Справа № 813/4453/17
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2018-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 813/4453/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом громадянина ОСОБА_1 Четінкурт Абюзер до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 Четінкурт Абюзер (далі - позивач) 04.12.2017 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (далі- ГУ ДМС у Львівській області, відповідач) з вимогою визнати протиправним та скасувати рішення від 13.11.2017 про скасування посвідки на тимчасове проживання на території України серії ТР № 179396 терміном дії до 20.04.2018, громадянина ОСОБА_1 Четінкурт Абюзер, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що Четінкурт Абюзер, громадянину ОСОБА_1 було видано посвідку на тимчасове проживання серії ТР №179396, терміном дії до 20.04.2018. 13.11.2017 року відповідач прийняв рішення про скасування цієї посвідки. Представник позивача стверджує, що відповідач порушив норми Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 №251, що призвело до прийняття протиправного рішення про скасування посвідки позивача на тимчасове проживання на території України.

Відповідач позов не визнає. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву (а.с. 65-66), просить суд відмовити в задоволенні позову громадянина ОСОБА_1 Четінкурт Абюзер в повному обсязі. Представник відповідача повідомив, що підставою для скасування посвідки стало подання Київського міського центру зайнятості від 13.09.2017 №13-9425. Це подання мотивоване тим, що наказом від 12.09.2017 № 176 «Про прийняття рішення щодо анулювання дозволів на застосування праці іноземців» центр зайнятості скасував дозвіл на працевлаштування Абюзер Четінкурт. ТОВ «ОСОБА_2 Інтернешнл» дійсно повідомило ГУ ДМСУ у Львівській області листом від 10.11.2017 № 220/3 про оскарження наказу Київського міського центру зайнятості від 12.09.2017 № 176 до окружного адміністративного суду м. Києва. Представник відповідача зазначає, що цей лист було отримано та зареєстровано в електронній системі документообігу ГУ ДМСУ у Львівській області 15.11.2017 (вх. № 19557/1/4601-17), тобто після прийняття оскаржуваного рішення.

Ухвалою від 25.01.2018 за клопотанням сторін суд зупинив провадження в цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/12994/17 за позовом ТОВ «ОСОБА_2 Інтернешнл» до Київського міського центру зайнятості про визнання протиправним та скасування наказу від 12.09.2017 року №176 «Про прийняття рішення щодо анулювання дозволів на застосування праці іноземців». Ухвалою від 07.05.2018 суд поновив провадження у цій справі.

Представники сторін в судове засідання 12.07.2018 не прибули; вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання. Представник позивача подав клопотання, просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача за наявними у справі доказами, в порядку письмового провадження. Оскільки неявка відповідача за таких обставин не перешкоджає розгляду справи по суті, суд на підставі частини девятої статті 205 КАС України 12.07.2018 ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження та 13.07.2018 постановити рішення суду.

Суд дослідив заяви учасників справи по суті спору та долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив такі фактичні обставини справи і відповідні їм спірні правовідносини:

Громадянин ОСОБА_1 Четінкурт Абюзер, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі багаторазової візи типу D (строк перебування 90 днів, дійсна до 25.07.2017), прибув в Україну 29.04.2017 на запрошення ТзОВ «ОСОБА_2 Інтернешнл» для працевлаштування на цьому підприємстві. (а.с.11).

На підставі наказу (розпорядження) ТзОВ «ОСОБА_2 Інтернешнл» №5-2-00003338 від 24.05.2017 Четінкурт Абюзер прийнято на роботу з 25.05.2017 (а.с.12). Позивач документований посвідкою на тимчасове проживання серії ТР №179396, терміном дії до 20.04.2018 (а.с.13).

Головне управління ДМС України в місті Києві 07.11.2017 листом № 8001.21.2-13602/80.2-17 надіслало ГУ ДМС у Львівській області лист Київського міського центру зайнятості від 13.09.2017 №13-9425 з переліком роботодавців, яким анульовано дозволи на застосування праці іноземних громадян згідно з наказом Київського міського центру зайнятості від 12.09.2017 № 176 «Про прийняття рішення щодо анулювання дозволів на застосування праці іноземців» (а.с. 33, 34). Відповідно до згаданого наказу Київського міського центру зайнятості скасовано дозвіл на працевлаштування Абюзер Четінкурт (а.с.36).

