Справа № 820/2616/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 липня 2018 року

Київ

справа №820/2616/17

провадження №К/9901/60/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Желтобрюх І. Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 820/2616/17

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року, прийняту у складі головуючого судді Заічко О. В., та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого - Лях О. П. суддів: Яковенка М. М., Старосуда М. І.,

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - ГУНП в Харківській області), в якому просив:

скасувати наказ ГУНП в Харківський області від 27 квітня 2017 року № 438 в частині застосування дисциплінарного стягнення до майора поліції ОСОБА_1 оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Вовчанського відділу поліції ГУНП в Харківській області;

скасувати наказ ГУНП в Харківський області від 26 травня 2017 року № 307 о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції з 26 травня 2017 року;

поновити майора поліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Вовчанського відділу поліції ГУНП в Харківській області з 26 травня 2017 року;

стягнути з ГУНП в Харківський області на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 02 червня 2017 року по дату поновлення на посаді.

В обґрунтування позову зазначає, що з 07 листопада 2015 року проходив службу в органах Національної поліції України та мав спеціальне звання майора поліції.

Наказом ГУНП в Харківський області від 26 травня 2017 року № 307 о/с позивача звільнено з посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Вовчанського відділу поліції ГУНП в Харківській області на підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Підстава прийняття оскаржуваного наказу зумовлена притягненням позивача 27 квітня 2017 року до дисциплінарної відповідальності відповідно до наказу ГУНП в Харківський області № 438 за скоєння дисциплінарного проступку, внаслідок порушення статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут), пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 9 розділу І та пункту 7 розділу ІІІ Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 січня 2016 року № 50, підпункту 3 пункту розділу ІІ Інструкції з організації планування в системі Національної поліції України, затвердженої наказом Національної поліції України від 24 грудня 2015 року № 202.

Позивач стверджує, що 26 травня 2017 року в період перебування на лікарняному він прибув до Вовчанського відділу поліції ГУНП в Харківській області для ознайомлення з висновками службового розслідування, які вважає такими, що суперечать дійсним обставинам.

Вважаючи своє звільнення протиправним, ОСОБА_1 звернувсь до суду з вимогою про поновлення його на посаді.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року, в позові відмовлено.

Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування касаційної скарги вказує, що судами попередніх інстанцій не досліджено з яких підстав позивач за період з 21 січня 2017 року по 13 лютого 2017 року отримав грошове забезпечення, а отже цей період не можна вважати прогулом.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що, починаючи з 2000 року по 06 листопада 2015 року ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ.

Згідно з наказом ГУНП в Харківській області від 07 листопада 2015 року № 22 о/с "По особовому складу" відповідно до пунктів 9, 12 Розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" позивача, як прибулого з Міністерства внутрішніх справ, прийнято на службу до Національної поліції.

Відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 20 грудня 2016 року № 567 о/с позивача призначено на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Вовчанського відділу поліції ГУНП в Харківській області, з присвоєнням спеціального звання майора поліції.

У грудні 2016 року позивач звернувсь до керівництва Вовчанського відділу поліції ГУНП в Харківській області з рапортом про надання невикористаної частини чергової відпустки за 2016 рік з 26 грудня 2016 року з виїздом за межі України, за наслідками розгляду якої відповідачем видано наказ від 27 лютого 2017 року № 122 о/с, відповідно до якого позивачу надано відпустку строком 26 діб (з урахуванням 2 святкових днів) на період з 26 грудня 2016 року по 20 січня 2017 року, з виїздом до Єгипту.

Наказом начальника ГУНП в Харківській області від 16 лютого 2017 наказом № 220 призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни працівниками Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області, яке продовжено до 16 квітня 2017 року та в ході проведення якого встановлено, що відповідно до графіків чергувань особового складу Вовчанського відділу поліції ГУНП в Харківській області за 2017 рік ОСОБА_1 до чергувань у складі СОГ не залучався, у книгах нарядів за цей період відсутня будь-яка інформація щодо заступання на чергування ОСОБА_1, а також отримання останнім спецзасобів та вогнепальної зброї.

