Справа № 825/1651/18
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року Чернігів Справа № 825/1651/18

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Непочатих В.О.,

при секретарі Шевченко А.В.,

за участю представника позивача Бут Ю.В., представника відповідача Кравчука С.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Семенівська мануфактура» до Черкаської митниці ДФС про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправними та скасування карток відмови і рішень,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Семенівська мануфактура» звернулось до суду з адміністративним позовом до Черкаської митниці ДФС, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо порушення часових нормативів митного оформлення товарів, поставлених на адресу позивача, митне оформлення яких було розпочато відповідно до митної декларації № UA902010/2017/103773 від 05.10.2017;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902010/2017/00099 Черкаської митниці ДФС;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902010/2017/00090 Черкаської митниці ДФС;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902010/2017/00101 Черкаської митниці ДФС;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902010/2017/00107 Черкаської митниці ДФС;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902010/2018/00004 Черкаської митниці ДФС;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902010/2018/00006 Черкаської митниці ДФС;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902010/2018/00003 Черкаської митниці ДФС;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902010/2018/00033 Черкаської митниці ДФС;

- визнати протиправним та скасувати рішення про визначення коду товару № KU-UA-2018 від 01.03.2018;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA902000/2018/101559/2 від 19.03.2018;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17.01.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у відповідності до вимог частини другої статті 53 Митного кодексу України були подані митному органу всі необхідні документи для визначення митної вартості задекларованих товарів, проте відповідачем в порушення норм митного законодавства, які встановлюють чіткий порядок дій контролюючих органів під час здійснення митного оформлення товарів, митне оформлення товарів не було завершено. Позивач вважає прийняті митницею картки відмови та рішення такими, що прийняті всупереч норм Митного кодексу України, оскільки будь-яких обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів позивачем у суб'єкта владних повноважень не було.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки 06.03.2018 позивачем подано до Черкаської митниці ДФС митну декларацію типу ІМ 40 ДТ за № UA 902010/2018/101559, за якою митну вартість товарів визначено за основним методом - за ціною договору (контракту). Зазначає, що в порядку здійснення митного контролю на підставі та відповідно до пункту 5 статті 54 Митного кодексу України встановлено, що надані декларантом документи на підтвердження митної вартості товарів містять розбіжності та не містять всі відомості щодо фактично сплаченої ціни та яка підлягає сплаті. Стверджує, що відповідачем витребувано у декларанта додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів. Станом на 19.03.2018 додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості до митниці декларантом не надано, а виявлені відповідачем в документах розбіжності не усунуто.

Вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01.09.2016 між приватним підприємством «Семенівська мануфактура» та CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LTD було укладено контракт № BSN1-09/2016, відповідно до умов якого постачальник зобов'язався поставити приватному підприємству «Семенівська мануфактура» товари в асортименті, а приватне підприємство «Семенівська мануфактура» - оплатити товар згідно з умовами контракту (т. 1 а.с. 36-41).

Відповідно до умов вказаного контракту поставка товару здійснюється у повній відповідності з «ІНКОТЕРМС-2010», а умови поставки для кожної партії товару визначаються і узгоджуються сторонами у рахунку-фактурі. Загальна кількість і асортимент товару складається з товарних партій, кількість яких визначається у рахунку-фактурі на кожну партію товару. Умовами контракту передбачено також, що постачальник повинен завантажити товар на борт судна в порту завантаження у визначену дату або в межах узгодженого строку. Оплата за товар здійснюється банківським перерахунком на рахунок постачальника, вказаний у цьому контракті (статті 2-3, 5 Контракту).

Згідно інвойсу № BTCN2017395 від 21.08.2017 позивачу було поставлено тканину на загальну суму 15533,62 доларів США (т. 1 а.с.47-48).

Приватне підприємство «Національні традиції» відповідно до умов договору від 20.10.2014 № 20/10-14/02 про надання послуг по декларуванню товарів взяло на себе зобов'язання надати приватному підприємству «Семенівська мануфактура» послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів, та 05.10.2017 звернулося до Черкаської митниці ДФС з митною декларацією № UA902010/2017/103773 для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено, при цьому код товару за УКТЗЕД вказано 43040000 (т. 1 а.с. 67-69, 188-189).

