Справа № 727/4103/18
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/4103/18

Головуючий у 1-й інстанції:Смотрицький В.Г.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

11 липня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з адміністративним позовом до управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГБ №491991 від 31.03.2018 про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, в розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 85 грн. 00 коп. Також позивач просив закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.04.2018 адміністративний позов залишено без руху у зв'язку з пропущенням строку звернення до суду та не поданням заяви про поновлення строку звернення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.05.2018 адміністративний позов повернуто позивачеві та зазначено, що підстави наведені позивачем в клопотанні про поновлення строку на оскарження, є неповажними.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги та жоден з учасників справи в судове засідання не з'явився, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, оскаржувана постанова винесена 31.03.2018, отримана позивачем 07.04.2018.

Позивач 11.04.2018 вперше звернувся з позовом до Шевченківського районного суду м.Чернівці щодо визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГБ №491991 від 31.03.2018.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.04.2018 в справі №727/3560/18 адміністративний позов залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

24.04.2018 позивачем повторно подано позов до Шевченківського районного суду м.Чернівці щодо визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГБ №491991 від 31.03.2018.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.04.2018 адміністративний позов залишено без руху у зв'язку з пропущенням строку звернення до суду та не поданням заяви про поновлення строку звернення.

03.05.2018 позивач до суду першої інстанції подав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з посиланням, що строк пропущений у зв'язку з тим, що строк на підготовку та подачу адміністративного позову припав на Християнські свята, а саме "Вербну неділю" та Великдень.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.05.2018 адміністративний позов повернуто позивачеві та зазначено, що підстави наведені позивачем в заяві про поновлення строку на оскарження, є неповажними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд першої інстанції в своїй ухвалі від 14.05.2018 зазначив, що процесуальний закон обмежує право звернення особи до адміністративного суду певними часовими рамками. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Така позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, який зокрема у справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії», вказав, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом прав, а тому суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного позивачем строку для звернення до суду, оскільки ним не доведено поважності причин його пропуску.

Посилання позивача у своїй заяві від 03.05.2018 про поновлення строку звернення до адміністративного суду з посиланням, що строк пропущений у зв'язку з тим, що строк на підготовку та подачу адміністративного позову припав на Християнські свята, а саме "Вербну неділю" та Великдень не є обґрунтованими, оскільки позивач не позбавлений був можливості звернутися із апеляційною скаргою у будь-який інший день, передбаченого законом, а не чекати останнього дня його закінчення. В свою чергу "Вербна неділя" не являється вихідним днем.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції встановлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов'язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Також колегія суддів зазначає, що посилання позивача на догляд за матір'ю, яка померла 12.05.2018, як на поважну причину пропуску строку звернення до суду (подання позовної заяви), не беруться до уваги, оскільки докази даної дії не були надані до суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення. Крім того, позивач в своїй заяві про поновлення строку звернення до суду зазначає інші, поважні на його думку, причини.

Відповідно до ч.4 ст.296 КАС України якщо в апеляційній скарзі наводяться нові докази, які не були надані суду першої інстанції, то у ній зазначається причина, з якої ці докази не були надані.

Згідно з ч.4 ст.308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Позивачем до суду апеляційної інстанції подано копію свідоцтва про смерть матері, згідно якого вона померла 12.05.2018 року. Однак доказів того, що позивач здійснював за нею догляд до суду не надано.

Враховуючи вище зазначене та оскільки доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 12 липня 2018 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г. Полотнянко Ю.П.