Справа № 826/3258/16
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 липня 2018 року

м. Київ

справа №826/3258/16

адміністративне провадження №К/9901/14998/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стародуба О.П.,

суддів - Берназюка Я.О., Гриціва М.І.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2016р. (судді: Коротких А.Ю., Ганечко О.М., Літвіна Н.М.) у справі за позовом ТОВ "Фірма "Варіація" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ТОВ "Фірма "Варіація" звернулося до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови від 24.02.2016р. №3-2402/1-10/10-35/2402/09/01.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не мав права на проведення позапланової перевірки, оскільки відповідно до п. 3 прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014р. N 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" право на проведення позапланової перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців надається контролюючим органам у 2015-2016 роках виключно з дозволу Кабінету Міністрів України.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.09.2016р. в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2016р. скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області №З-2402/1-10/10-35/2402/09-01 від 24.02.2016р. про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

З рішенням суду апеляційної інстанції не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на те, що під контролюючим органами в пункті 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014р. N 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" слід розуміти лише перелік органів, визначених підпунктом 41.1 пункту 41 статті 41 Податкового кодексу України, до яких не відноситься Державна архітектурно-будівельна інспекція та її структурні підрозділи. Крім того, Закон № 71 направлений на регулювання правовідносин у сфері оподаткування і не регулює діяльності інших органів державної влади, а тому обмеження щодо проведення перевірок суб'єктів господарювання, встановлені п. 3 Прикінцевих положень Закону № 71-VIII не поширюють свою дію на відповідача, оскільки перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, не підпадає під дію обмежень у проведенні перевірок, встановлених п. 3 Прикінцевих положень Закону №71.

Заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем 14.01.2016р. зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об'єкта будівництва позивача за адресою: «Будівництво адміністративно-виробничих приміщень по вул. Привокзальній, 52 в м. Бориспіль Київської області (ІІ черга)» (а.с.46).

Відповідачем на підставі п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553 призначено позапланову перевірку достовірності даних наведених у декларації про готовність об'єкту до експлуатації щодо об'єкту будівництва «Будівництво адміністративно-виробничих приміщень по вул Привокзальній, 52 в м. Бориспіль Київської області (ІІ черга)» (а.с.56)

З метою проведення позапланової перевірки позивача відповідачем видано направлення на проведення перевірки від 28.01.2016р., яке направлено позивачу поштовим відправленням 29.01.2016р.

Посадовою особою відповідача 04.02.2016р. за результатом позапланової перевірки ТОВ «Фірма Варіація» складено акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкт будівництва для виконання покладених на них функцій. (а.с.57)

Відповідачем 09.02.2015р. складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності №З-Л-З-0902/1 та припис про усунення вимог законодавства від 09.02.2015р. № С-0902/1.

В зв'язку з технічною помилкою, допущеною при складанні матеріалів перевірки, відповідачем було складено довідку про технічну помилку від 16.02.2016р. №З-2402/1-10/10-35/2402/09-01, із змісту якої вбачається, що в приписі про усунення порушень вимог законодавства № С-0902/1 замість речень «дата складення припису 09.02.2016р; дата підписання припису 09.02.2015р.» читати «дата складання 09.02.2016р.; дата підписання припису 09.02.2016р.» в протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 3-Л-З-0902/1 замість речення « дата складення протоколу 09.02.2015р.» читати дата складення протоколу 09.02.2016р.»

Відповідачем 24.02.2016р. прийнято постанову № З-2402/1-10/10-35/2402/09-01, якою за порушення вимог п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. № 3038-VI та пп. 1 п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553 позивача визнано винним у вчиненні правопорушення. передбаченого абз 1 п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в сумі 13 780 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що факт недопуску посадових осіб відповідача до перевірки не заперечується позивачем, а тому висновок відповідача про порушення позивачем п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 1 п. 11 Порядку про здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 є обґрунтованим.

В свою чергу, скасовуючи рішення суду першої інстанції та постановляючи нову постанову про задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що 28.12.2014р. Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" № 71-VIII (далі - Закон України № 71-VIII). Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України № 71-VIII у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що застосоване у пункті 3 Прикінцевих положень Закону України № 71-VIII поняття «контролюючі органи» стосується усіх контролюючих органів, тобто органів, які здійснюють державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, згідно із Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Проте, з такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо податкової реформи" направлений на врегулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів та передбачає внесення змін до податкового законодавства та за своєю метою та змістом цей Закон покликаний врегулювати саме податкові, а не будь-які інші правовідносини, зокрема і ті, які виникають у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до ст. 1 Податкового кодексу України даний кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Вказаним Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності тих контролюючих органів, про які йдеться у пункті 41.1 статті 41 цього Кодексу. Зокрема контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи. У складі контролюючих органів діють підрозділи податкової міліції.

Таким чином, Державна архітектурно-будівельна інспекція України не є контролюючим органом доходів і зборів в розумінні вимог пункту 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, а тому посилання апеляційного суду на п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014р. №71-VIII є помилковим.

Крім того, законодавцем було прийнято два нормативно-правових акти, якими встановлено мораторії на проведення перевірок суб'єктів господарювання, а саме:

- Закон України "Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів щодо податкової реформи" № 71-VIII (п. 3 Прикінцевих положень), яким мораторій на перевірки за колом суб'єктів поширено на контролюючі органи в розумінні положень, н. 41.1 ст. 41 ПК України;

- Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України" № 76-VIII (п. 8 Прикінцевих положень), яким мораторії на перевірки за колом суб'єктів поширено на усі контролюючі органи, крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України.

Норми Закону № 76-VІІІ, зокрема щодо обмежень у проведенні перевірок, є загальними та стосуються всіх контролюючих органів, тоді як норми Закону № 71-VІІІ є спеціальними та стосуються контролюючих органів, що забезпечують формування єдиної державної податкової, державної митної політики щодо адміністрування податків, зборів та митних платежів, оскільки критеріями визначення переліку підприємств, на які такі обмеження не поширюються, зокрема, є обсяг доходу за попередній календарний рік, а також певний вид діяльності таких підприємств (виробництво чи імпорт підакцизних товарів).

Таким чином, правовідносини, пов'язані з встановленням обмеження на проведення позапланових перевірок Державною архітектурно-будівельною інспекцією України було врегульовано пунктом 8 Прикінцевих положень Закону № 76-VIII від 28.12.2014р., відповідно до якого мораторій на проведення перевірок запроваджено лише на період з січня по червень 2015 року.

В ході розгляду справи судами встановлено, що перевірку позивача відповідачем проведено у лютому 2016 року, в цей період законодавчо встановленої заборони на проведення таких перевірок не існувало, а тому висновки апеляційного суду щодо протиправності постанови відповідача не можна визнати обґрунтованими.

Відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону, а тому постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а постанова суду першої інстанції залишенню в силі.

Керуючись статтями 345, 349, 352, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України - задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2016р. скасувати, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.09.2016р. у даній справі - залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Я.О. Берназюк

М.І. Гриців