До вищевказаної декларації підприємством було додано наступні документи: контракт № BSN1-09/2016 від 01.09.2016; інвойс № BTCN2017395 від 21.08.2017; пакувальний лист до інвойсу; видаткову накладну № 395 від 18.08.2017; відвантажувальну специфікацію № BTCN2017395/180395-1 від 25.08.2017; міжнародну товарно-транспортну накладну № 3473; якісний опис товару № BTCN2017395/21 від 21.08.2017; коносамент від 25.08.2017; калькуляцію № BTCN2017395/01 від 05.09.2017; звіт про оцінку майна № 05-07/10/28 від 04.10.2017; лист CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LTD № BTCN2017395/6 від 06.09.2017; лист CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LTD № BASM2017/38 від 08/09/2017; лист приватного підприємства «Семенівська мануфактура» № 11.001/07.09 від 07.09.2017, прайс-лист № 180395 від 16.08.2017; комерційна пропозиція № В-11000 від 25.09.2015, декларація країни відправлення товару (т. 1 а.с. 43-46, 49-58, 60-66).

Митним органом 10.05.2017 проведено повний митний огляд, здійснено вивантаження товару та вибіркове зважування товару, в оглянутих місцях вантаж відповідає відомостям заявленим у МД та зазначеним у ТСД, невідповідностей не виявлено та проведено фотографування товару, про що складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA902010/2017/103773 від 10.05.2017 (т. 2 а.с. 6-8).

Управлінням експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції Департаменту податкових та митих експертиз ДФС на замовлення відповідача проведено дослідження, за результатами якого, з урахуванням наданої інформації та відомостей, отриманих з інформаційних джерел встановлено, що надані на дослідження проби товару з маркувальними етикетками «…ZLG 7010-4 NAVI BLUE # 1039» та «…ZLG 05753-2 870 G/M 150 см BLACK tip white» ідентифіковані як пофарбоване (блакитного кольору) та вибивне відповідно, ворсові трикотажні полотна поперечнов'язаного переплетення з розірваним ворсом (поліефір 100%). Надана на дослідження проба товару з маркувальною етикеткою «…ZDX 04432-2 M3 2800G/M» ідентифіковане як вибивне ворсове трикотажне полотно поперечнов'язане переплетення з розірваним ворсом (поліакрилонітрил 100%). Визначити досліджувані проби товару як довговорсові трикотажні полотна можливо лише за наявності достовірної інформації від виробника стосовно технологій виготовлення даного трикотажного полотна, а саме: чи утворений ворс трикотажного полотна з чесаної стрічки (т. 2 а.с. 22-25).

На підставі листа позивача від 27.10.2017 № 356 27.11.2017 повторно прийнято в роботу запит митного поста «Умань» Черкаської митниці ДФС про проведення дослідження від 08.11.2017 № 47/23-70-61 та Дніпропетровським відділом з питань експертиз та досліджень Департаменту податкових та митих експертиз ДФС проведено повторні дослідження, за результатами якого здійснено аналогічні первинному дослідженню висновки, про що свідчить висновок № 126, який також був направлений позивачу відповідно до листа Черкаської митниці ДФС від 27.11.2017 № 1293/10/23-70-19-02-43 (т. 2 а.с. 32-36).

В зв'язку з повідомленням позивача про відсутність можливості надати додаткові документи від виробника та неможливістю однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей у зв'язку з нездійсненням документального підтвердженням заявленого коду товару відповідно до вимог частини третьої статті 69 Митного кодексу України, відповідачем було винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902010/2017/00099, якою відмовлено у митному оформлені (випуску) товарів (т. 2 а.с. 38).

Листом від 29.12.2017 № 1441/10/23-70-19-02-43 на адресу позивача направлено доповнення до висновку, в якому зазначено результати аналогічні попереднім (т. 2 а.с. 44-46), винесення яких були зумовлені додатковим надсиланням залишків інших досліджуваних проб до Дніпропетровського відділу з питань експертизи та досліджень Департаменту податкових та митих експертиз ДФС з метою усунення допущених недоліків (т. 2 а.с. 39-43).