13.11.2017 ГУ ДМС у Львівській області прийняло рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання на території України, згідно з яким громадянину ОСОБА_1 Четінкурт Абюзер скасовано посвідку на тимчасове проживання на території України серії ТР № 179396 від 22.06.2017 (а.с. 6).

ТОВ «ОСОБА_2 Інтернешнл» звернулося до окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Київського міського центру зайнятості про визнання протиправним та скасування наказу від 12.09.2017 року №176 «Про прийняття рішення щодо анулювання дозволів на застосування праці іноземців» (а.с. 38-40).

Рішенням окружного адміністративного суду м. Києва № 826/12994/17 від 20.02.2018 адміністративний позов ТОВ «ОСОБА_2 Інтернешнл» задоволено повністю; суд визнав протиправним та скасував наказ від 12.09.2017 №176 «Про прийняття рішення щодо анулювання дозволів на застосування праці іноземців», прийнятий Київським міським центром зайнятості. Це рішення набрало законної сили 23.03.2018 (а.с. 53-56).

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Згідно з приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI (далі Закон № 3773-VI).

Стаття 1 Закону № 3773-VI дає визначення термінів:

- іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав;

- посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні;

- дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства - документ, який надає право роботодавцю тимчасово використовувати працю іноземця або особи без громадянства у порядку, встановленому законодавством України.

Частиною четвертою статті 4 Закону № 3773-VI визначено, що іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.

Як визначено в частині третій статті 5 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах четвертій - п'ятнадцятій та вісімнадцятій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на тимчасове проживання.

Відповідно до частини четвертої статті 5 Закону № 3773-VI підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною четвертою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства, дійсний поліс медичного страхування, дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства (крім іноземців та осіб без громадянства, які згідно із законодавством України мають право на працевлаштування без отримання такого дозволу) та зобов'язання роботодавця повідомити центральні органи виконавчої влади, що забезпечують реалізацію державної політики у сферах міграції, зайнятості населення та трудової міграції про дострокове розірвання чи припинення трудового договору (контракту) з таким іноземцем або особою без громадянства.

Строк дії посвідки на тимчасове проживання для відповідних категорій іноземців та осіб без громадянства у випадку, визначеному частиною четвертою статті 4 цього Закону, становить строк дії дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства (пункт 1 частини першої статті 51 Закону № 3773-VI).

Механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання визначає Порядок оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 251 від 28.03.2012, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 № 453 (далі Порядок № 251).

Згідно з пунктом 19 Порядку № 251 посвідка на тимчасове проживання скасовується територіальним органом або підрозділом ДМС, який її видав, у разі:

1) отримання від органу Національної поліції, іншого органу виконавчої влади, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інформації про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів;

2) отримання вмотивованого клопотання приймаючої сторони про скасування посвідки (у тому числі в разі звільнення іноземця та особи без громадянства із займаної посади) або припинення діяльності приймаючої сторони - юридичної особи;

3) коли іноземця та особу без громадянства засуджено в Україні до позбавлення волі;

4) коли дії іноземця та особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров'ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні;

5) коли уповноваженим органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця та особи без громадянства або їх примусове видворення за межі України;

6) інших випадках, передбачених законами.

Рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання приймається начальником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником протягом п'яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для скасування посвідки.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 251 іноземець та особа без громадянства протягом місяця з дня отримання копії рішення про відмову у видачі посвідки або скасування посвідки на тимчасове проживання має право на його оскарження шляхом звернення до ДМС або суду. Оскарження такого рішення зупиняє його виконання.

