Справа № 805/2691/18-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 р. Справа№805/2691/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Шинкарьова І.В., при секретарі судового засідання Заїченко Я.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2018 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - Маріупольське УПФУ), у якому Позивач просить:

- визнати протиправним дії відповідача Маріупольського УПФУ при призначені пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- скасувати рішення Маріупольського УПФУ щодо відмови у призначенні пенсії від 20 лютого 2018 року;

- зобов'язати Маріупольського УПФУ здійснити призначення пенсії Позивачу за віком з урахуванням стажу роботи з січня 1974 року по травень 1976 рік та з вересня 1978 року по грудень 1994 рік на колгоспі «Першого травня» Ленінського району Автономної республіки Крим.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Маріупольського УПФУ йому відмовлено в зарахуванні стажу періоду роботи з січня 1974 року по травень 1976 рік та з вересня 1978 року по грудень 1994 рік на колгоспі «Першого травня» через те, що відсутні дані про перейменування або реорганізацію підприємства, не можливо здійснити перевірку відомостей зазначених у довідках Останівськой сільської ради Автономної республіки Крим. У зв'язку з чим, Відповідач відмовив у призначенні пенсії.

Ухвалою суду від 18 травня 2018 року у справі відкрито спрощене провадження та призначено засідання на 12 червня 2018 року.

12 червня 2018 року розгляд справи відкладено до 10 липня 2018 року.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов та просить у його задоволенні відмовити. Посилається на те, що ним правомірно відмовлено у призначенні пенсії, у зв'язку з відсутністю у ОСОБА_1 необхідного страхового стажу роботи.

До судового засідання сторони не з'явилися, від позивача та представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі.

На підставі статей 205, 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку про розгляд справи у відкритому судовому засіданні за відсутності представників сторін та без здійснення фіксування судового процесу.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається з копії паспорта громадянина України Серії НОМЕР_1, виданого Приморським РВ МВС міст Маріуполя України в Донецькій області від 12 вересня 2013 року.

Відповідач - Маріупольське управління Пенсійного фонду України у Донецької області () є суб'єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

20 листопада 2017 року Позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком, згідно ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Із записів трудової книжки колгоспника № 563 від 19 серпня 1975 року позивача вбачається, що ОСОБА_1, зокрема:

- відповідно до запису від 19 серпня 1975 у 1974 році позивач прийнятий у колгосп різноробочим;

- відповідно до запису від 30 березня 1976 року у 1975 році працював трактористом;

- відповідно до запису від 13 березня 1979 року позивач працював на колгоспі трактористом з 1978 року по 1994 роки включно

- 21 вересня 1996 року звільнений за власним бажанням, запис про звільнення засвідчений печаткою колгоспа «Першого травня» Ленінського району Автономної республіки Крим.

Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами повний робочий день.

Як вбачається з архівної довідки від 02 січня 2013 року, яка видана Останівськой сільської ради позивача прийнято робітником до колгоспу «Першого травня» Ленінського району Автономної республіки Крим та працював з січня 1974 року по травень 1976 року, з вересня 1992 року по грудень 1994 року. Крім того, з 14 грудня 1992 року колгосп «Першого травня» реорганізовано у АСП «Першого травня», відповідно до рішення загальних зборів Протоколу №03 від 20 квітня 1992 року, 28 квітня 2000 року АСП «Перше травня» реорганізовано в СТОВ «Хлебороб» и ВАТ «Прогрес-21» відповідно до рішення загальних зборів Протоколу №1 від 18 березня 2000 року. Відповідно до рішення 13 сесії 4 збору від 06 жовтня 2004 року трудовий архів АСП «Перше травня» прийнято на збереження до Останівськой сільської ради.

Як вбачається зі змісту архівної довідки та записів в трудовій книжці - періоди роботи, номера наказів за якими позивач приймався на роботу, професія (посада), за якою позивач працював у спірні періоди, не мають розбіжностей.

У рішенні Відповідача від 20 лютого 2018 року зазначено, що до пільгового стажу не зараховано період роботи з січня 1974 року по травень 1976 рік та з вересня 1978 року по грудень 1994 рік на колгоспі «Першого травня» через те, що відсутні дані про перейменування або реорганізацію підприємства, не можливо здійснити перевірку відомостей зазначених у довідках Останівськой сільської ради Автономної республіки Крим..

На підставі викладеного, Відповідачем не зараховано цей період роботи до страхового стажу.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон № 1058-ІV від 09.07.2003 року "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV) та Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі Закон № 1788-XII).

Статтею 26 Закону №1058-IV визначено умови призначення пенсії за віком і встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Відповідно до статті 26 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як вбачається з статті 62 Закону № 1058-ІV, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка; порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту першого Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Суд зазначає, що в оскаржуваному рішенні Відповідач посилається на відсутність даних про перейменування або реорганізацію підприємства.

В той же час, архівною довідкою Останівськой сільської ради підтверджено стажу роботи з січня 1974 року по травень 1976 року, з вересня 1992 року по грудень 1994 року в колгоспу «Першого травня» та АСП «Перше травня».

