Справа № 810/1866/18
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 року № 810/1866/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Державної установи «Бориспільська виправна колонія № 119» Ромашкова Руслана Анатолійовича, заступника чергового помічника начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія №119» старшого прапорщика внутрішньої служби Дуденка Сергія Анатолійовича, молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Державної установи «Бориспільська виправна колонія №119» старшого прапорщика внутрішньої служби Куст Миколи Миколайовича про оскарження дій та рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до начальника Державної установи «Бориспільська виправна колонія № 119» (далі - ДУ "БВК №199") Ромашкова Р.А., заступника чергового помічника начальника ДУ "БВК №199" старшого прапорщика внутрішньої служби Дуденка С. А., молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки старшого прапорщика внутрішньої служби Куст М.М., в якому просить: визнати протиправними дії заступника чергового помічника начальника ДУ "БВК №199" старшого прапорщика внутрішньої служби Дуденко С.А. зі складання рапорту про порушення засудженим ОСОБА_1 внутрішнього розпорядку дня, визнати протиправними дії молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки старшого прапорщика внутрішньої служби ДУ "БВК №199" Куст М.М. зі складання рапорту про порушення засудженим ОСОБА_1 внутрішнього розпорядку дня, визнати протиправними дії начальника ДУ "БВК №199" Ромашкова Р.А. з проведення неповної та необ'єктивної перевірки щодо притягнення засудженого ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення внутрішнього розпорядку дня установи, визнати протиправною та скасувати постанову начальника ДУ "БВК №199" Ромашкова Р.А. від 13.12.2017 «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження» на засудженого ОСОБА_1 ( з урахуванням уточнених позовних вимог).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що накладене на нього дисциплінарне стягнення не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, а притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося з порушенням права позивача на повідомлення про це близьких родичів, адвоката чи іншого фахівця та без встановлення доцільності застосування стягнення. Зазначив, що факти, викладені у рапортах співробітників відповідача, не містять посилань на норми Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань. Крім того, під час проведення перевірки про притягнення до дисциплінарної відповідальності, начальником ДУ "БВК №199" не повно та не об'єктивно здійснено перевірку, не враховано факт проведення планової вечірньої перевірки поза межами визначено часу.

Відповідачі проти позову заперечували з мотивів, викладених у письмових відзивах на позовну заяву. Зазначили, що позивачем було порушено розпорядок дня, а саме - встановлено його відсутність у період з 16 год. 15 хв. до 17 години на загальній вечірній перевірці у строю. З метою встановлення місцеперебування ОСОБА_1, було проведено обхід території колонії, у ході якої встановлено факт перебування позивача на території відділення СПС №3, що підтверджується рапортами співробітників відповідача. Також, наполягали на тому, що вечірня перевірка засуджених у строю була проведена відповідно до розпорядку дня, а позивач завчасно був повідомлений про вирішення питання щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Зазначили, що перевірка за фактом порушення позивачем вимог режиму утримання проведено повно, рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення прийнято об'єктивно, а тому позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 14.05.2018 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі та призначено судове засідання на 04.06.2018.

У судове засідання з'явився представник позивача, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, у відзивах на позовну заяву містяться клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

У судовому засіданні суд ухвалив на підставі частини дев'ятої статті 205 КАС України подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Заслухавши представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як убачається з позовної заяви, вироком Дарницького районного суду м. Києва від 20.08.2015 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочинів та засуджено за частиною другою статті 186, частиною другою статті 146, частиною другою статті 189 КК України і призначено покарання обмеженням волі строком на 5 років. За частиною другою статті 146 КК України строком і 4 роки позбавлення волі. За частиною другою статті 189 КК України строком і 6 років позбавлення волі.

На підставі статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 призначено покарання обмеженням 6 років позбавлення волі. На підставі статті 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 16.11.2012 строком 6 місяців позбавлення полі і остаточно призначено до відбування покарання обмеженням волі строком і 6 років 6 місяців..

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24.11.2016 ОСОБА_1, визнано винним у вчинення злочину та засуджено за частиною третьою статті 289 КК України і призначено покарання обмеженням волі строком 7 років. На підставі частини четвертої статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглиблення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 призначено покарання обмеженням волі строком 7 років.

Засуджений ОСОБА_1 відбував покарання в Бориспільській виправній колонії №119, розташованій в с. Мартусівка Бориспільського району Київської області.

Постановою начальника ДУ "БВК №199"від 13.12.2017 на засудженого ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження за порушення режиму відбування покарання на підставі статті 132 КВК України (а.с. 13).

