Справа № 813/1678/18
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №813/1678/18
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

11 липня 2018 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сподарик Наталія Іванівна, розглянувши заяву позивача Громадської організації «За рівні права та можливості» про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Громадської організації «За рівні права та можливості» до Львівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Громадська організація «За рівні права та можливості» (місцезнаходження: 79026, м.Львів, вул.Карманського, 6/3) звернулася до суду з позовною заявою до Львівської міської ради (місцезнаходження: 79006, м.Львів, пл.Ринок, 1), в якій просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні дозволу позивачу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки на вул.Карманського між будинками 4а, 6 і 6а у м.Львові, орієнтовною площею 0,542га, для облаштування і обслуговування майданчику дозвілля та спорту для людей з особливими потребами;

- зобов'язати відповідача у місячний строк з дня набранням рішенням законної сили, надати позивачу дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки на вул.Карманського між будинками 4а, 6 і 6а у м.Львові, орієнтовною площею 0,542га, для облаштування і обслуговування майданчику дозвілля та спорту для людей з особливими потребами.

Ухвалою суду від 02.05.2018 року в адміністративній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

10 липня 2018 року до суду надійшла заява позивача Громадської організації «За рівні права та можливості» про забезпечення позову, шляхом заборони Львівській міській раді вчиняти дії, спрямовані на надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування та/або у власність земельної ділянки на вул.Карманського між будинками 4а, 6 та 6а у м.Львові, орієнтовною площею 0,542 га та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул.Карманського між будинками 4а, 6 та 6а у м.Львові, орієнтовною площею 0,542 га до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Заява про забезпечення позову розглядається судом в порядку ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи й заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Частина 2 ст.151 КАС України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Із системного аналізу вимог наведених статей слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Як передбачено ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

Таким чином, із цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Проте, із поданої заяви про забезпечення позову не вбачається підставності вжиття таких заходів, а лише міститься посилання на ймовірність прийняття відповідачем рішення про надання третім особам дозволу на виготовлення проекту землеустрою на спірну земельну ділянку та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Водночас, позивачем, окрім того, що у заяві лише вказано на протиправність розпоряджень відповідача, не наведено суду істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів зацікавленої сторони, або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення у зв'язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

Судом такі підстави також не встановлені.

Більш того, суд до доводів позивача, викладених у заяві про забезпечення позову ставиться критично, оскільки з аналогічних підстав оцінку вказаним діям відповідача при винесенні спірних рішень буде надано за наслідками розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, а не на стадії розгляду заяви про забезпечення позову.

Суд зазначає, що сам факт подання позову не може бути підставою для забезпечення позову. Загалом, важливим є зауважити, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті.

У той же час, суд вбачає за необхідне наголосити на тому, що порушене право учасника справи буде відновлене з моменту його порушення, якщо таке буде судом встановлено при розгляді справи по суті.

Таким чином, подана заява про забезпечення позову є необґрунтованою та непідтвердженою жодними доказами, а вжиттям такого заходу забезпечення позову фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, без встановлення будь-яких обставин, дослідження доказів у судовому засіданні, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви позивача Громадської організації «За рівні права та можливості» про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Громадської організації «За рівні права та можливості» до Львівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії - відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України, та у строки визначені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки визначені ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Сподарик Н.І.