При прийнятті рішення суд виходить з таких мотивів:

Як встановив суд, ГУ ДМС України у Львівській області отримало повідомлення Київського міського центру зайнятості від 13.09.2017 № 13-9425 «Про надання інформації» про анулювання дозволів на застосування праці іноземців згідно з наказом Київського міського центру зайнятості від 12.09.2017 № 176 «Про прийняття рішення щодо анулювання дозволів на застосування праці іноземців», згідно якого скасовано дозвіл на працевлаштування в тому числі Абюзер Четінкурт (а.с. 33, 34).

Оцінюючи доводи позивача про прийняття оскаржуваного рішення не уповноваженою посадовою собою, суд враховує, що рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання на території України (згідно з яким громадянину ОСОБА_1 Четінкурт Абюзер скасовано посвідку на тимчасове проживання на території України серії ТР № 179396 від 22.06.2017) 13.11.2017 прийняв головний спеціаліст відділу з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та ОБГ ГУ ДМС у Львівській області ОСОБА_3 Отже, оскаржуване рішення прийнято головним спеціалістом, а не начальником територіального органу ДМС чи його заступником, - тобто неуповноваженою на прийняття цього рішення особою. Вказівка у тексті рішення на його погодження/затвердження іншими посадовими особами територіального органу ДМС рішення (т.в.о. начальника відділу, в.о. заступника начальника) в цьому контексті не впливає на висновок суду з цього питання, - адже Порядок № 251 передбачає прийняття рішення (а не його погодження чи затвердження) начальником територіального органу ДМС чи його заступником.

Суд також враховує, що питання правомірності наказу Київського міського центру зайнятості від 12.09.2017 № 176 було предметом судового оскарження. Рішенням окружного адміністративного суду м. Києва № 826/12994/17 від 20.02.2018 адміністративний позов ТОВ «ОСОБА_2 Інтернешнл» задоволено повністю. Суд визнав протиправним та скасував наказ від 12.09.2017 №176 «Про прийняття рішення щодо анулювання дозволів на застосування праці іноземців». Рішення суду набрало законної сили 23.03.2018. Суд в тому числі встановив, що Київський міський центр зайнятості при прийнятті оскаржуваного наказу не провів перевірку щодо встановлення недостовірності даних, що містяться у поданих ТОВ «ОСОБА_2 Інтернешнл» документах, жодним чином не мотивував прийняття такого наказу та не зазначив норми, які порушено ТОВ «ОСОБА_2 Інтернешнл» та які є підставою для прийняття спірного наказу (а.с. 55звор.).

Частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Відповідно до вимог статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, рішенням суду, що набрало законної сили, встановлено протиправність наказу Київського міського центру зайнятості від 12.09.2017 року №176 «Про прийняття рішення щодо анулювання дозволів на застосування праці іноземців», на підставі якого відповідач прийняв рішення, що є предметом оскарження у цій справі. ТОВ «ОСОБА_2 Інтернешнл» діяло добросовісно та повідомляло відповідача про оскарження цього рішення у судовому порядку. За таких обставин суд вважає, що протиправне рішення Київського міського центру зайнятості, що слугувало підставою для прийняття відповідачем рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання Абюзер Четінкурт, не може породжувати правомірних правових наслідків.

Тому суд вважає позов громадянина ОСОБА_1 Четінкурт Абюзер до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення від 13.11.2017 про скасування посвідки на тимчасове проживання на території України серії ТР № 179396 терміном дії до 20.04.2018 обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

З огляду на висновок суду про задоволення позову та встановлені ст. 139 КАС України правила розподілу судових витрат понесені позивачем витрати на сплату судового збору стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 241-246, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 13.11.2017 про скасування посвідки на тимчасове проживання на території України серії ТР № 179396, терміном дії до 20.04.2018, громадянину ОСОБА_1 Четінкурт Абюзер.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (79005, Львівська область, м. Львів, вул. Руданського, буд. 3, ідентифікаційний код 37831493) на користь громадянина ОСОБА_1 Четінкурт Абюзер (79069, Львівська область, м. Львів, вул. Шевченка, буд. 317 «Н», реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення складено та підписано 13.07.2018.

Суддя Москаль Р.М.