Згідно із постановою, 06.12.2017 о 17.10 годині засуджений ОСОБА_1 допустив порушення утримання режиму, а саме - під час проведення вечірньої перевірки, згідно з розпорядком дня, затвердженим начальником установи, засуджений був відсутній у строю та виявлений в розташуванні відділення. Своїми зумисними діями ОСОБА_1 порушив вимоги статті 107 КВК України. Письмові пояснення засудженого не надано.

Підставою для накладення дисциплінарного стягнення слугували рапорти заступника чергового помічника ДУ "БВК №199" Дуденка С.А. та молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки державної установи «Бориспільська виправна колонія №199» Куста М.М..

Так, відповідно до рапорту Дуденка С.А. та Куст М.М., позивач 06.12.2017 року о 17 год 10 хв без поважної причини був відсутній у строю. У ході пошуку був виявлений у відділенні СПС №3, на зауваження реагував дивно, висловлював невдоволення режимом, чим грубо порушив розділ III Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 29.12.2014 № 2186/5 (а.с. 10-11).

Вказана обставина зафіксована в Акті від 06.12.2017 (а.с. 14), підписаного ОСОБА_5, Дуденком С.А. та Куст М.М., відповідно до якого 06.12.2017 о 17 год 30 хв до чергової частини було доставлено засудженого ОСОБА_1, який без поважної причин був відсутній у строю при проведенні вечірньої перевірки, на зауваження реагував негативно, висловлював невдоволення режимом утримання, від надання пояснень відмовився.

Як убачається з Протоколу №75, 13 грудня 2017 року відбулося засідання дисциплінарної комісії відповідача, на якому вивчено матеріали, що підтверджують факт порушення засудженим ОСОБА_1 вимог режиму утримання, та прийнято рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді попередження (а.с. 74).

Вважаючи, що дії посадових осіб відповідача є протиправними, а постанова про накладення дисциплінарного стягнення є незаконною та такою, що не грунтується на нормах чинного законодавства, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 1 Кримінально-виконавчого Кодексу України , кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Статтею 5 Кодексу визначено, що кримінально-виконавче законодавство, виконання і відбування покарань ґрунтуються на принципах невідворотності виконання і відбування покарань, законності, справедливості, гуманізму, демократизму, рівності засуджених перед законом, поваги до прав і свобод людини, взаємної відповідальності держави і засудженого, диференціації та індивідуалізації виконання покарань, раціонального застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом, участі громадськості в передбачених законом випадках у діяльності органів і установ виконання покарань.

Відповідно до статті 9 Кодексу засуджені зобов'язані: виконувати встановлені законодавством обов'язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації.

Невиконання засудженими своїх обов'язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Згідно із статтею 70 Кодексу, правом застосування заходів заохочення і стягнення, передбачених статтями 67 і 68 цього Кодексу, користуються у повному обсязі начальник виправного центру, а також його прямі начальники. Заходи заохочення і стягнення можуть застосовувати також заступник начальника виправного центру і начальник відділення соціально-психологічної служби виправного центру в межах, передбачених частинами другою і третьою цієї статті.

Статтею 131-1 Кодексу визначено поняття дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою. Персонал установи виконання покарань зобов'язаний довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку. Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення.

Згідно із статтею 132 за невиконання покладених обов'язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися, зокрема, такий захід стягнення як попередження, догана, сувора догана.

Статтею 134 Кодексу визначено порядок застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі. При призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого. За кілька проступків, вчинених одночасно, накладається одне стягнення. Стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв'язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Накладене стягнення звертається до виконання негайно, а у виняткових випадках - у строк не пізніше одного місяця з дня його накладення. Стягнення накладається лише письмово.

Відповідно до статті 135 Кодексу , питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. Дисциплінарна комісія установи виконання покарань діє на постійній основі. Засідання дисциплінарної комісії є повноважним, якщо на ньому присутні більше половини членів дисциплінарної комісії. До складу дисциплінарної комісії входять начальник установи виконання покарань, його заступники та начальники служб установи, які за своїми функціональними обов'язками безпосередньо спілкуються з особами, які відбувають покарання у виді позбавлення волі. Очолює дисциплінарну комісію начальник установи виконання покарань або особа, яка виконує його обов'язки.

На засідання дисциплінарної комісії запрошуються й інші особи, присутність яких є доцільною для встановлення обставин вчинення правопорушення та визначення міри відповідальності.

Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має бути повідомлена про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення. За заявою засудженого цей термін може бути продовжено, але не більш як на дві доби. Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, який представлятиме її інтереси під час засідання комісії. Якщо особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, не має доступу до адвоката або фахівця в галузі права, адміністрація установи виконання покарання зобов'язана надати йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб'єктів надання такої допомоги. Засуджений та/або його представник мають право: отримати інформацію про притягнення до дисциплінарної відповідальності, у тому числі документи, що стосуються справи, не пізніш як за одну добу до початку засідання дисциплінарної комісії; бути присутнім на засіданні дисциплінарної комісії під час розгляду питання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності; ознайомлюватися з матеріалами дисциплінарного провадження та особової справи, робити виписки, знімати копії з них; надавати пояснення, заперечення та заявляти клопотання в усному та письмовому вигляді, надавати докази; подавати клопотання не пізніш як за двадцять чотири години до визначеного часу засідання про залучення до засідання дисциплінарної комісії осіб, присутність яких є доцільною для встановлення обставин вчинення правопорушення та визначення міри відповідальності. Матеріали про порушення доповідаються на засіданні дисциплінарної комісії начальником відділення соціально-психологічної служби у присутності особи, яка вчинила порушення, та інших запрошених осіб. Під час засідання дисциплінарної комісії заслуховуються пояснення засудженого та його представника, свідків, інших осіб, залучених відповідно до частини третьої та абзацу сьомого частини п'ятої цієї статті, адміністрації установи виконання покарань, особи, яка ініціювала притягнення до дисциплінарної відповідальності, та осіб, які мають право дорадчого голосу. Рішення про притягнення до відповідальності приймається більшістю голосів членів дисциплінарної комісії.

Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності особи, яка відбуває покарання, має бути детально вмотивоване та може бути оскаржене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, або її представником до органу виконання покарань вищого рівня, прокурора чи суду.

Наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2014 № 2186/5 затверджено Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.

Ці Правила регулюють порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі. Правила обов'язкові для виконання персоналом установ виконання покарань, засудженими, які в них утримуються, а також іншими особами, які відвідують ці установи.

Відповідно до частини другої розділу ІІІ Правил, засуджені зобов'язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами.

Згідно із розділом V Правил, у кожній установі виконання покарань організовується суворо регламентований розпорядок дня з урахуванням особливостей роботи з різними категоріями засуджених, оперативної обстановки, пори року, місцевих умов та інших конкретних обставин.

Розпорядок дня включає в себе підйом, туалет, фізичну зарядку, приймання їжі, розвід на роботу, перебування на виробництві та навчанні, перевірку наявності засуджених, проведення виховних, культурно-масових та спортивно-оздоровчих заходів тощо. Розпорядок дня установи передбачає порядок та час роботи всіх підрозділів, об'єктів та дільниць установи, у тому числі ДІЗО, ПКТ, медичної частини, їдальні, перукарні, лазні, пральні, крамниці. Розпорядок дня, розроблений відповідно до типового розпорядку дня засуджених (додаток 7), затверджується наказом начальника установи виконання покарань, узгоджується з начальником територіального органу управління ДПтС, доводиться до відома засуджених і персоналу та розміщується на стенді в черговій частині, місцях цілодобового несення служби черговою зміною, місцях надання побутових послуг засудженим та у відділеннях соціально-психологічної служби.

Відповідно до розділу VI Правил, яким визначено порядок проведення перевірок наявності засуджених, в установах виконання покарань перевірки наявності засуджених організовуються щодня вранці та ввечері у години, визначені розпорядком дня, а також додатково в час перед прийманням їжі засудженими або після цього. У разі потреби вони можуть проводитися у будь-який час доби. Наявність засуджених перевіряється за поіменними картками, виготовленими за зразками поіменної картки та нагрудного розпізнавального знака для засуджених (додаток 5).

Для поіменної перевірки всі засуджені шикуються відділеннями соціально-психологічної служби у спеціально відведених місцях. Від поіменної перевірки звільняються тільки особи, які відпочивають після роботи або звільнені від роботи через хворобу з постільним режимом, а також зайняті на роботах, які залишити неможливо.

Персональні списки таких засуджених затверджуються першим заступником начальника установи виконання покарань або особою, яка виконує його обов'язки. Перевірка їх наявності проводиться за місцем перебування.

Ранкові та вечірні перевірки не повинні тривати більше 30 хвилин. На перевірках почергово згідно із затвердженим графіком повинні бути присутні начальник установи виконання покарань, його заступники та керівники підрозділів.

У разі виявлення відсутності засудженого інші засуджені залишаються на місці перевірки до з'ясування причин його відсутності.

Як свідчить аналіз вищевказаних норм законодавства, засудженні повинні неухильно дотримуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань та, у випадку їх порушення, нести за це дисциплінарну відповідальність.

Як убачається із Розпорядку дня для засуджених ДУ "БВК №199", затвердженим наказом ДУ "БВК №199" від 09.02.2018 №54/ОД-18, загальна вечірня перевірка триває з 16.15 до 17.00 години (а.с. 17).

