Справа № 369/12881/17
Суддя: Усатов Д. Д.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/28/18
РІШЕННЯ

Іменем України

19.06.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.,

за участю секретаря Ярмак О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону № 2 полку № 1 Управління патрульної поліції у місті Києві Дорожньої поліції Давидчука Володимира Володимировича, третя особа - Департамент патрульної поліції, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати серії АР № 487536 від 17 листопада 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором Давидчук Володимир Володимирович за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. закрити провадження відносно нього за ч.1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а саме без всебічного та об'єктивного з'ясування поліцейським обставин справи, при відсутності достатніх доказів його винуватості в адміністративному правопорушенні.

Зокрема позивач зазначає, що 17.11.2017 року він, керуючи легковим автомобілем Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1, рухався по проспекту Академіка Глушкова в напрямку села Чабани. Під час руху вказаною вулицею його було зупинено працівниками поліції, прізвище патрульного якої позивачу невідомо. Після зупинки керованого ним транспортного засобу, до нього підійшов поліцейський та пояснив, що причиною зупинки було те, що позивач рухався у крайній лівій смузі при вільній правій, чим порушив вимоги п. 11.2 Правил дорожнього руху.

На підставі цього інший співробітник поліції, а саме рядовий поліції Давидчук Володимир Володимирович виніс постанову(серія АР № 487536) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто за відмову пред'явити поліс обов'язкового страхування наземних транспортних засобів, якою накладено штраф в розмірі 425 грн.

Постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства ні,одо її змісту та процедури складення, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Постанова складалася інспектором, який мене не зупиняв, чи порушував я правила дорожнього руху він знати не може оскільки доказів правопорушення не надано, свідків не опитано, тобто факт порушення оснований на припущеннях, що с порушенням закону, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

В судове засідання засідання позивач не з'явився, подав через канцелярію суду заяву про слухання справи у її відсутності, долучив до заяви копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АК/7298911 від 06.09.2017 автомобіля Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду пояснення та клопотання про слухання справи у його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився з невідомих причин, про дату судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАСУ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що постановою серії АР № 487536 від 17.11.2018, винесеною поліцейським роти №1 батальйону №2 полку №1 з УПП в м.Києві ДПП рядовим поліції Давидчуком В.В., яким на позивача було накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 грн. Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_1 17.11.2017 року о 09 год. 10 хв. в м. Києві по проспекті Академіка Глушкова, 32 , керуючи транспортним засобом Toyota Camry, ДНЗ НОМЕР_1, рухався у крайній лівій смузі при вільній правій, чим порушив вимоги п. 11.2 Правил дорожнього руху, відмовився пред'явити поліс обов'язкового страхування наземних транспортних засобів, чим своїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідками, технічними засобами, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

В оскаржуваній постанові інспектор не врахував приписів частин 1-3 ст. 7 КУпАП про необхідність розгляду і вирішення справ не інакше як на підставі наступних засад: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Положеннямист. 251 КУпАП саме на посадову особу (заявленого субєкта оскарження) покладається обов'язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи; запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких не вистачає.

Відповідно до приписів ст. 72 КАС Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків. Докази суду надають учасники справи. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи. Дотримуючись умов ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Отже, ймовірне вчинення позивачем адміністративного правопорушення, доказами не підтверджується і ґрунтується на припущеннях зацікавленої у результатах службової особи: постанови, яка не може бути визнана як належний та допустимий доказ.

Згідно ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. На виконання вказаної вимоги, суд запропонував всім учасникам провадження надати відповідні докази, а відповідача зобов'язав довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі не відібрав пояснення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не встановлено свідків правопорушення, не зазначено чи здійснювався відеозапис правопорушення, передбаченого п.11.2 ПДР. До постанови про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Обґрунтованими є доводи позивача, щодо порушення його прав накладенні адміністративного стягнення.

Згідно з ч.1 ст. 268 КУПаП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Частина четверта ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Частина четверта ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим, ст. 276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету ОСОБА_4 Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами:

1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину;

2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані;

3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї;

4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію;

5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст. 245, 258, 268, 276, 280 КУпАП, а відтак є незаконними. Оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому суд відповідно до вимог ст.ст. 247 п. 1, 293 КУпАП, скасовує вказану постанову і закриває провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 77, 242, 244, 245, 246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 122, 245, 247 п.1, 280, 288, 289, 293 КУпАП, - суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову серії АР № 487536 від 17 листопада 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором Давидчук Володимир Володимирович за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зач. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Київського окружного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя Д.Д.Усатов