Справа № П/811/57/17
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №П/811/57/17
у справі № 811/57/17 за позовом Управління капітального будівництва Кіровоградської обласної державної адміністрації до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування приписів та постанов.
11 січня 2017 року Управління капітального будівництва Кіровоградської обласної державної адміністрації звернулось до суду з адміністративним позовом в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати припис Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області № 391/2016ю-Кд від 23 грудня 2016 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт;
- визнати протиправним та скасувати припис Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області № 392/2016ю-Кд від 23 грудня 2016 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;
- визнати протиправною та скасувати постанову Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області № 1011-3/79/3041 від 27 грудня 2016 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності;
- визнати протиправною та скасувати постанову Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області №1011-3/80/3042 від 27 грудня 2016 року про накладення штрафу у сфері містобудівної діяльності;
- визнати протиправною та скасувати постанову Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області №1011-3/81/3043 від 27 грудня 2016 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Кіровоградській області №1011-3/79/3041 від 27 грудня 2016 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Кіровоградській області №1011-3/80/3042 від 27 грудня 2016 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Кіровоградській області №1011-3/81/3043 від 27 грудня 2016 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2018 року постанову суду першої інстанції скасовано в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови Управління капітального будівництва Кіровоградської обласної державної адміністрації № 1011-3/81/3043 від 27 грудня 2016 року накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Відмовлено у задоволенні позову Управління капітального будівництва Кіровоградської обласної державної адміністрації в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови № 1011-3/81/3043 від 27 грудня 2016 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у сумі 592 000,00 гривень. Змінено постанову суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат. В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 04 липня 2018 року постанову суду апеляційної інстанції скасовано, а постанову суду першої інстанції залишено в силі.
Верховний Суд у цій справі дійшов висновку про те, що позивач вжив усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення, а тому постанова Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Кіровоградській області №1011-3/81/3043 від 27 грудня 2016 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у зв’язку з виконанням будівельних робіт без дозволу на виконання будівельних робіт, є протиправною. Такий висновок суду обґрунтовано тим, що позивач не знав і не міг знати про категорію складності об’єкта будівництва, а тому діяв, виходячи з того, що будівництво належить до ІІІ категорії складності, а відтак розпочинаючи будівництво на підставі декларації (без дозволу) не усвідомлював, що порушує правила, що регулюють будівельну діяльність.
Проте, з постановою Верховного Суду від 04 липня 2018 року я не погоджуюсь з огляду на наступне.
Проектною організацією ТОВ "ПВІ "Агропроект" у робочому проекті об’єкта будівництва «Капітальний ремонт будівлі Кіровоградського обласного центру дитячої на юнацької творчості по вулиці Шульгіних, 36 у м. Кропивницький, Кіровоградська область» визначено, що об'єкт відноситься до класу наслідків (відповідальності) СС2 і має ІІІ категорію складності.
Підставою для прийняття відповідачем постанови № 1011-3/81/3043 від 27 грудня 2016 року слугувала та обставина, що за наслідком перевірки дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, виявлено, що згідно отриманої відповіді від управління освіти, науки, молоді та спорту Кіровоградської обласної державної адміністрації (№ 01-13/1943/1-38 від 20 грудня 2016 року) станом на 01 грудня 2016 року штатна кількість працівників Кіровоградського обласного центру дитячої на юнацької творчості становила 118 осіб та максимальна кількість одночасного перебування відвідувачів - 880 осіб. Відповідно до таблиці А.1 додатку А ДСТУ НБ В.1.2-16:123 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об’єктів будівництва», даний об’єкт відноситься до класу наслідків СС» та має ІV категорію складності за ознакою «Можлива небезпека для здоров’я людей, які періодично перебувають на об’єкті». Посилаючись на те, що об’єкт будівництва «Капітальний ремонт будівлі Кіровоградського обласного центру дитячої на юнацької творчості по вулиці Шульгіних, 36, м. Кропивницький, Кіровоградська область» відповідно до Закону відноситься до ІV категорії складності, відповідач вказував на те, що право на виконання будівельних робіт виникало у замовника лише після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.
Відповідно до статті 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у редакції на час спірних правовідносин, усі об'єкти будівництва за складністю архітектурно-будівельного рішення та/або інженерного обладнання поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності.
Категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до будівельних норм та державних стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва.
Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.
Порядок віднесення об'єктів до IV і V категорій складності визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2011 року № 557 встановлено, що віднесення об'єкта будівництва до відповідної категорії складності здійснюється проектувальником і замовником.
Відповідно до частин першої та другої статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", у редакції на час спірних правовідносин, замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;
реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності;
видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.
Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.
Відповідно до частини першої та другої статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», редакції на час спірних правовідносин, право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об’єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об’єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.
Дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.
За наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.
Згідно із абзацом другим частини першої статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", у редакції на час спірних правовідносин, суб'єкти містобудування, які здійснюють проектування об'єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за нестворення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, незабезпечення приладами обліку води і теплової енергії, а також за заниження категорії складності об'єкта будівництва: проектна організація - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.
За змістом пункту 5 частини другої статті 2 вказаного закону, у редакції на час спірних правовідносин, суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання, на об'єктах IV категорії складності - у розмірі трьохсот сімдесяти мінімальних заробітних плат.
Таким чином відповідно до положень вказаних норм закону суб'єктами правопорушення є суб'єкти містобудування, які здійснюють проектування об'єктів, експертизу проектів будівництва, а також замовники будівництва.
З огляду на ту обставину, що вище зазначений об’єкт будівництва належить до ІV категорії складності, та враховуючи відсутність у позивача дозволу на виконання будівельних робіт на даному об'єкті, вважаю, що постанова Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області про накладення штрафу №1011-3/81/3043 від 27 грудня 2016 року є обґрунтованою та такою, що прийнята у відповідності до закону та з урахуванням обставин справи.
Щодо посилання у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року на те, що постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 21 березня 2017 року, яка набрала законної сили, у справі № 811/42/17, встановлено вину проектної організації щодо визначення неправильної категорії складності, за що її притягнуто до відповідальності, слід зазначити, що вона не має преюдиційного значення у справі, яка розглядається, а отже не звільняє позивача від виконання покладених на нього обов’язків у сфері містобудівної діяльності.
Так, за змістом частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Встановлені судовим рішенням, зокрема, у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи лише за умови, що в ній беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. До того ж преюдиційне значення мають не правові висновки суду, а обставини (факти), встановлені судом в іншій справі, які не є тотожними поняттями.
За таких обставин, постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 21 березня 2017 року, на яку посилається суд касаційної інстанції, не відповідає зазначеним критеріям преюдиційності.
Вважаю, що у цій справі необхідно було прийняти рішення про відмову у задоволенні касаційної скарги та залишити постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2018 року без змін.
Суддя: Коваленко Н.В.