В подальшому позивач неодноразово звертався до відповідача для здійснення митного оформлення товарів з митними деклараціями № UA902010/2017/104801 від 20.11.2017, № UA902010/2017/105064 від 01.12.2017, № UA902010/2017/105443 від 14.12.2017, № UA902010/2017/100270 від 16.01.2018, № UA902010/2017/100530 від 30.01.2018, на які було отримано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902010/2017/00090, № UA902010/2017/00101, № UA902010/2017/00107, № UA902010/2018/00004, № UA902010/2018/00006 (т. 2 а.с. 47-61).

28.02.2018 позивачем було подано додаткову митну декларацією № UA902000/2018/101410, у зв'язку з чим підрозділом митного оформлення було направлено запит № 8/23-70-61 від 28.02.2018 до Черкаської митниці ДФС з метою вирішення складного випадку класифікації (т. 2 а.с. 62-64).

Черкаською митницею ДФС 01.03.2018 прийнято рішення про визначення коду товару № KT-UA-2018, яким визначено код ввезеного позивачем товару за УКТЗЕД , та у зв'язку з чим прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902010/2018/00003, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів з причин порушення правил класифікації товарів відповідно Митного тарифу України (т. 2 а.с. 66-68, 76-77).

06.03.2018 позивачем подано до Черкаської митниці ДФС митну декларацію № UA902010/2018/101559, в якій зазначено код товару за УКТЗЕД та митну вартість товарів визначено декларантом за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) (т. 2 а.с. 78-80).

Після розгляду поданих документів, 19.03.2018 Черкаською митницею ДФС було винесено рішення про коригування митної вартості товару № UA902000/2018/101559/2, підставами для прийняття якого було зазначено наступне: декларантом не усунуто виявлені розбіжності в документах, не надано банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, тобто, документально належним чином не підтверджено заявлену митну вартість товарів, визначену за основним методом визначення митної вартості «за ціною договору», чим порушено вимоги пункту 2 статті 52, пункту 2 статті 53, пункту 2.21 статті 58 Митного кодексу України та в зв'язку з чим застосування основного методу визначення митної вартості неможливо.

Також відповідачем винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902010/2018/00033, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів з причин того, що в наданих декларантом документах відсутні всі відомості щодо ціни, яка підлягає сплаті за оцінювані товари. Під час декларування митної вартості декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість. Обраний декларантом метод не відповідає умовам, зазначеним в статті 58 Митного кодексу України. Застосування методу визначення митної вартості за ціною угоди неможливо (т. 1 а.с. 133-134).

17.01.2018 Черкаською митницею ДФС від 17.01.2018 винесено податкове повідомлення-рішення № за платежем штраф за порушення податкового законодавства у розмірі 170,00 грн. (т. 1 а.с. 148-149).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно до частини першої статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТЗЕД; фактурну вартість товарів; митну вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 Митного кодексу України).

Статтею 69 Митного кодексу України визначено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за № 1085/21397, було затверджено Порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - Порядок № 650).

Положеннями пункту 1 Порядку № 650 було встановлено, що цей Порядок визначає порядок роботи відділу митних платежів (далі - ВМП), підрозділу митного оформлення (далі - ПМО) та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару, здійснення митних процедур, пов'язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - товари), порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів, а також здійснення оформлення та реєстрації рішень, надання звітності та інші питання роботи ВМП, ПМО, митного поста у напрямі класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД).

Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Порядку № 650 контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу; заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних «Класифікаційні рішення» програми «Інспектор 2006» ЄАІС. При цьому така відповідність поділяється на три категорії: а) ідентичні товари; б) подібні (аналогічні) товари; в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів «а» та «б» абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі: характеристики, які є визначальними для класифікації товару; призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару; перевірки відповідності заявленого опису товару та коду товару згідно з УКТЗЕД відомостям, наведеним у ПРК, у разі якщо до митного контролю та митного оформлення разом з пакетом документів надається ПРК.

Згідно із положеннями пункту 5 розділу ІІІ Порядку № 650 у разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТЗЕД.

У разі відмови у наданні декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів чи відомостей посадовою особою митного органу здійснюються митні формальності за наявними документами та відомостями з використанням довідкової інформації. При проведенні цих митних формальностей або підтверджується код товару, або надається відмова в митному оформленні та за наявності достатньої інформації виноситься Рішення (пункт 6 розділу ІІІ Порядку № 650).

