Справа № 363/2144/18
Суддя: Котлярова І. Ю.
Дата ухвалення: 2018-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

05.07.2018 Справа № 363/2144/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Котлярової І.Ю.

за участі секретаря Палій Л.О.,

позивача: ОСОБА_1

відповідача Ковбаса Є.П.

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Вишгородського ВП ГУНП в Київській області Ковбаса Євгенія Петровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним адміністративним позовом, мотивуючи його тим, що 27 травня 2018 року близько 00 годині 10 хвилин, керуючи транспортним засобом «Renault Laguna» номерний знак НОМЕР_1, рухалась із увімкнутими фарами ближнього світла та була зупинена працівниками поліції. Після перевірки документів, поліцейський пояснив, що зупинив транспортний засіб, оскільки вона рухалась із вимкненими фарами ближнього світла в темну пору доби. Під час спілкування із поліцейським, водій ОСОБА_1 просила поліцейського надати докази правопорушення, однак таких доказів поліцейський не надав. Крім того, зазначила, що поліцейський безпідставно вимагав відкрити багажник для огляду. У зв'язку із чим, ОСОБА_1 із постановою про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не згодна, вважає її незаконною та такою, що складена із порушенням вимог закону, а тому просить суд скасувати постанову серії НК № 058521 від 27 травня 2018 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену, за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., провадження по адміністративній справі закрити.

Позивачка у судовому засіданні зазначила, що рухалась у м. Вишгороді керуючи транспортним засобом марки «Renault Laguna» номерний знак НОМЕР_1, та була зупинена працівниками поліції. Після питання про причину зупинки, поліцейські повідомили їй про те, що вона рухалась із вимкненими фари ближнього світла на її автомобілі. Однак поглянувши на панель приладів побачила позначку про те що фари увімкнено. У зв'язку із чим вважає складену постанову неправомірною.

Відповідач у судовому засіданні зазначив, що під час патрулювання, ним було зупинено транспортний засіб марки «Renault Laguna» номерний знак НОМЕР_1, у зв'язку із тим, що транспортний засіб рухався із вимкненими фарами ближнього світла. Під час спілкування з водієм, остання спочатку визнавала свою провину, у подальшому після того, як почула про складання постанови, відмовилась від своїх показів та почала зазначати, що правила дорожнього руху не порушувала.

Також, у судовому засіданні було переглянуто відео запис, який надав поліцейський Ковбаса Є.П. на якому зафіксовано розмову поліцейського та водія ОСОБА_1, в ході якої остання зазначила, що спочатку виїхала із парковки а вже потів увімкнула фари.

Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 058521 від 27 травня 2018 року до позивача було застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення п. 19.1 «а» ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно пункту 19.1 «а» ПДР України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої:

а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Із наданих пояснень ОСОБА_1 у позовній заяві та у судовому засіданні вбачається, що позивачка жодних доказів того, що вона не порушувала правила дорожнього руху не наводить. Однак із постанови про притягнення до адміністративної відповідальності вбачається, що вона була винесена у зв'язку із тим, що водій ОСОБА_1 рухалась із вимкненими фарами ближнього світла.

Дані обставини підтверджуються дослідженим у судовому засіданні записом із нагрудної відеокамери поліцейського, яку надав інспектор патрульної поліції Ковбаса Є.П, та з якої вбачається, що ОСОБА_1 зазначила, що увімкнула фари ближнього світла вже після того, як виїхала із парковки та почала рух по дорозі.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Таким чином, вимога зупинити транспортний засіб є правомірною.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 96 КАС України речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

За правилами ст. 7 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993р. № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Нагрудною камерою патрульного поліцейського зафіксовано, що на місці зупинки водія повідомлено про причину зупинку, а саме, що водій рухався із вимкненими фарами ближнього світла та водій зазначила, що увімкнула фари після того, як виїхала на основну дорогу.

Відповідачем було прийнято до уваги порушення позивачем ПДР України, пояснення водія та прийнято правомірне рішення про накладення на останнього адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 241 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Статтею 286 КАС України, передбачено, що за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу або скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи, на те, що водій ОСОБА_1 дійсно порушила правила ДР, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП, інспектором Ковбасою Є.П. не порушено процедуру щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський діяв в межах наданих законом повноважень, мав право зупиняти, оглядати транспортний засіб, розглянути вказане адміністративне правопорушення та винести постанову НК № 058521 від 27.05.2018 року. Вказана постанова винесена саме за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, ознаки якого визначено ст. 9 КУпАП з метою виховання позивача, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 293 КУпАП, орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень, - залишає постанову без змін, а скаргу або протест без задоволення.

На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред'явлені позовні вимоги є безпідставні та не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 256,268,288,293 КУпАП, суд ,-

ВИРІШИВ:

Залишити адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Вишгородського ВП ГУНП в Київській області Ковбаса Євгенія Петровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення без задоволення, а постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу - залишити без змін.

Повний текст рішення буде виготовлений 09.07.2018 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та регулятивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: І.Ю. Котлярова