Справа № 826/4189/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

12 липня 2018 року справа №826/4189/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Форвард-СВ" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Форвард-СВ")
доГоловного управління Держпраці у Київській області (далі по тексту - відповідач, ГУ Держпраці у Київській області)
провизнання протиправною та скасування постанови від 14 березня 2017 року №132 про накладення штрафу

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає протиправною постанову відповідача, у зв'язку з тим, що колективний договір не є обов'язковим, а відповідальність за його відсутність чинним законодавством не передбачена.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/4189/17; закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідачем письмового відзиву або пояснень з приводу позовних вимог до суду не надано.

В судовому засіданні 02 жовтня 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти позову заперечив; на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Відповідно до пунктів 1, 2 Положення про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №386/2011 (далі по тексту - Положення №386) Державна інспекція України з питань праці (Держпраці України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України.

Держпраці України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття в частині призначення нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно пункту 7 Положення №386 Держпраці України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Процедура проведення відповідачем перевірок встановлена Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 02 липня 2012 року №390 (далі по тексту - Порядок №390).

Відповідно до пункту 7 Порядку №390 за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

З 27 лютого 2017 року по 02 березня 2017 року на підставі наказу від 20 лютого 2017 року №422 та направлення на перевірку від 20 лютого 2017 року №387 на підприємстві позивача проведено позапланову перевірку додержання законодавства про працю, за результатами якої посадовими особами відповідача складено Акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №26-158/214 (далі по тексту - акт перевірки).

В акті перевірки встановлено: порушення вимог статті 11 Кодексу законів про працю України та статті 2 Закону України "Про колективні договори і угоди" - у разі використання найманої праці на підприємстві, в установі, організації, які мають права юридичної особи, незалежно від форм власності і господарювання, не укладено колективний договір, на момент проведення перевірки підтверджуючих документів наявності колективного договору не надано; порушення вимог статті 142 Кодексу законів про працю України правила внутрішнього трудового розпорядку не затверджені трудовим колективом за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил, правила внутрішнього трудового розпорядку працівників ТОВ "Форвард-СВ" затверджені директором ОСОБА_1

14 березня 2017 року першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Київській області, розглянувши акт перевірки щодо порушень позивача, прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №132, якою на підставі абзацу 8 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України, на ТОВ "Форвард-СВ" накладено штраф у розмірі 3 200,00 грн.

Згідно частин першої та другої статті 265 Кодексу законів про працю України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення; порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення; недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення; недотримання встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучаються до виконання обов'язків, передбачених законами України "Про військовий обов'язок і військову службу", "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення; недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення; вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення; порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Таким чином, в межах спірних правовідносин необхідно встановити факт порушення ТОВ "Форвард-СВ" вимог трудового законодавства, встановлених під час перевірки.

Відповідно до статті 11 Кодексу законів про працю України колективний договір укладається на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману працю і мають права юридичної особи.

Колективний договір може укладатися в структурних підрозділах підприємства, установи, організації в межах компетенції цих підрозділів.

Згідно статті 1 Закону України "Про колективні договори і угоди" колективний договір, угода укладаються на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів працівників та роботодавців.

Статтею 2 Закону України "Про колективні договори і угоди" передбачено, що колективний договір укладається на підприємствах, в установах, організаціях (далі - підприємства) незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману працю і мають право юридичної особи.

Колективний договір може укладатися в структурних підрозділах підприємства в межах компетенції цих підрозділів.

Угода укладається на національному, галузевому, територіальному рівнях на двосторонній або тристоронній основі: на національному рівні - генеральна угода; на галузевому рівні - галузеві (міжгалузеві) угоди; на територіальному рівні - територіальні угоди.

Суд звертає увагу на те, що ні Законом України "Про колективні договори і угоди", ні Кодексом законів про працю України не встановлено обов'язку підприємств, установ, організацій щодо укладення колективного договору.

Слід також зазначити, що міжнародними нормами, зокрема, Конвенцією Міжнародної організації праці №98 "Про застосування принципів права на організацію і ведення колективних переговорів" та Рекомендацією Міжнародної організації праці №91 передбачено укладання колективного договору на добровільних засадах, зокрема статтею 4 Конвенції передбачено, що там де це необхідно, вживаються заходи, що відповідають умовам країн, з метою сприяння повному розвитку і використанню процедури ведення переговорів на добровільній основі між підприємцями та організаціями підприємців, з однієї сторони, і організаціями трудящих, з іншої сторони, з метою регулювання умов праці шляхом укладення колективних договорів.

Позицію аналогічного змісту викладено у листі Міністерства юстиції України від 05 квітня 2006 року №21-5-197 щодо надання роз'яснення стосовно обов'язковості укладення колективного договору на підприємстві.

Суд звертає увагу на те, що відповідальності за відсутність колективного договору на підприємстві, чинним законодавством не передбачено.

Таким чином, враховуючи, що чинним законодавством встановлюється право, а не обов'язок підприємств, установ та організацій щодо укладення колективного договору, суд приходить до висновку про відсутність порушення з боку позивача вимог статті 11 Кодексу законів про працю України та статті 2 Закону України "Про колективні договори і угоди".

В частині висновків акта перевірки про порушення позивачем статті 142 Кодексу законів про працю України, суд звертає увагу на наступне.

Статтею 142 Кодексу законів про працю України передбачено, що трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.

У деяких галузях народного господарства для окремих категорій працівників діють статути і положення про дисципліну.

З аналізу вказаної правової норми вбачається, що правила внутрішнього трудового розпорядку, яких мають дотримуватися всі працівники підприємства, затверджуються загальними зборами трудового колективу.

Разом з тим, як встановлено в акті перевірки, та не заперечується позивачем, правила внутрішнього трудового розпорядку працівників ТОВ "Форвард-СВ" затверджено директором ОСОБА_1 одноособово, що суперечить вимогам статті 142 Кодексу законів про працю України.

Судом встановлено, що штраф на ТОВ "Форвард-СВ" накладено на підставі абзацу 8 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України, а саме за порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, тобто за будь-яке порушення вимог трудового законодавства.

Таким чином, враховуючи порушення позивачем вимог статті 142 Кодексу законів про працю України, суд приходить до висновку, що ГУ Держпраці у Київській області правомірно накладено штраф на ТОВ "Форвард-СВ", а тому оскаржувана постанова скасуванню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність оскаржуваної постанови з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "Форвард-СВ" не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Форвард-СВ" (02094, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1, офіс 717; ідентифікаційний код 35626950) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Кузьменко