Справа № 825/1611/17
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/1611/17 Суддя (судді) першої інстанції: Д'яков В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Мельничука В.П., Земляної Г.В.,

за участю:

секретаря Левченка А.В.,

представника апелянта ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Кривда Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.12.2017 у справі за адміністративним позовом Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави до Корюківського районного комунального підприємства «Рампа» Бюро технічної інвентаризації, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: виконком Холминської селищної ради, Холминська селищна рада, Корюківська районна спілка споживчих товариств, про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора Чернігівської області в інтересах держави звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення реєстратора Корюківського районного комунального підприємства «Рампа» Бюро технічної інвентаризації від 16.01.2009 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно з яким за Корюківською районною спілкою споживчих товариств зареєстровано право власності на нежитлову будівлю - кафе загальною площею 359,1 кв. м за адресою: смт. Холми, АДРЕСА_1.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.12.2017 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення реєстратора Корюківського районного комунального підприємства "РАМПА" бюро технічної інвентаризації від 16.01.2009 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно з яким за Корюківською районною спілкою споживчих товариств зареєстровано право власності на нежитлову будівлю - кафе загальною площею 359,1 кв. м за адресою: смт. Холми, АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, апелянтом - ОСОБА_5 було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення, та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову, або залишити позовну заяву без розгляду.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення не ґрунтується на вимогах закону, прийнято без врахування всіх обставин справи та порушує законні права та інтереси апелянта.

Представники апелянта та відповідача в судовому засіданні наполягали на задоволенні вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просили скасувати, а в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Представники третіх осіб до судового засідання не з'явились, що не заважає розгляду справи за їх відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, реєстратором Корюківського районного комунального підприємства "РАМПА" бюро технічної інвентаризації 16.01.2009 на підставі свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.01.2009 НОМЕР_1 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю - кафе загальною площею 359,1 кв. м за адресою: смт. Холми, вул. Воровського (вул. Миру), 1 б, за Корюківською районною спілкою споживчих товариств, та що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21576031 від 16.01.2009.

Підставою для видачі свідоцтва про реєстрацію права власності НОМЕР_1 від 16.01.2009 було рішення виконкому Холминської селищної ради від 06.10.2008 № 35, яким на підставі листа Корюківської РСС від 02.10.2008 № 112, було вирішено визнати право власності на будівлю кафе, яке знаходиться в селищі Холми, АДРЕСА_1, за Корюківською районною спілкою споживчих товариств.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на нежитлову будівлю - кафе за адресою: смт Холми, вул. АДРЕСА_1, зареєстровано 16.01.2009 на підставі свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.01.2009 НОМЕР_1 Холминської селищної ради за Корюківською районною спілкою споживчих товариств.

14.02.2017 право власності на 165/1000 нежитлових приміщень зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі рішення Корюківського районного суду від 07.12.2016 у справі № 736/1410/16-ц.

В той же час, суд першої інстанції зазначив, що зібраними матеріалами підтверджується, що ні виконкомом Холминської селищної ради, ні Холминською селищною радою за період з 06 жовтня 2008 року по 16.01.2009 року рішення щодо визначення права власності на нежитлову будівлі за адресою: смт Холми, АДРЕСА_1, не приймалося.

За фактом підроблення рішення виконавчого комітету Холминської селищної ради від 06.10.2008 № 35 08.03.2017 зареєстровано кримінальне провадження № 0000074.

З огляду на вказане, позивач звернувся з даним позовом до суду першої інстанції, та вважаючи, що рішення відповідача про реєстрацію права власності від 16.01.2009 № 21576031 прийняте з порушенням вимог Цивільного кодексу України, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 просив скасувати його.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що рішення від 06.10.2008 № 35, яким вирішено визнати право власності на будівлю кафе, яке знаходиться в селищі Холми, АДРЕСА_1, за Корюківською районною спілкою споживчих товариств виконкомом Холминської селищної ради не приймалося, а для реєстрації права власності було надано недійсне свідоцтво про право власності.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Приписами ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-IV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав; обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або, яка виникає на підставі договорів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону № 1952-IV, державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право власності.

