лейтенантом поліції Качмар А.Ю. винесена постанова серії БР № 549484, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 05 березня 2017 року о 03 год. 15 хв. на перехресті вул. Любинська та вул. Окружна у м Львові ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 210394-20», номерний знак НОМЕР_1, не увімкнув світловий покажчик повороту при повороті праворуч, чим порушив п.9.2 «б» Правил дорожнього руху України.

Суд приймає до уваги пояснення позивача наведені в позові та надані в судовому засіданні.

Відповідно до оглянутого в судовому засіданні відеозапису, неможливо встановити наявність вказаного в постанові адміністративного правопорушення. Твердження відповідача у відзиві про наявність праворушення є недоведеними жодними доказами, а повідомлення про виявлення ознак наркотичного сп'яніння не доведено належним доказом - постановою суду про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не довів того факту, що при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови було прийняте зазначене рішення на підставі об'єктивних доказів, оскільки жодного доказу на підтвердження обставин, викладених в оскаржуваній постанові, суду не представлено.

Відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити правомірність своїх дій на стадії судового розгляду справи, однак ненадання інших доказів в судовому засіданні давало суду право вирішити справу, обмежившись наявними у справі доказами, що повністю відповідає положенням ст.205 КАС України.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 і ч.3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки чи відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи, що норми КАС України покладають на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов'язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Зі змісту ст. 280 КУпАП випливає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням наявних по справі доказів вбачається, що інспектором поліції порушено норми ст. 245 КУпАП, а саме відповідачем не було вжито належних заходів, спрямованих на своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено, а відповідачем не представлено жодного належного, об'єктивного та обґрунтованого доказу, який би спростовував доводи позивача та вказував на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, то суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Керуючись ст. 122, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст .8, 9, 20, 28, 44, 47, 77, 90, 192, 210-211, 241-246, 250, 294 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задоволити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 539484 від 05.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду в тридцяти денний строк з дня проголошення.

Суддя (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя: