Справа № 815/2469/18
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2469/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (вул.Єврейська,28, м. Білгород-Дністровський, Одеська область,67700) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовом (а.с.30-32) звернувся ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (далі - ОПФУ), у якому позивач просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виключення з розрахунку пенсії заробітної плати за період з 2000 по 2009 роки та нездійснення перерахунку розміру призначеної пенсії відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням заробітної плати з 01.01.1973 по 31.12.1977 року та зобов'язати відповідача включити з розрахунку пенсії заробітну плату за період з 2000 по 2009 роки; здійснити перерахунок розміру призначеної пенсії відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням заробітної плати з 01.01.1973 по 31.12.1977 роки з моменту її призначення.

Позивач зазначив, що він перебуває на обліку у Білгород-Дністровському ОПФУ та отримує пенсію за віком з 17.01.2011року, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За його заявою йому був здійснений перерахунок пенсії та з 01.01.2018 року її розмір склав 1675,88грн. з урахуванням стажу 38 років 10міс 27 днів. Оптимальний період заробітної плати становить з 01.01.1073 по 31.12.1997 року, що відповідає дійсності. Однак, розмір пенсії обчислено з урахуванням заробітної плати згідно з довідкою від 31.01.2011 № 24, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «АТП 15107», з 01.01.1973 по 31.12.1977 та з 01.07.2000 по 30.11.2004, з 01.11.2005 по 30.06.2009 роки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскільки у розрахунок розміру пенсії взято заробітну плату за період з 2000 по 2009 роки, то, відповідно, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати суттєво зменшено та складає 1,01730, що вплинуло і на розмір призначеної йому пенсії, та з чим він не погоджується, оскільки таке призвело до порушення його законних прав та інтересів.

Позивач вважає за можливе на даний час здійснення перерахунку його пенсії відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням заробітної плати з 01.01.1973 по 31.12.1977 та виключення з розрахунку заробітної плати за період з 2000 по 2009 роки та, оскільки, відповідач із цим не погоджується, він змушений звернутися до суду.

Ухвалою суду від 29.05.2018 року позов залишений без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків (а.с.24-26).

Ухвалою суду від 20.06.2018 року відкрите провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності до ст.263 КАС України (а.с.2-4).

02.07.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.54-56).

У відзиві на позов представник відповідача вважав позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки вимоги позивача про виключення з розрахунку пенсії заробітної плати за період з 2000 по 2009 роки не ґрунтуються на положеннях ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Загальна тривалість страхового стажу позивача становить 466 місяців. Таким чином, відповідно до вищенаведених вимог Закону виключено може бути лише 46 місяців страхового стажу, що відповідає 10 відсоткам тривалості страхового стажу позивача.

Оптимальний період заробітної плати становить період з 01.01.1973 по 31.12.1977 року, тобто період з якого проведеного розрахунок пенсії з дати права (17.01.2011).

Представник відповідача зазначив, що відповідно до розрахунку заробітної плати, який додається до суду періоди страхового стажу з 01.02.2001 по 30.11.2004 оптимізовано, тобто виключено при розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії.

Таким чином, вимоги позивача щодо виключення з розрахунку пенсії заробітної плати за періоди більшої тривалості є такими, що не відповідають нормам законодавства.

Дослідивши та проаналізувавши надані учасниками справи докази у їх сукупності, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 знаходиться на обліку з Білгород-Дністровському ОПФУ та отримує пенсію за віком з 17.01.2011 року, призначену відповідно до Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

24.01.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в який просив перерахувати йому пенсію, надавши архівні довідки від 20.10.2017 року №893 та №894 щодо заробітної плати в АТП (а.с.15).