Як зазначає у відзиві на позовну заяву Державна установа «Бориспільська виправна колонія №119», фактично загальна вечірня перевірка засуджених 06.12.2017 проводилась відповідно до розпорядку дня, у період з 16 год 15 хв 17 год, шляхом строювання засуджених відділення соціально-психологічної служби № З на плацу та перевірки їх фактичної наявності, у ході чого заступником чергового помічника начальника ДУ "БВК №199"Дуденко.м С.А. та молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Куст М.М. встановлено, що засуджений ОСОБА_1 відсутній у строю.

Після завершення перевірки, Дуденком С.А. та Куст М.М., з метою встановлення місцеперебування ОСОБА_1, проведено обхід території колонії, у ході якого останнього, о 17 год 10 хв, виявлено на території відділення соціально-психологічної служби № 3.

Факт відсутності позивача на вечірній перевірці позивачем не заперечується.

У той же час, позивач стверджує, що перевірка посадовими особами відповідача проводилася о 17 год 10 хв, всупереч затвердженому режиму, поза межами визначеного часу проведення вечірньої перевірки. Зазначений факт, на думку позивача, підтверджується матеріалами про накладення дисциплінарного стягнення.

Проте, суд не погоджується з такими доводами позивача, оскільки у рапортах та висновку зазначено, що о 17 год 10 хв було встановлено, що засуджений ОСОБА_1 був відсутній у строю та знаходився в розташуванні відділення, про що о 17 год 30 хв складено акт.

У позовні заяві позивач також стверджує, що відповідачем, в порушення вимог частини п'ятнадцятої статті 134 КВК України, при притягненні його до дисциплінарної відповідальності не дали можливості повідомити про це близьких родичів, адвоката чи іншого фахівця в галузі права.

Так, відповідно до частини п'ятнадцятої статті 134 Кримінально-виконавчого кодексу України при накладенні стягнення на засудженого адміністрація колонії надає йому можливість у встановленому порядку повідомити про це близьких родичів, адвоката або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Проте, вказана обставина не відповідає дійсності, оскільки відповідачем надано суду повідомлення, що підтверджує 12.12.2017 факт ознайомлення засудженого про засідання дисциплінарної комісії щодо розгляду вчиненого ним правопорушення та можливість скористатися ним послугами адвоката чи фахівця в галузі права (а.с. 87). Від підпису про ознайомлення позивач відмовився.

Будь яких пояснень з цього приводу чи заперечень щодо ознайомлення з датою засідання комісії позивачем суду не надано.

Також, не надано суду будь яких пояснень з приводу перешкоджання позивачу посадовими особами відповідача повідомлення близьких родичів чи адвоката про розгляд вчиненого ним правопорушення.

Не заслуговують на увагу посилання позивача на той факт, що в матеріалах справи відсутні будь-які свідки (інші засуджені), які можуть підтвердити викладені факти співробітниками установи про порушення режиму розпорядку дня, що, на думку позивача, підтверджує необ'єктивність та неправомірність проведення перевірки про накладення стягнення, що в подальшому призвело до прийняття начальником установи неправильних рішень у вигляді притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, оскільки обов'язкове пояснення свідків у матеріалах справи не передбачено ні Правилами ні Кодексом.

Посилання позивача на той факт, що рапорти співробітників Бориспільської виправної колонії №119 не містять посилання на положення та/ або пункти Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 29.12.2014 № 2186/5, що саме було порушено засудженим ОСОБА_1, що суперечить вимогам КВК України, також спростовуються змістом рапортів, з яких убачається, що засуджений порушив розділ III Правил.

Також, позивачем наголошується у позовній заяві про те, що відповідачем, всупереч нормам статті 135 КВК України, питання про доцільність застосування стягнення до засудженого ОСОБА_1 на засіданні дисциплінарної комісії не розглядалось, не враховано при прийнятті рішення мотиви і обставини вчинення порушення, кількість і характер раніше накладених стягнень, пояснення засудженого.

Проте, вказаний факт спростовується Протоколом засідання дисциплінарної комісії, згідно із яким обговорювалася поведінка засуджених та необхідність прийняття міри дисциплінарного впливу.

Поряд з цим, позивачем до матеріалів справи долучено Довідку стягнень та заохочень позивача, згідно із якою крім заохочення у вигляді подяки, на ОСОБА_1 04.08.2015 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за встановлення міжкамерного зв'язку (а.с.15).

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що перевірка за фактом порушення позивачем вимог режиму проведена об'єктивно, з урахуванням обставин справи, враховуючи поведінку засудженого. Будь яких процедурних порушень проведення перевірки під час розгляду справи судом не встановлено.

А тому, постанова про накладення дисциплінарного стягнення, прийнята за наслідками перевірки, є обгрунтованою та вмотивованю.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідачі, як суб'єкти владних повноважень, надали до суду достатньо належних і достовірних доказів, які спростовують доводи, викладені в позовній заяві.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а відтак, задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.