Справа № 804/8694/17
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2018 року Справа № 804/8694/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Голубе полумя ШБВ", третя особа: Кам'янська об`єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості,-
В обґрунтування позову позивач зазначив, що в інтегрованих картках платника податків станом на 12.10.2017 р. обліковується податковий борг з податку на додану вартість на загальну суму 72 266,61 грн. у звязку з несплатою узгоджених сум податкових зобов'язань на підставі самостійно наданих податкових декларацій з податку на додану вартість.
Дніпродзержинською ОДПІ засобами поштового зв'язку направлялася податкова вимога №3548-23 від 04.11.2015 р. на адресу ТОВ «Голубе полум'я ШБВ» на загальну суму 41 900, 66 грн., однак, як стверджує позивач, заборгованість так і не була сплачена.
Ухвалою суду від 18 грудня 2017 року відкрито спрощене провадження у справі.
Ухвалою суду від 12 лютого 2018 року визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.
ТОВ «Голубе полум'я ШБВ» є добросовісним платником податків, оскільки завжди сплачує податки своєчасно..
15 600,00 грн. податку на додану вартість за травень 2017 року;
18 500,00 грн. перераховано за червень 2017 року (платіжне доручення № 3 від 27 червня 2017 року);
23 833,00,00 грн. перераховано за липень 2017 року;
28 червня 2017 року підприємством перераховано 3 000,00 гривень за липень 2017 року, 11 серпня 2017 року 4 000,00 грн. та 15 серпня 2017 року 17 000,00 грн.;
31 серпня 2017 року підприємством перераховано 13 500,00 грн. по ПДВ за серпень 2017 року.
Загальна сума узгоджених податкових зобовязань за вказаний період становить 63 090,00 грн.
Загальна сума сплачених податкових зобовязань за даний період склала 71 600, 00 грн.
Всі задекларовані відповідачем податкові зобовязання були сплачені своєчасно, а тому нарахування пені є безпідставним.
Згідно вимог п.25 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, який затверджено Постановою КМУ від 16.10.2014 р. №569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість», розрахунок з бюджетом у зв'язку з поданням уточнюючого розрахунку відповідно до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, сплата податкових зобов'язань, визначених контролюючим органом відповідно до підпунктів 54.3.1, 54.3.2, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Кодексу, та сплата передбачених Кодексом штрафних санкцій і пені здійснюються платником податку з поточного рахунка до відповідного бюджету.
Тобто з електронного рахунку погашаються суми податкових зобов'язань, задекларованих платником податку в податкових деклараціях з ПДВ за звітні (податкові) періоди з 01.02.2015 р., а суми податкових зобов'язань з ПДВ, які платник визначив в уточнюючих розрахунках до податкових декларацій з ПДВ, суми ПДВ, донараховані платнику контролюючим органом за результатами перевірок, суми штрафів та пені сплачуються не з електронного рахунку платника, а з його поточного рахунку. Таким чином, підприємство не дотрималось вимог діючого законодавства, внаслідок чого і виник податковий борг з податку на додану вартість.
Крім того, вимогами ПК України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представник відповідача заперечував проти задоволення адміністративного позову.
Представник третьої особи в судове засідання не прибув, письмові пояснення стосовно адміністративного позову не надав.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступні обставини.
Згідно податкової декларації № НОМЕР_1 від 16.06.2017 року позивачем задекларовано до сплати 6 679,00,00 гривень податку на додану вартість за травень 2017 року.
Згідно податкової декларації № НОМЕР_2 від 18.08.2017 року відповідачем задекларовано до сплати 18 267,00 гривень податку на додану вартість за червень 2017 року.
Згідно податкової декларації № НОМЕР_3 від 18.08.2017 року відповідачем задекларовано до сплати 23 833,00,00 грн. податку на додану вартість за липень 2017 року.
28 червня 2017 року відповідачем перераховано 3 000,00 грн. податку на додану вартість за липень 2017 року згідно платіжного доручення №4 від 28 червня 2017 року.
11 серпня 2017 року відповідач перерахував 4 000,00 грн. податку на додану вартість за липень 2017 року згідно платіжного доручення №5 від 11 серпня 2017 року.
15 серпня 2017 року відповідачем перераховано 17 000,00 грн. податку на додану вартість за липень 2017 року згідно платіжного доручення №6 від 15 серпня 2017 року.
Згідно податкової декларації № НОМЕР_4 від 19.09.2017 року відповідачем задекларовано до сплати 14 311,00 грн. податку на додану вартість за серпень 2017 року.
31 серпня 2017 року відповідачем перераховано 13 500,00 грн. податку на додану вартість за серпень 2017 року, що підтверджується платіжним дорученням № 13 від 31 серпня 2017 року.
Як передбачено пп. 16.1.3, п. 16.1. ст. 16 ПК України платник податків зобовязаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Відповідно до пп.16.1.4, п. 16.1. ст. 16 ПК України платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п. 31.1. ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Таким чином, при зверненні до суду контролюючий орган надає докази наявності у відповідача податкового боргу, за стягненням якого він звернувся до суду.
Отже, доводи позивача про несплату узгоджених сум податкових зобов'язань на підставі самостійно поданих відповідачем податкових декларацій з податку на додану вартість спростовано матеріалами справи.
Суд вважає, що протягом судового розгляду справи наявність у відповідача узгодженої суми податкового боргу не доведено.
Також враховуючи, що податок відповідачем сплачувався вчасно, а тому безпідставним є і нарахування пені.
У зв'язку з тим, що заборгованість у відповідача перед Державним бюджетом відсутня, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Керуючись ст. ст. 241-246, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 04 червня 2018 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 04 червня 2018 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1