Листом ОПФУ від 30.01.2018 року №16/Щ-01 ОПФУ позивача повідомлено, що Розмір пенсії станом на 01.01.2018 р. становить 1675,88 грн., в тому числі: 1487,12 грн. - основний розмір пенсії (1,01730*3764,40*0,38833); 188,76 грн. - доплата за понаднормовий стаж 13 років (1452,00* 13%)

Розмір пенсії обчислено з урахуванням стажу 38 років 10 місяців 27 днів (стаж враховано по 30.06.2009 р.) та заробітної плати згідно довідки від 31.01.2011 р. №24 виданої Товариством з обмеженою відповідальністю "АТП 15107" з 01.01.1973 р. по 31.12.1977 р. та з 01.07.2000 р. по 30.11.2004 р., з 01.11.2005 р. по 30.06.2009 р. згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу. Індивідуальний коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1 - 0,38833. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становить 3829,52 грн. (1,01730*3764,40 грн., де 1,01730- індивідуальний коефіцієнт заробітної плати; 3764,40 - середній заробіток в галузях економіки за 2016 р.).

До пенсійної справи внесено період заробітної плати з 01.01.1973 р. по 31.12.1998 р. яка міститься в пенсійній справі та згідно оригіналів наданих до звернення довідок про заробітну плату № 893,894 від 20.10.2017 р. виданих архівним відділом виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради за період з 01.01.1979 р. по 29.08.1984 р. та з 01.04.1988 р. по 31.12.1998 р. Оптимальний період заробітної плати становить з 01.01.1973 р. по 31.12.1977 р., тобто період з якого проведено розрахунок пенсії з дати права (17.01.2011). Проводити перерахунок пенсії на підставі довідок наданих до звернення недоцільно, в зв'язку з тим, що зменшується коефіцієнт заробітної плати (а.с.16).

Позивач не погодився з даною відповіддю та оскаржив її до ГУ ПФУ в Одеській області (а.с.17)

Листом ГУ ПФУ від 12.03.2018 року позивача повідомлено, що пенсію йому обчислено правильно, розрахунок заробітку відповідає вимогам ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с.18)

Позивач вважав неправомірною бездіяльність відповідача щодо не здійснення йому перерахунку пенсії з виключенням з розрахунку заробітної плати за період з 2000 по 2009 роки, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини між сторонами регламентовані Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який згідно із його преамбулою розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Статтею 5 Закону визначена сфера його дії.. Цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням..

Відповідно до ст.1 Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Частиною 1 ст.24 Закону, яка визначає періоди, з яких складається страховий стаж, встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст. 40 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю І групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Таким чином, Законом чітко визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Виключенням з цього правила є лише то, що за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Вказана норма права, яка регламентує порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, не дозволяє пенсійному органу не враховувати при визначенні заробітної плати період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року, а лише дозволяє оптимізувати його шляхом виключення періоду до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Саме таким чином, була визначена заробітна плата для обчислення пенсії позивачу, якому врахований оптимальний період заробітної плати з 01.01.1973 року по 31.12.1977 року.

Оскільки загальна тривалість страхового стажу позивача становить 466 місяців, відповідно до вимог Закону виключено 46 місяців страхового стажу, що відповідає 10 відсоткам тривалості страхового стажу позивача. Періоди страхового стажу з 01.02.2001 по 30.11.2004 оптимізовано, тобто виключено при розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії.

Суд дійшов висновку, що відповідачем дотримано вимог ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи позивача, який посилається на ті самі норми Закону, суд не приймає до уваги, оскільки вони ґрунтується на їх помилковому тлумаченні.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідач діяв правомірне, надавши позивачу відповідь на його заяву про визначення йому пенсії відповідно до норм законодавства.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи встановлені обставини суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,5,6,7,9,139,242-246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (вул.Єврейська,28, м. Білгород-Дністровський, Одеська область,67700, ) про визнання протиправною бездіяльності щодо не виключення з розрахунку пенсії заробітної плати за період з 2000 по 2009 роки та нездійснення перерахунку розміру призначеної пенсії відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням заробітної плати з 01.01.1973 по 31.12.1977 роки та зобов'язання включити з розрахунку пенсії заробітну плату за період з 2000 по 2009 роки та здійснити перерахунок розміру призначеної пенсії відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням заробітної плати з 01.01.1973 по 31.12.1977 роки з моменту її призначення.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В.Катаєва

.