Таким чином, при винесенні спірного рішення Відповідачем протиправно не прийнято до уваги відомості, щодо стажу роботи позивача з січня 1974 року по травень 1976 року, з вересня 1992 року по грудень 1994 року в колгоспу «Першого травня» та АСП «Перше травня, які містяться у архівний довідці Останівськой сільської ради та надані Позивачем разом з заявою про призначення пенсії.

За приписами статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини й громадянина безпосередньо на підставі Конституції України - гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Доводи відповідача, які наведені у відзиву, не є обґрунтованими з огляду на те, що Порядок, затверджений постановою КМУ №637 від 12 серпня 1993 року, було прийнято саме з метою створення юридичних механізмів підтвердження трудового стажу працівників з метою належної реалізації ними права на пенсійне забезпечення, в зв'язку з чим Порядком передбачено кілька альтернативних способів підтвердження трудового стажу, які можуть бути застосовані в різних ситуаціях (на підставі інших, ніж трудова книжка, документів або на підставі показань свідків).

За таких обставин та з урахуванням відомостей, які містяться у трудовій книжці Позивача та в архівній довідці від 02 січня 2018 року період роботи з січня 1974 року по травень 1976 року, з вересня 1992 року по грудень 1994 року в колгоспу «Першого травня» є підтвердженим.

Відповідно до частини першої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі "Ковач проти України" від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору щодо неможливості здійснити перевірку відомостей зазначених у довідках Останівськой сільської ради , суд зазначає наступне.

Уважно дослідивши вказану довідку, суд звертає увагу на те, що вона видана згідно з змістом трудової книжки позивача. Зазначена обставина свідчить про те, що довідка Останівськой сільської ради від 02 січня 2013 року оформлена належним чином та відповідає вимогам до офіційних документів, встановлених законодавством.

До того ж, факт роботи позивача з січня 1974 року по травень 1976 рік та з вересня 1978 року по грудень 1994 рік на колгоспі «Першого травня» підтверджується копією трудової книжки, яка наявна в матеріалах справи та дійсність якої не ставиться під сумнів відповідачем та довідкою Останівськой сільської ради від 02 січня 2013 року.

У цьому контексті, суд зазначає, що неможливість перевірити відомості зазначених у довідках необхідних відповідачу документів не залежить від волі позивача, оскільки така неможливість спричинена тимчасовою окупацію Криму, під час яких на території Криму залишились всі первинні документи стосовно отримуваного позивачем доходу.

Крім цього, суд зауважує, що у відповідності до законодавства у сфері пенсійного забезпечення обов`язок щодо перевірки обґрунтованості відомостей, зазначених у довідках про заробітну плату пенсіонерів, покладено виключно на Пенсійні органи, а делегування такого обов`язку взагалі не передбачено. Цей факт свідчить про те, що вимога відповідача щодо підтвердження інформації, яка міститься у довідці, первинними документами є необґрунтованою та такою, що безпідставно перекладає функціональні обов`язки органу державної влади на громадянина України та створює перепони у реалізації його гарантованого права на соціальний захист.

Таким чином, аналізуючи вищезазначені норми права, враховуючи обставини справи та наявні докази, суд приходить до висновку про те, що позивач, звертаючись до Пенсійного органу для призначення пенсії надав всі необхідні документи, передбачені відповідним порядком, що свідчить про безпідставність доводів відповідача та протиправне неврахування ним довідки Останівськой сільської ради від 02 січня 2013 року при призначенні пенсії позивачу.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб'єкти владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх рішень.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у врахуванні довідки про заробітну палату позивача є безпідставною та не обґрунтованою, а позовні вимоги вважає такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Разом з тим суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення (перерахунок) пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

Отже, після скасування рішення відповідач зобов'язаний повторно розглянути заяву позивача від 20 жовтня 2017 року, зареєстровану за №3753, про призначення пенсії, з урахуванням встановлених судом у справі обставин.

За вимогами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України У виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27-а, код ЄДРОПОУ 42171861) про визнання протиправним дії відповідача Маріупольського УПФУ при призначені пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, скасування рішення Маріупольського УПФУ щодо відмови у призначенні пенсії від 20 лютого 2018 року, зобов'язання Маріупольського УПФУ здійснити призначення пенсії Позивачу за віком з урахуванням стажу роботи з січня 1974 року по травень 1976 рік та з вересня 1978 року по грудень 1994 рік на колгоспі «Першого травня» Ленінського району Автономної республіки Крим - задовольнити частково.

Визнати незаконним рішення Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 20 лютого 2018 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, відповідно до статті 26 розділу 3 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зобов'язати Маріупольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 жовтня 2017 року, зареєстровану за №3536, з урахуванням встановлених судом обставин у справі.

Стягнути з Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами Кодексу адміністративного судочинства в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 16 липня 2018 року.

Суддя Шинкарьова І.В.