Крім того, вивченням журналу обліків робочих зошитів встановлено, що у 2017 році робочий зошит та зошит щоденного планування позивач не реєстрував, будь-яких матеріалів про виконання ним доручень слідчих не встановлено.

Факт порушення службової дисципліни з боку ОСОБА_1 щодо відсутності на службі, незаведення зошиту зі службової підготовки, невідвідування занять зі службової та функціональної підготовки та нескладання щоденних планів роботи, підтверджуються відповідними поясненнями.

В ході проведення службової перевірки також встановлено, що з 20 січня 2017 року після закінчення відпустки позивач про вихід на роботу особисто начальнику сектору кадрового забезпечення Вовчанського відділу поліції ГУНП в Харківській області не повідомляв, у період з 21 січня 2017 року по 13 лютого 2017 року у Вовчанському відділі поліції ГУНП в Харківській області не з'являвся, на заняттях зі службової підготовки 27 січня 2017 року, 03 лютого 2017 року та 10 лютого 2017 року присутнім не був.

Так, 13 лютого 2017 року позивач повідомив ГУНП в Харківській області про своє перебування на лікарняному та про його надання після закриття та проходження лікування.

03 квітня 2017 року в телефонній розмові начальника сектору кадрового забезпечення Вовчанського відділу поліції ГУНП в Харківській області з позивачем, яка відбулась у присутності працівників ВІОС УКЗ ГУНП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у службовому кабінеті № 462 ГУНП в Харківській області, ОСОБА_1 запропоновано прибути до ВІОС УКЗ для надання пояснень з приводу відсутності на роботі з 21 січня 2017 року по 13 лютого 2017 року, проте останній від надання будь-яких пояснень відмовився, про що складено відповідний акт від 03 квітня 2017 року № 2103/119-12-2017.

В подальшому, 18 квітня 2017 року складено та затверджено висновок службового розслідування, відповідно до якого запропоновано за порушення службової дисципліни, що полягає у відсутності на службі у період з 21 січня 2017 року по 13 лютого 2017 року без поважних причин, ігноруванні вимог статті 7 Дисциплінарного статуту, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 9 розділу І та пункту 7 розділу ІІІ Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 січня 2016 року № 50, підпункту 3 пункту розділу ІІ Інструкції з організації планування в системі Національної поліції України, затвердженої наказом Національної поліції України від 24 грудня 2015 року № 202, звільнити ОСОБА_1 зі служби в поліції.

За наслідками проведеного службового розслідування відповідачем видано наказ від 27 квітня 2017 року № 438, яким притягнуто майора поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

З наведеним наказом позивача ознайомлено 16 травня 2017 року, про що свідчить його особистий підпис.

Наказом ГУНП в Харківській області від 26 травня 2017 року № 307 о/с позивача було звільнено з посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Вовчанського відділу поліції ГУНП в Харківській області з 26 травня 2017 року за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліції".

Оскаржуваний наказ від 26 травня 2017 року № 307 о/с позивачем отримано цього ж дня, про що свідчить відповідний особистий підпис.

Враховуючи надані позивачем лікарняні листки непрацездатності ГУНП в Харківській області видано наказ від 18 жовтня 2017 року № 664 о/с, згідно з яким внесено зміни до наказу від 26 травня 2017 року № 307 о/с в частині дати звільнення ОСОБА_1, внаслідок чого дату звільнення 26 травня 2017 року змінено на дату 02 червня 2017 року.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено наявність дисциплінарного проступку, скоєного позивачем, який полягав у вчиненні ним прогулу у період з 21 січня 2017 року по 13 лютого 2017 року, що насамперед слугував підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. При цьому, суд першої інстанції відмітив, що, виходячи зі змісту оскаржуваного наказу та беручи до уваги період перебування позивача на лікарняному, останнього було звільнено з посади після виходу з лікарняного.

