Справа № 522/16477/17
Суддя: Шенцева О. П.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/810/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (ОСОБА_2) до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу», 07.08.2017 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до Одеської міської ради з звернення про надання безоплатної первинної правової допомоги щодо інформації стосовно наявності в межах земельних ділянок, на яких розташовані памятки культурної спадщини місцевого значення, зокрема, памятки архітектури та містобудування, земель, які не підлягають передачі у приватну власність відповідно до статті 83 Земельного кодексу України.

23.08.2017 року департаментом комунальної власності Одеської міської ради надіслано відповідь від 21.08.2017 року № 01-26/1045 на адресу ОСОБА_3, яка за твердження позивача суперечить рішенням та діям Одеської міської ради за подібних правових ситуацій, про які йдеться у зверненні ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Одеської міської ради, оскільки перелік памяток культурної спадщини, що не підлягають приватизації, затверджений Законом України «Про Перелік памяток культурної спадщини, що не підлягають приватизації» від 23.09.2008 року № 574-VI і заборона приватизації памятки унеможливлює і передачу у приватну власність відповідних земель.

Таким чином, департаментом комунальної власності надано неякісну правову допомогу й порушені такі принципи державної політики у сфері надання безоплатної правової допомоги як верховенство права, законність, забезпечення якості безоплатної правової допомоги (частина 1 статті 5 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», зокрема).

Відтак, позивачка вважає, що цими діями субєкта владних повноважень порушені її права, а саме права на якісну безоплатну первинну правову допомогу, відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу».

У звязку з чим, позивач просила визнати протиправними дії департаменту комунальної власності Одеської міської ради щодо надання ОСОБА_2 неякісної правової допомоги з питань зазначених у зверненні від 07.08.2017 року № 31-ко-4707 та зобовязати департамент комунальної власності Одеської міської ради у строк встановлений законом надати ОСОБА_2 розяснення з правових питань відповідно до звернення від 07.08.2017 року № 31-ко-4707 і у той же строк подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, поважних причин неявки суду не представив, але надав відзив в якому просив відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 2 статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 07 серпня 2017 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до Одеської міської ради зі зверненням про надання безоплатної первинної правової допомоги від 07.08.17р. № З1-Ко-4707 щодо надання інформації стосовно наявності в межах земельних ділянок, на яких розташовані памятки культурної спадщини місцевого значення, зокрема, памятки архітектури та містобудування, земель, які не підлягають передачі у приватну власність, відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України.

21 серпня 2017 року департаментом комунальної власності Одеської міської ради надано відповідь № 01-26/1045 про те, що земельні ділянки входять до складу земель, які не можуть передаватись у приватну власність, відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України.

Позивач не погоджується з вказаним висновком Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, та стверджує, що памятками культурної спадщини місцевого значення, зокрема, памятки архітектури та містобудування які не внесені до Переліку памяток культурної спадщини, що не підлягають приватизації, затвердженого Законом України «Про Перелік памяток культурної спадщини, що не підлягають приватизації» від 23.09.2008 року № 574-VI (із змінами), не є об'єктами природно заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність.

Згідно статті 3 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно статті 8 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» право на безоплатну первинну правову допомогу згідно з Конституцією України та цим Законом мають усі особи, які перебувають під юрисдикцією України.

Згідно статті 9 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» суб'єктами надання безоплатної первинної правової допомоги в Україні є:

1) органи виконавчої влади;

2) органи місцевого самоврядування;

3) фізичні та юридичні особи приватного права;

4) спеціалізовані установи.

У відповідності до положень частини 4 статті 10 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування у разі письмового звернення осіб про надання будь-якого з видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 7 цього Закону, з питань, що віднесені до їх повноважень, зобов'язані надати такі послуги протягом 30 календарних днів з дня надходження звернення.

Відповідно до частини 3 статті 10 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування забезпечують проведення особистого прийому осіб висококваліфікованими працівниками, які можуть чітко і доступно надати роз'яснення положень законодавства та консультації з питань реалізації прав і свобод людини і громадянина та виконання обов'язків.

Таким чином, проаналізувавши вимоги позивача, враховуючи положення норм права і фактичні обставини справи, що підтверджується зібраними по справі доказами, суд змушений прийти до висновку про необхідність задоволення позову в частині зобовязання департаменту комунальної власності Одеської міської ради щодо надання позивачу розяснення з правових питань відповідно до звернення від 07.08.2017 року № 31-ко-4707.

Також слід зазначити, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обовязок субєкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обовязок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дії департаменту комунальної власності Одеської міської ради щодо надання позивачці неякісної правової допомоги з питань зазначених у зверненні від 07.08.2017 року № 31-ко-4707, суд вважає, що вона не ґрунтується на Законі. Чинним законодавством не розкрито поняття «неякісної правової допомоги», а тому суд позбавлений можливості надання оцінки відносно ступеню якості наданої правової допомоги, та як наслідок визнавати з цього приводу дії протиправними.

Більш того, суд не вбачає підстав для визнання дій департаменту комунальної власності Одеської міської ради протиправними, оскільки Відповідачем було розглянуто звернення Позивача в порядку та строк передбачений законодавством та надано відповідь, копія якої міститься в матеріалах справи.

Враховуючи вищезазначене, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2-14, 19-20, 72-77, 90, 139, ч. 4 ст. 229, 241-246, 250 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ОСОБА_2) до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобовязати департамент комунальної власності Одеської міської ради у строк встановлений законом надати ОСОБА_1 розяснення з правових питань відповідно до звернення від 07.08.2017 року № 31-ко-4707.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя:

27.06.18