Справа № 826/10556/18
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 липня 2018 року місто Київ № 826/10556/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Глорія"
до про Державної архітектурно-будівельної інспекції України визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Глорія" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, у якій просить суд визнати протиправним та скасувати рішення б/н від 14.06.2018 про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на просп. Степана Бандери (колишній просп. Московський), 09-Б в Оболонському районі м. Києва, які затверджені Наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 12.04.2018 №297.

Разом з адміністративним позовом позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення б/н від 14.06.2018 про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на просп. Степана Бандери (колишній просп. Московський), 09-Б в Оболонському районі м. Києва, які затверджені Наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 12.04.2018 №297.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що оскаржуване рішення відповідача не може бути законним, з огляду на очевидні численні порушення відповідача під час здійснення заходу архітектурно-будівельного нагляду та у зв'язку з неправильним застосуванням положень чинного містобудівного законодавства, як викладено у позові. Так, протиправним, на думку позивача, рішенням б/н від 14.06.2018 може бути завдано позивачеві значних збитків, при цьому відновлення порушених прав позивача буде унеможливлене або потребуватиме значних зусиль, часу та витрат.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Однак, у ході розгляду заявленого клопотання судом не виявлено доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Окрім того, суд зазначає, що посилання позивача на протиправність спірного рішення, суд розцінює передчасними, оскільки вказане рішення є предметом оскарження в даній справі, а тому наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення може бути виявлена судом тільки на підставі з'ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв'язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Враховуючи зазначене, виходячи із змісту поданої заяви та доводів наведених позивачем на її обґрунтування, суд дійшов висновку про її необґрунтованість та не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.