Справа № 751/329/16-а
Суддя: Мороз К. В.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/329/16-а
Провадження №2-а/751/149/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Мороз К.В.,

за участю секретаря судового засідання Гнатюк І.М., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (14000, АДРЕСА_1) до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові (14038, м. Чернігів, проспект Перемоги, 139) про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПФУ в м. Чернігові про визнання дій і бездіяльності відповідача щодо обчислення, нарахування і виплати йому пенсії за віком у розмірах, менших, ніж встановлено ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», неправомірними; зобовязання відповідача здійснити перерахунок його пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, починаючи з 09.10.2015 року.

Свої вимоги мотивує тим, що з 17.10.1996 року було вперше призначена пенсія відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 08 жовтня 2015 року позивач відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» досяг пенсійного віку та звернувся до Управління пенсійного фонду України в м. Чернігові з відповідною заявою про призначення пенсії за віком. З 09.10.2015 року було призначено пенсію за віком, проте під час розрахунку та нарахуванні пенсії за віком відповідач не вірно застосував середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України та врахував зазначений показник за 2007 рік у розмірі 1197 грн. 91 коп.. Вважає, що відповідач мав застосувати передбачену ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Позивач стверджує, що він звернувся до відповідача з відповідною заявою за розясненнями та з вимогою припинити порушення його права і привести розмір його пенсійних виплат у відповідність до вимог законодавства, проте на його звернення відповідач надіслав письмову відповідь від 23.12.2015 року № 778/02/В-7, в якій повідомив, що пенсія йому нарахована згідно чинного законодавства.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала і в його задоволенні просила відмовити. Пояснила, що позивач був отримувачем пенсії з 17.10.1996 року і право на призначену вже пенсію за ним зберігається і може бути змінено лише порядок її виплати. Зазначила, що законодавством не передбачено право повторного призначення пенсії, а тому коли позивач звернувся до УПФУ в м. Чернігові з заявою про призначення пенсії за віком, управління не відмовляло у здійсненні призначення пенсії (враховуючи те, що позивачу вже була призначена пенсія за вислугу років), а здійснило переведення з одного виду пенсії на іншу на підставі ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено:

ОСОБА_1 з 17.10.1996 року перебував на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримував пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З обліку ОСОБА_1 знятий 01.01.2015 року. 09 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в м. Чернігові з заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 200). Розпорядженням 11704 від 22.10.2015 року ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії (за новою формулою) (а.с.201).

Згідно довідки ГУ ПФУ в Чернігівській області від 28.09.2015 року № 5124 ОСОБА_1 перебував на обліку в головному управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримував пенсію за вислугу років в розмірі 1527,21 грн.. Вперше пенсія призначена УМВС в Чернігівській області з 17.10.1996 року п/с № 6641 (пенсіонер МВС). Знятий з обліку з 01.01.2015 року (а.с.199)

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ) встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Згідно із статтею 1-1 Закону №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону №1058-ІV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до статті 7 Закону № 2262-ХІІ, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Частиною першою статті 9 Закону України №1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ( надалі Закон №1058-ІV ) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у звязку з втратою годувальника.

Згідно із частиною першою статті 40 Закону №1058-ІV, обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами пенсійного фонду України.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз приписів статті 45 Закону №1058-ІV свідчить про те, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший (в даному випадку за віком) пенсійний орган може враховувати заробітну плату за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії на інший, призначені саме згідно Закону України №1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України №1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІVпозивач звернувся у жовтні 2015 року вперше. Крім того, після звільнення із служби в органах внутрішніх справ позивач продовжував працювати в публічному акціонерному товаристві «Облтеплокомуненерго» з 10 жовтня 2015 року та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Оскільки позивач не надавав згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попередньої пенсії, тому відповідач протиправно зменшив розмір пенсії позивача, застосувавши показник заробітної плати за 2007 рік.

З огляду на положення ч.2 ст.11 КАС України, для повного захисту порушених прав позивача, судом враховується, що позивач оспорював фактично не тільки визначення відповідачем періоду і розміру показника середньої заробітної плати, а також оспорював і рішення в частині переведення на інший вид пенсії, а не призначення пенсії за віком відповідно до поданої заяви, що вбачається з обґрунтування позовних вимог викладених в адміністративному позові від 19 січня 2016 року.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що Управління пенсійного фонду України в місті Чернігові протиправно відмовило у призначенні пенсії ОСОБА_1 згідно Закону України № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідно до його заяви від 09.10.2015 року і здійснило нарахування пенсії згідно абзацу 2 ч.3 ст. 45 Закону №1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Тому необхідно зобовязати Чернігівське обєднане управління Пенсійного фонду України, оскільки саме дана юридична особа є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові, здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 09 жовтня 2015 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, з урахуванням раніше виплаченої пенсії.

Керуючись ст. ст. 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (14000, АДРЕСА_1) до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України (14005, м. Чернігів, проспект Миру, 44) про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові щодо призначення, обчислення, нарахування і виплати пенсії ОСОБА_1 за віком у розмірі меншому, ніж встановлено ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Чернігівське обєднане управління Пенсійного фонду України здійснити з 09 жовтня 2015 року перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, з урахуванням раніше виплаченої пенсії.

Повне судове рішення складено 04 липня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя К.В. Мороз