Відповідно до пункту 7 розділу ІІІ Порядку № 650 у разі письмового підтвердження декларантом або уповноваженою ним особою готовності надати додаткові документи чи відомості перевірка правильності класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД проводиться після їх надання. Строк прийняття Рішення про класифікацію товару не повинен перевищувати 10 календарних днів. За умови необхідності залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) загальний строк прийняття Рішення не повинен перевищувати 30 календарних днів.

Положеннями пункту 9 розділу ІІІ Порядку № 650 передбачено, якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації). Залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) здійснюється у разі: виникнення необхідності ідентифікації або лабораторної перевірки характеристик товарів, визначальних для їх класифікації; виникнення складних питань при класифікації товарів згідно з УКТЗЕД, вирішення яких потребує експертних досліджень.

Пунктом 14 розділу ІІІ Порядку № 650 передбачено, що рішення приймається посадовими особами відділу митних платежів (далі - ВМП) або уповноваженими особами підрозділу митного оформлення (далі - ПМО) чи митного поста на підставі встановлених характеристик товару, які є визначальними для класифікації товару, згідно з Основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД.

На підставі системного аналізу вказаних правових норм, суд дійшов висновку, що здійснення контролю за правильністю класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД, покладено на органи доходів і зборів. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей такими посадовими особами письмово повідомляється декларанта або уповноважену ним особу про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД. При цьому висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер і жоден із них сам по собі не може бути безумовною підставою для визначення такого коду та має оцінюватися у сукупності з іншими даними.

Разом із тим, на підставі наявних матеріалів справи та встановлених у ході судового розгляду обставин суд дійшов переконання, що відповідачем не у повній мірі при прийнятті оспорюваних позивачем рішень було дотримано вимог нормативних актів.

Суд зазначає, що згідно частини першої статті 255 Митного кодексу України митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред'явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред'явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

Як визначає частина друга статті 255 Митного кодексу України строк, зазначений у частині першій цієї статті, може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей виключно у разі: 1) виконання митних формальностей поза місцем розташування органу доходів і зборів відповідно до статті 247 цього Кодексу; 2) підтвердженого письмово бажання декларанта або уповноваженої ним особи подати відповідно до цього Кодексу додаткові документи чи відомості про зовнішньоекономічну операцію або характеристики товару; 3) проведення досліджень (аналізу, експертизи) проб і зразків товарів, якщо товари не випускаються відповідно до частини двадцять першої статті 356 цього Кодексу; 4) виявлення порушень митних правил, якщо товари не випускаються відповідно до частини п'ятої цієї статті; 5) зупинення митного оформлення відповідно до Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»; 6) подання додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 цього Кодексу в межах передбаченого нею строку, перебіг якого припиняється з моменту отримання митницею (митним постом) таких документів чи письмової відмови декларанта або уповноваженої ним особи у їх наданні; 7) призупинення митного оформлення відповідно до статей 399 і 400 цього Кодексу.

В силу частини п'ятої статті 255 Митного кодексу України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Таким чином, суд зазначає, що рішення про відмову у митному оформленні повинно бути прийняте в межах строку, відведеного статтею 255 Митного кодексу України для завершення митного оформлення.

Судом встановлено, що митну декларацію № UA902010/2017/103773 подано 05.10.2017, натомість картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902010/2017/00099 відповідачем прийнято 30.11.2017.

При цьому, враховуючи строк проведення відповідних формальностей, передбачених частиною другою статті 255 Митного кодексу України, з 05.10.2017 по 26.10.2017, з 08.11.2017 по 27.11.2017, судом встановлено перевищення часових нормативів митного оформлення, які встановлені частиною першою статті 255 Митного кодексу України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо порушення часових нормативів митного оформлення товарів, поставлених на адресу позивача, митне оформлення яких було розпочато відповідно до митної декларації № UA902010/2017/103773 від 05.10.2017.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902010/2017/00099, № UA902010/2017/00090, № UA902010/2017/00101, № UA902010/2017/00107, № UA902010/2018/00004, № UA902010/2018/00006, рішення про визначення коду товару № KU-UA-2018 від 01.03.2018, а також картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902010/2018/00003, то суд враховує наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Митний тариф України» митний тариф України є невід'ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Згідно пунктів 1, 2, 3, 4, 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД додатку до Закону України «Про Митний тариф України», класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами: Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил: (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного; (b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару; (b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати; (c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Так, позивачем в митній декларації було класифіковано товар за УТКЗЕД «Хутро штучне та вироби з нього».

Як вже було встановлено судом, відповідачем для встановлення особливих характеристик товару, визначальних для їх класифікації згідно УТКЗЕД було здійснено запити на проведення досліджень, після проведення яких у зв'язку з неможливістю однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей у зв'язку з нездійсненням документального підтвердженням заявленого коду товару відповідно до вимог частини третьої статті 69 Митного кодексу України відповідачем було винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №/2017/00099.

В подальшому, позивачем неодноразово подавались митні декларації, однак відповідачем приймались аналогічні вищезазначеній картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902010/2017/00090, № UA902010/2017/00101, № UA902010/2017/00107, № UA902010/2018/00004, № UA902010/2018/00006.

Однак, після подачі позивачем митної декларації № UA902010/2018/101410 підрозділом митного оформлення все ж було направлено запит № 8/23-70-61 від 28.02.2018 до Черкаської митниці ДФС з метою вирішення складного випадку класифікації, за результатами чого Черкаською митницею ДФС 01.03.2018 прийнято рішення про визначення коду товару № KT-UA-2018, яким визначено код ввезеного позивачем товару за УКТЗЕД «Полотна трикотажні ворсові, із синтетичного або штучного волокна».

Для віднесення товару до певного коду УКЗЕД, товар має відповідати опису, який надається у поясненнях до УКТЗЕД.

Так, відповідно до примітки Група 43 Натуральне та штучне хутро; вироби з нього Розділу VII Полімерні матеріали, пластмаси та вироби з них; каучук, гума та вироби з них, до товарної позиції 4303 або 4304 залежно від обставин включаються одяг та речі до одягу (за винятком зазначених у примітці 2) з підкладкою з натурального або штучного хутра, а також предмети одягу та речі до одягу, в яких натуральне або штучне хутро прикріплене із зовнішнього боку, крім хутра, що використовується як оздоблення. В УКТЗЕД термін «штучне хутро» означає будь-які матеріали, що імітують хутро з вовни, волосу або інших волокон, наклеєних або нашитих на шкіру, тканину або інші матеріали, крім імітацій хутра, одержаних ткацтвом або в'язанням (вони переважно включаються до товарної позиції 5801 або 6001).

Водночас згідно примітки до Групи 60 Трикотажні полотна Розділу XI Текстильні матеріали та текстильні вироби до цієї групи не включаються: (a) мереживо ручного плетіння товарної позиції 5804; (b) етикетки, емблеми та подібні трикотажні вироби товарної позиції 5807; або (c) полотна трикотажні, просочені, покриті або дубльовані групи 59. Однак полотна трикотажні, ворсові, просочені, покриті або дубльовані включаються до товарної позиції 6001. До цієї групи включаються також полотна, які виготовлені з металевої нитки і використовуються для одягу, меблів та в аналогічних цілях. В УКТЗЕД будь-яке посилання на «трикотажні» вироби включає посилання на в'язально-прошивні вироби, в яких прошивні стібки утворюються текстильними нитками.

Згідно Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 № 401, до групи трикотажні полотна включаються текстильні полотна, які виготовляються не як тканини, тобто переплетенням основних і утокових ниток, а шляхом отримання послідовності тісно зв'язаних між собою петель. Як правило, ці вироби включають: трикотажне полотно (поперечнов'язаний та основов'язаний трикотаж). Так, поперечнов'язаний трикотаж складається з неперервної нитки, що утворює ряди петель, які лежать в однаковому напрямку поперек полотна, причому петлі в сусідніх рядах переплітаються, утворюючи вічка. Між групами петель у цих полотнах є вільний простір, що дозволяє їм легко розтягуватися у всіх напрямках; коли нитка рветься, відбувається розпускання петель.

Згідно картки даних терміну Українського Агенства Стандартизації, хутро штучне трикотажне - ворсове трикотажне полотно, що імітує зовнішній вид та (або) структуру натурального хутра та має грунт, ворс та два пружка (а.с.71).