Статтею 9 Закону № 1952-IV визначено, що до повноважень суб'єктів державної реєстрації прав належить забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та ведення реєстраційних справ; здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону № 1952-IV, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Положеннями статті 22 вказаного Закону зазначено, що документи, які подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Не розглядаються документи оформлені з порушенням вимог законодавства.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 3 ст. 17 Закону № 1952-IV, державній реєстрації підлягають заявлені речові права на нерухоме майно за наявності документів, що підтверджують вчинення правочинів щодо таких об'єктів, посвідчених відповідно до закону, або свідчать про наявність інших, передбачених законом підстав.

Частиною 4 статті 18 Закону № 1952-IV передбачено, що для державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно до місцевого органу державної реєстрації прав разом із заявою про державну реєстрацію прав подаються документи про правочини щодо такого об'єкта нерухомого майна та їх копії або інші документи, що свідчать про встановлення, зміну чи припинення речового права.

Приписами ст. 19 Закону № 1952-IV передбачено, що підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, зокрема є: свідоцтво про право власності на будівлю (частину будівлі), споруду; інші акти органів державної влади або органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом.

В той же час, приписами частин 1 - 3 ст. 20 Закону № 1952-IV передбачено, що документи, що встановлюють виникнення, припинення, перехід прав на нерухоме майно і подаються для державної реєстрації прав на нерухоме майно, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом, Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Тексти документів, що подаються для державної реєстрації прав, мають бути написані розбірливо, найменування юридичних осіб - без скорочення та із зазначенням їх місцезнаходження. Прізвище, ім'я, по батькові фізичних осіб та їх поштова адреса мають бути написані повністю.

Не приймаються на державну реєстрацію прав документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також із пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст. Чинність таких документів може бути встановлена рішенням суду, яке буде підставою для повторного звернення особи щодо державної реєстрації права.

Частиною 2 статті 8 цього Закону № 1952-IV встановлено обов'язок державного реєстратора встановлювати відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими правами на нерухоме майно.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин діяв наказ Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5 "Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно".

Вищенаведеним Тимчасовим положенням було установлено, що до 01.01.2012 державна реєстрація прав власності та права користування (сервітут) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; права власності на об'єкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного майна, довірче управління нерухомим майном проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації, створеними до набрання чинності Законом України від 11.02.2010 № 1878 "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Суд першої інстанції зазначив, що в порушення п.п. 2.9, 3.1 Тимчасового положення реєстратором не встановлено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства.

В той же час, колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції належно не обґрунтував, яким чином було порушено вищевказані положення, оскільки Корюківською РСС у встановленому порядку було подано заяву про виготовлення свідоцтва про право власності та реєстрацію відповідного права, що підтверджується відповідною заявою від 27.11.2008 № 49, яка міститься в технічному паспорті Корюківського РБТІ на вказаний об'єкт (інв.номер 642, реєстр.номер 26126979), оригінал якого був досліджений судом апеляційної інстанції.

Також вказаний технічний паспорт на об'єкт містить оригінал рішення Виконавчого комітету Холминської селищної ради від 06.10.2008 № 35 Про визнання права власності, яким на підставі листа Корюківської РСС від 02.10.2008 № 112, було вирішено визнати право власності на будівлю кафе, яка знаходиться в селищі Холми, АДРЕСА_1, за Корюківською районною спілкою споживчих товариств. В пункті 2 цього ж рішення міститься прохання до Корюківського КП «Рампа» про видачу свідоцтва про право власності на зазначену будівлю Корюківській РСС.

Крім того, судом апеляційної інстанції в судовому засіданні було допитано в якості свідка В.П. Сидорця, який на момент виникнення спірних правовідносин був головою Холминської селищної ради, та який підтвердив факт прийняття зазначеного рішення № 35 про визнання права власності за Корюківською РСС, та яке він безпосередньо підписував. Також в матеріалах справи міститься пояснювальна ОСОБА_7 від 26.03.2018, надана під час апеляційного розгляду, якою підтверджено аналогічні обставини.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що під час розгляду справи судом першої інстанції в матеріалах справи містились пояснення ОСОБА_7 (т.1 а.с.93), якими також підтверджено факт прийняття зазначеного рішення 06.10.2008 про визнання права власності на вказану будівлю.