Зазначена позиція була підтримана і Харківським апеляційним адміністративним судом, який переглянув постанову суду першої інстанції та залишив її без змін.

Верховний Суд висновки судів попередніх інстанцій вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки регулюється Законом України "Про Національну поліцію", Дисциплінарним статутом та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення № 114).

Визначення службової дисципліни міститься у статті 1 Дисциплінарного статуту та означає дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги.

За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку тощо.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано статтею 14 Дисциплінарного статуту.

Зокрема, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органів внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Види дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни наведені в статті 12 Дисциплінарного статуту, найсуворішим з яких є звільнення з органів внутрішніх справ, що застосовується як крайній захід дисциплінарного впливу.

Статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено основні обов'язки поліцейського, зокрема, поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

За правилами встановленими статтею 19 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону у разі вчинення протиправних діянь. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рапорту позивача від 23 грудня 2016 року майору поліції ОСОБА_1 надано частину невикористаної чергової відпустки у зв'язку з чим, позивач у період з 26 грудня 2016 року по 20 січня 2017 року перебував у відпустці, з виїздом до Єгипту.

В подальшому, починаючи з 14 лютого 2017 року ОСОБА_1 перебував на лікарняному, на підтвердження чого надано копії листків непрацездатності:

1) АГЦ № 426161 за період з 14.02.2017 р. по 10.03.2017 р. стаціонарний режим;

2) АГЦ № 426607 за період з 13.03.2017 р. по 07.04.2017 р. стаціонарний режим;

3) АГЦ № 426911 за період з 10.04.2017 р. по 28.04.2017 р. стаціонарний режим;

4) АГЦ № 426868 за період з 03.05.2017 р. по 01.06.2017 р. амбулаторний режим.

З підстав відсутності позивача на робочому місці без поважних причин у період з 21 січня 2017 року по 13 лютого 2017 року ГУНП в Харківській області призначено службове розслідування, за наслідками проведення якого видано наказ від 27 квітня 2017 року № 438, згідно з яким притягнуто ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

З наведеним наказом позивача ознайомлено 16 травня 2017 року, про що свідчить його особистий підпис.

Згідно з наказом ГУНП в Харківські області від 26 травня 2017 року № 307 о/с реалізовано вищевказаний наказ від 27 квітня 2017 року № 438 про звільнення майора поліції ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Вовчанського відділу поліції ГУНП в Харківській області з 26 травня 2017 року за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліції".

Вказаний наказ позивачем отримано цього ж дня, про що свідчить відповідний особистий підпис від 26 травня 2017 року.

Верховний Суд звертає увагу, що відповідачем враховано надані ОСОБА_1 лікарняні листки непрацездатності, внаслідок чого ГУНП в Харківській області видано наказ від 18 жовтня 2017 року № 664 о/с, згідно з яким внесено зміни до наказу від 26 травня 2017 року № 307 о/с в частині дати звільнення ОСОБА_1, внаслідок чого дату звільнення 26 травня 2017 року змінено на дату 02 червня 2017 року.

Слід зазначити, що крайній захід дисциплінарного впливу відносно позивача застосовано з урахуванням несприяння проведенню службового розслідування, оскільки будь-які пояснення з приводу відсутності на службі у період з 21 січня 2017 року по 13 лютого 2017 року позивач надавати відмовився, що підтверджується відповідним актом від 03 квітня 2017 року № 2103/19-12-2017, який міститься в матеріалах справи.

Доводи позивача щодо проведення службового розслідування під час його перебування на лікарняному не приймаються до уваги, оскільки чинним законодавством не встановлено заборони проведення службового розслідування у період перебування поліцейського на лікарняному.

За таких обставин Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про правомірність оскаржуваних наказів внаслідок підтвердження факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який полягає у відсутності ОСОБА_1 на службі у період з 21 січня 2017 року по 13 лютого 2017 року без поважних причин.

Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

І. Л. Желтобрюх