Справа № 820/2279/18
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 липня 2018 р. №820/2279/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Панченко О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, )

до Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (вул. Космонавта Комарова, буд. 1,м. Первомайський,Харківська область,64102, )

про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Головне управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень від 10.07.2018р., просить суд:

- стягнути до бюджету кошти у розмірі 768494,14 грн. в рахунок погашення податкового боргу з Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (вул. Космонавта Комарова, буд. 1, м. Первомайський, Харківська область, 64102, ), з усіх відкритих розрахункових рахунків;

- повернути надмірно сплачену Головним управлінням ДФС у Харківській області суму судового збору у розмірі 8704,78 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства рахується податковий борг на загальну суму 1129606,14 грн., який виник на підставі самостійно визначених податкових зобов'язань у розмірі 868403,76 грн. згідно уточнюючих податкових декларацій, самостійно нарахованих платником штрафних санкцій у сумі 29330,00 грн., штрафних санкцій визначених контролюючим органом за результатом акту перевірки №18945/20-40-12-12-09/2271472, згідно податкового повідомлення - рішення від 27.12.2017 року № у сумі 6406,15 грн. по строку сплати 05.02.2018 року, пені у сумі 225466,23 грн. Отже, наразі податковий борг є узгодженим, а тому підлягає стягненню, у зв'язку із чим контролюючий орган просить суд позов задовольнити.

Представник позивача - Гануленко А.О., у судове засідання прибув, не заперечував щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.

Від представника відповідача надійшла заява, в якій останній просить суд здійснити розгляд справи без участі представника, в порядку письмового провадження. Та зазначає, що не заперечує щодо позовних вимог, викладених в уточненій позовній заяві від 10.07.2018р.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе розгляд та вирішення справи в порядку письмового провадження, беручи до уваги положення ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено, що Первомайське комунальне виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства зареєстровано в якості суб'єкта господарювання - юридичної особи 24.01.1995 року , про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що підтверджується витягом (а.с. 9-12).

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем подано до контролюючого органу уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 03.11.2017 року: за червень 2017 року № на суму 5089,76 грн., штрафна санкція - 903,00 грн., за листопад 2015 року № на суму 347000,00 грн., штрафна санкція - 10410,00 грн., за січень 2016 року № на суму 133711,00 грн., штрафна санкція - 4011,00 грн., за лютий 2016 року № на суму 100001,00 грн., штрафна санкція - 3000,00 грн., за березень 2016 року № на суму 192051,00 грн., штрафна санкція - 5762,00 грн., за липень 2016 року № на суму 85371,00 грн., штрафна санкція - 2561,00 грн., за червень 2017 року № штрафна санкція на суму 2683,00 грн., податкову декларацію за листопад 2017 року № від 20.12.2017 року на суму 5180,00 грн., а також пеня у сумі 225466,23 грн. (від заявленої суми 226154,18 грн. сплачено 687,95 грн.) (а.с. 15-22).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI.

Відповідно до п.п.19-1.1.34 п. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов'язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

Положеннями п.54.1 ст. 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

За правилами п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Суд зазначає, що відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового Кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, заявлена контролюючим органом сума податкових зобов'язань, в тому числі штрафних санкцій за несвоєчасну сплату таких зобов'язань у розмірі 897733,76 грн. є узгодженою та підлягає сплаті до бюджету.

Також, з матеріалів справи вбачається, що фахівцем Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.п.75.1.1 п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями проведено камеральну перевірку Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (код 22714272) з питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Результати перевірки оформлені актом №18945/20-40-12-12-09/22714272 від 09.11.2017 року, яким зафіксовано порушення положень абз.14 п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (а.с. 26-30).

На підставі акту перевірки №18945/20-40-12-12-09/22714272 від 09.11.2017 року, позивачем винесено податкове повідомлення - рішення № від 27.12.2017 року (а.с. 23).

Приписами п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно п. 75.1 ст. 75, п. 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Приписами п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно до п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Положеннями п.1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України визначено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Згідно п.п.54.3.2 п. 54.3 ст.54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачено зобов'язання платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Разом з тим, згідно п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З метою інформування платника податків про наявність податкового боргу, на адресу платника податків надіслано податкову вимогу №685-17 від 05.07.2017 року, яка отримана головним бухгалтером відповідачем 05.07.2017 року, про що свідчить підпис у податковій вимозі (а.с. 39).

Відповідно до п.п.14.1.137 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно до п.95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

З матеріалів справи встановлено, що 05.07.2017 року позивачем прийнято рішення про опис майна в податкову заставу №18 (а.с. 39 зі зворотного боку).

Крім того, 05.07.2017 року позивачем направлено до Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства лист 647/10/20-28-17-026 щодо самостійного виділення майна платника податків, яке було б можливо використати як джерело погашення податкового боргу (а.с. 40).

Листом від 28.07.2017 року №440 відповідач повідомив Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області, що всі активи підприємства задіяні у виробничому процесі і не можуть бути реалізовані в рахунок погашення податкового боргу (а.с. 40 зі зворотного боку).

Суд зазначає, що згідно уточненого розрахунку суми податкового боргу, станом на 04.07.2018 року сума боргу складає 768494,14 грн., в тому числі пеня 225466,23 грн. та на час розгляду справи у добровільному порядку не погашена.

За таких обставин, вимога суб'єкта владних повноважень про стягнення податкового боргу визнається судом обґрунтованою, оскільки, податковий обов'язок в повному обсязі відповідач не виконав, утворена внаслідок цього сума заборгованості відповідає визначенню податкового боргу згідно з п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вище наведене, суд доходить висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 1,2, 6,7,19, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) до Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (вул. Космонавта Комарова, буд. 1, м. Первомайський, Харківська область, 64102, ) про стягнення податкового боргу, - задовольнити.

Стягнути до бюджету кошти у розмірі 768494,14 грн. в рахунок погашення податкового боргу з Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (вул. Космонавта Комарова, буд. 1, м. Первомайський, Харківська область, 64102, ), з усіх відкритих розрахункових рахунків.

Повернути надмірно сплачену Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) суму судового збору у розмірі 8704 (вісім тисяч сімсот чотири) грн. 78 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення у відповідності до ст. 295 цього Кодексу. Або в порядку, передбаченому п.15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Панченко