Справа № 756/13100/17
Суддя: Луценко О. М.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/756/87/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12липня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Луценка О.М.,

при секретарі Трінько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Херсоні Микитаса Даніїла Юрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 у жовтні 2017 р. звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 21 вересня 2017 р. він керуючи автомобілем VOLVO FH 13/480 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом NOOTEBOOM EURO-54-03 д.н.з. НОМЕР_2 на 203 км а/д Одеса- Мелітополь-Новоазовськ, був зупинений інспектором Микитас Д.Ю., який після вимірювання габаритів транспортного засобу (вантажу) склав постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП України та накладено штраф в розмірі 510 грн.

Із зазначеною постановою позивач не погоджується, оскільки вважає, що була порушена процедура розгляду виявленого правопорушення, крім того, заміри вантажу проводились інспектором без відповідного спеціального обладнання, у зв'язку з чим просив визнати протиправними дії інспектора Микитас Д.Ю. та скасувати постанову від 21.09.2017 р. (ас. 6).

В судове засідання позивач не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав письмовий відзив на позов, відповідно до якого просив у позові відмовити, а справу розглянути за його відсутності (ас. 19-22) .

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підстаі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 217 КпАП України, посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов'язків.

Згідно ч. 1, 3 ст. 8 КпАП України, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що постановою серії БР № 505157 від 21.09.2017 р., винесеної інспектором Микитас Д.Ю. на позивача ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за порушення вимог п. 22.5 ПДР, а саме перевезення великогабаритного вантажу, ширина якого перевищувала 3,60 м без погодження з органами Національної поліції, чим порушено вимог ст. 132-1 КУпАП (а.с. 7).

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповдіно до положень ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, передбачені ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 р., у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1,статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 3,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Як вбачається з оскаржуваної постанови та не спростовано позивачем ОСОБА_1, останній 21.09.2017 р. керував транспортним засобом, габарити вантажу якого перевищували встановлені Законом норми.

Суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 не надав жодних доказів в підтвердження своїх доводів та обґрунтувань, щодо неправомірності дій інспектора Микитас Д.Ю. та безпідставності винесеної постанови.

Згідно ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно ч. 1 ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскільки дані про порушення позивачем ОСОБА_1 п. 22.5 Правил дорожнього руху України встановлені постановою у справі про адміністративне правопорушення, винесеної у відповідності до вимог чинного законодавства та уповноваженою посадовою особою, твердження позивача про безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим.

Таким чином, суд вважає, що постанова серії БР № 505157 по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної інспектором Микитас Д.Ю. від 21.09.2017 р. винесена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Відповідно ч. 1 ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні підтвердився факт наявності в діях позивача адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КпАП України за обставин, викладених у постанові серії БР № 505157, а тому вимоги позову ОСОБА_1 не знайшли своє обґрунтування та підтвердження в судовому засіданні та у їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 33, 217, 245, 252 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 10, 77, 241-246, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Херсоні Микитаса Даніїла Юрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Луценко