Враховуючи викладене, колегія суддів критично оцінює доводи суду першої інстанції, який вказав на пояснення ОСОБА_7 від 10.02.2017, в яких зазначено що виконавчим комітетом Холминської селищної ради 24 жовтня 2008 року було прийнято рішення № 35, і у вказаному рішенні питань щодо передачі у власність майна не розглядалось, про передачу майна Корюківській районній спілці споживчих товариств ОСОБА_7 не знав.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у державній реєстрації права може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, або на дають змоги установити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують).

Так, суд першої інстанції зазначив, що зі свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно Холминської селищної ради від 16.01.2009 НОМЕР_1 вбачається, що останнє належним чином не оформлено.

В той же час, колегія суддів вказує на те, що підставою для видачі свідоцтва про реєстрацію права власності НОМЕР_1 від 16.01.2009 зазначено рішення виконкому Холминської селищної ради від 06.10.2008 № 35, яке є належним документом на підтвердження факту визнання права власності за Корюківською РСС.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відсутність підпису в свідоцтві не суперечить приписам частин 1 - 3 ст. 20 Закону № 1952-IV, якими встановлено вимоги до документів, що подаються на державну реєстрацію прав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів вказує на відсутність передбачених ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підстав для відмови в державній реєстрації права власності на вказану будівлю за Корюківською РСС, оскільки державному реєстратору було надано відповідні та передбачені законом документи на підтвердження права власності.

Крім того, імперативними положеннями ч. 3 ст. 24 Закону № 1952-IV передбачено, що відмова у державній реєстрації прав з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена. А тому державний реєстратор не мав законних підстав для відмови в проведенні означених реєстраційних дій. Не встановлено таких підстав і колегією суддів під час апеляційного розгляду справи.

Не приймаються до уваги аргументи суду першої інстанції щодо наявності зареєстрованого кримінального провадження № 0000074 за фактом підроблення рішення виконавчого комітету Холминської селищної ради від 06.10.2008 № 35 08.03.2017, оскільки як вказано представником позивача під час апеляційного розгляду справи, слідчі дії у вказаному кримінальному провадженні тривають, а відтак відсутній обвинувальний вирок суду або інше судове рішення, яке набрало законної сили, та яким би було встановлено факт підроблення рішення 06.10.2008 № 35. Між тим, такі доводи не є належним підтвердженням протиправності дій державного реєстратора при перевірці наданих документів для реєстрації права власності.

Враховуючи викладені обставини в сукупності, допитавши ОСОБА_7 та дослідивши оригінал технічного паспорту на будівлю за адресою: смт. Холми, АДРЕСА_1, колегія суддів дійшла висновку, що при здійсненні реєстрації права власності на вказаний об'єкт реєстратор, як посадова особа відповідача, діяв з дотриманням приписів Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 № 7/5, а відтак відсутні підстави для визнання протиправним та скасування рішення реєстратора Корюківського районного комунального підприємства "РАМПА" бюро технічної інвентаризації від 16.01.2009 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно з яким за Корюківською районною спілкою споживчих товариств зареєстровано право власності на нежитлову будівлю.

Стосовно інших посилань позивача, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

В даному випадку стороною по справі, не на користь якої ухвалено судове рішення, є позивач, який є суб'єктом владних повноважень, у зв'язку з чим суд вважає за можливе при вирішенні питання про розподіл судових витрат, вирішити питання про стягнення понесених апелянтом витрат на сплату судового збору за подання апеляційної скарги з позивача.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції не повно з'ясовано обставини справи та неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.12.2017 - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави до Корюківського районного комунального підприємства «Рампа» Бюро технічної інвентаризації, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: виконком Холминської селищної ради, Холминська селищна рада, Корюківська районна спілка споживчих товариств про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Прокуратури Чернігівської області на користь ОСОБА_5 витрати зі слати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2400,00 (дві тисячі чотириста) грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

(Постанову у повному обсязі складено 13.07.2018)

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя В.П. Мельничук