Отже, як вбачається судом трикотажне полотно поперечнов'язаного переплетіння характеризується тим, що між групами петель у цих полотнах є вільний простір, що дозволяє їм легко розтягуватися у всіх напрямках; коли нитка рветься, відбувається розпускання петель.

Так, в матеріалах справах відсутні докази, а також не встановлено проведеними експертними дослідженнями, чи має вищевказані властивості трикотажного полотна, щодо розтягування та розпускання петель у разі розірвання нитки наданий на дослідження матеріал, а тому суд вважає, що віднесення товару позивача за УКТЗЕД до коду є необґрунтованим.

Суд зазначає, що витребування додаткових документів для підтвердження правильності класифікації товару може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Судом встановлено, що позивач одночасно з митною декларацією в повному обсязі надав документи, які підтверджують правильність визначеного ним коду класифікації товару, тоді як митниця не довела, що товар позивача не відноситься згідно класифікації товарів за УТКЗЕД до хутра штучного та необґрунтовано вимагала надати додаткові документи для підтвердження технології виробництва товару.

Враховуючи наведене, беручи до уваги опис представленого позивачем до митного оформлення товару, суд вважає правильним код товару, визначений Приватним підприємством «Семенівська мануфактура».

Відповідач не довів порушення діючого законодавства з боку позивача при декларуванні наведеного вище товару та не довів наявності підстав для зміни коду товару, що ввозиться позивачем, спірне рішення в даному випадку не враховує всіх обставин, які мали значення, не відповідає наведеним вище нормам законодавства та встановленим судом обставинам, а тому приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасувати рішення Черкаської митниці ДФС про визначення коду товару № KU-UA-2018 від 01.03.2018.

Згідно пункту 7.1 розділу VII Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за № 1360/21672, у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку. Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою органу доходів і зборів, якою прийнято рішення про відмову.

Пунктом 7.2. вищевказаного Порядку зазначається, що у картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.

Також суд зазначає, що Черкаська митниця ДФС, не маючи можливості на підставі проведених експертиз самостійно визначити код товару, за результатами перевірки митних документів позивача приймала картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902010/2017/00099, № UA902010/2017/00090, № UA902010/2017/00101, №/2017/00107, № UA902010/2018/00004, № UA902010/2018/00006, які також суд вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, враховуючи встановлену судом правильність визначення Приватним підприємством «Семенівська мануфактура» коду товару згідно УКЗЕД.

Одночасно суд враховує, що у поданій до суду картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902010/2018/00003 зазначені причини відмови - порушення правил класифікації товарів відповідно Митного тарифу України, у зв'язку з чим митницею відповідно до положень частини четвертої статті 69 Митного кодексу України прийнято рішення про визначення коду товару № KU-UA-2018 від 01.03.2018.

Оскільки, рішення про визначення коду товару № KU-UA-2018 від 01.03.2018 щодо зміни коду УКТЗЕД є протиправним та підлягає скасуванню, то, відповідно, відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902010/2018/00003 є також протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902010/2018/00033 Черкаської митниці ДФС; визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA902000/2018/101559/2 від 19.03.2018, то суд зазначає таке.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами четвертою та п'ятою статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Згідно з частиною першою статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (частини перша та друга статті 52 Митного кодексу України).

Відповідно до частин першої - третьої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами першою та другою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Кодекс містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

В силу положень частини п'ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частин першої та другої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Так, частинами першою - третьою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частини шостої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз положень статей 53, 54, 58 Митного кодексу України надає підстави для висновку про те, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Орган доходів і зборів має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють органу доходів і зборів законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з'ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в частині другій статті 53 Митного кодексу України.

Згідно з частиною третьою статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

У даній справі судом встановлено, що під час митного оформлення задекларованого товару позивач надав усі документи, що необхідні для визначення митної вартості за ціною контракту, надані документи містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини.

Обґрунтовуючи свої сумніви у правильності зазначеної митної вартості, відповідач посилався на те, що митниці не надано банківський платіжний документ, що підтверджує оплату за партію оцінюваного товару, однак такий документ надається тільки у разі оплати товару на момент проведення розмитнення.

Суд не приймає увагу посилання відповідача, що в наданих декларантом інвойсі від 21.08.2017 № BTCN2017395 та контракті від 01.09.2016 № BSN1-09/2016 зазначено різні реквізити продавця товару, оскільки згідно додаткової угоди № 14 до контракту від 01.09.2016 № BSN1-09/2016 сторони домовились про компанії, які будуть виступати вантажовідправниками, одна з яких і вказана в інвойсі (а.с. 42, 49).

Також зауваження відповідача, що в наданій декларантом калькуляції адреса виробника/продавця не відповідає зазначеній в контракті від 01.09.2016 № BSN1-09/2016 судом не приймаються до уваги, оскільки вони не відповідають дійсності (а.с. 40,45).

Посилання відповідача також і на ту обставину, що в наданій калькуляції не зазначено одиницю виміру складових вартості товару та кінцевої вартості, у зв'язку з чим відомості, які зазначено в калькуляції, не піддаються обчисленню, а також реквізити товарно-транспортної накладної, яка зазначена в копії експортної декларації не відповідають реквізитам коносамента, що наданий митниці не можуть бути об'єктивними та не є достатніми підставами для невизнання задекларованої позивачем вартості товару.

Крім того, суд звертає увагу, що калькуляція не є документом, по якому здійснюється оплата та поставка товару, адже такими документами є інвойс та коносамент, які були надані позивачем, а сама калькуляція лише розшифровує вартість товару.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у відповідача не було підстав витребовувати у декларанта додаткові документи, оскільки сумніви з підстав, викладених у оскаржуваному рішенні, не обґрунтовані у розумінні статті 53 Митного кодексу України, а отже відповідач не спростував такими сумнівами числові значення складових митної вартості товарів.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення митного органу про коригування митної вартості товарів, митна вартість товару, імпортованого позивачем, була визначена на підставі методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів).

Згідно з частиною першою статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частинами другою та третьою цієї статті передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, та оскільки митна вартість була підтверджена достовірними документами, які містять відомості про складові вартості, визначені на підставі об'єктивних даних, що піддаються обчисленню, суд вважає неправомірними висновки відповідача за наслідками вивчення поданих документів для митного оформлення товарів про відсутність підстав для застосування першого методу для визначення митної вартості товару.

Таким чином, суд приходить до висновку, що визначення відповідачем митної вартості товару та коригування її за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902010/2018/00033 Черкаської митниці ДФС та рішення про коригування митної вартості товарів № UA902000/2018/101559/2 від 19.03.2018.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.01.2018, то дана вимога також підлягає задоволенню, оскільки картка відмови у прийнятті митної декларації, що була підставою для винесення даного рішення, вже визнана протиправною та скасована судом.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов Приватного підприємства «Семенівська мануфактура» підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Черкаської митниці ДФС на користь Приватного підприємства «Семенівська мануфактура» підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 26474,58 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного підприємства «Семенівська мануфактура» - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Черкаської митниці ДФС (вул. Остафія Дашковича, буд. 76, м. Черкаси, 15400, ) щодо порушення часових нормативів митного оформлення товарів, поставлених на адресу Приватного підприємства «Семенівська мануфактура» (вул. Червона площа, буд. 20, м. Семенівка, Семенівський район, Чернігівська область, 15400, ), митне оформлення яких було розпочато відповідно до митної декларації № UA902010/2017/103773 від 05.10.2017.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902010/2017/00099, № UA902010/2017/00090, № UA902010/2017/00101, № UA902010/2017/00107, № UA902010/2018/00004, № UA902010/2018/00006, № UA902000/2018/00003, № UA902010/2018/00033 Черкаської митниці ДФС.

Визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської митниці ДФС про визнання коду товару № KU-UA-2018 від 01.03.2018.

Визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA902000/2018/101559/2 від 19.03.2018.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Черкаської митниці ДФС № від 17.01.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Черкаської митниці ДФС (вул. Остафія Дашковича, буд. 76, м. Черкаси, 15400, ) на користь Приватного підприємства «Семенівська мануфактура» (вул. Червона площа, буд. 20, м. Семенівка, Семенівський район, Чернігівська область, 15400, ) судовий збір в розмірі 26474, 58 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 липня 2018 року.

Суддя В.О. Непочатих