Справа № 815/1468/15
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 липня 2018 року

Київ

справа №815/1468/15

адміністративне провадження № К/9901/3540, К/9901/3541/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Анцупової Т. О.,

суддів: Коваленко Н. В., Кравчука В. М.,

за участю секретаря судового засідання - Яроша Д. В.,

представника позивача - Халдай І. В.,

представника відповідача - Адам Ю. В.,

представника третьої особи - Лубашева І. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 815/1468/15

за позовом Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» () до Міністерства юстиції України, державного реєстратора Реєстраційної служби України Сидорчук Андрія Вікторовича, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Бабіч Альони Володимирівни, за участю третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський», про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії;

за касаційними скаргами Міністерства юстиції України та Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року (у складі колегії суддів Кравець О. О., Вербицької Н. В., Домусчі С. Д.), установив:

I. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У березні 2015 року Дочірнє підприємство «Клінічний санаторій «Лермонтовський» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (далі - ДП «КС «Лермонтовський» ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця») звернулося до суду із адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, державного реєстратора Реєстраційної служби України Сидорчук А. В., Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Бабіч А. В., третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Санаторій «Лермонтовський», в якому просив:

- визнати протиправними дії державного реєстратора Реєстраційної служби України Сидорчука А. В. стосовно прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 19351779 від 14 лютого 2015 року 14:56:35 год., що стало підставою для внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності № 8737146 від 14 лютого 2015 року о 09:58:37 год. щодо реєстрації за державою в особі Міністерства юстиції України, , права власності на нежитлові будівлі майнового комплексу, що розміщені за адресою: Одеська обл., АДРЕСА_1;

- визнати протиправними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Бабіч А. В. стосовно видання Свідоцтва про право власності № 33658051 від 16 лютого 2015 року, що стало підставою виникнення у держави в особі Міністерства юстиції України, , права власності на нежитлові будівлі майнового комплексу, що розміщені за адресою: Одеська обл., АДРЕСА_1;

- визнати протиправними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Бабіч А. В. стосовно внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності № 8737146 від 14 лютого 2015 року о 09:58:37 год. про реєстрацію за державою в особі Міністерства юстиції України, , права власності на нежитлові будівлі майнового комплексу, що розміщені за адресою: Одеська обл., АДРЕСА_1;

- визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 19351779 від 14 лютого 2015 року 14:56:35 год., прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби України Сидорчуком А. В., що стало підставою для внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності № 8737146 від 14 лютого 2015 року о 09:58:37 год. щодо реєстрації за державою в особі Міністерства юстиції України, , права власності на нежитлові будівлі майнового комплексу, що розміщені за адресою: Одеська обл., АДРЕСА_1;

- скасувати запис про право власності № 8737146 від 14 лютого 2015 року о 09:58:37 год., що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо реєстрації за державою в особі Міністерства юстиції України, , права власності на нежитлові будівлі майнового комплексу, що розміщені за адресою: Одеська обл., АДРЕСА_1;

- зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції в Одеській області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування запису про право власності № 8737146 від 14 лютого 2015 року о 09:58:37 год. щодо реєстрації за державою в особі Міністерства юстиції України, , права власності на нежитлові будівлі майнового комплексу, що розміщені за адресою: Одеська обл., АДРЕСА_1.

2. В обґрунтування вказаних вимог зазначив, що позивач є підприємством, якому у повне господарське відання та оперативне управління передано будівлі та споруди Санаторію «Лермонтовський», що розміщені за адресою: АДРЕСА_1, законним власником якого є ЗАТ «Укрпрофоздоровниця». 18 лютого 2015 року позивачу стало відомо про реєстрацію права власності на нежитлові будівлі майнового комплексу, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1, за державою в особі Міністерства юстиції України від 14 лютого 2015 року, № 8737146.

На думку позивача такі дії відповідачів свідчать про: «фактичне вилучення у санаторію належного йому майна, шляхом внесення до реєстру речових прав на нерухоме майно без жодних правових підстав запису про реєстрацію права власності на майно санаторію «Лермонтовський» за державою в особі Міністерства юстиції України». Так вважає позивач у зв'язку із тим, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2014 року у справі № 522/23682/14-ц накладено арешт та заборонено відчуження або обтяження будь-яким способом та будь-яким іншим особам нерухомого майна Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та заборонено Дочірньому підприємству «Клінічний санаторій «Лермонтовський» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» та будь-яким іншим особам заходи, спрямовані на відчуження нерухомого майна (проведення інвентаризації, реєстрації, тощо), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Тобто, реєстрація права власності за державою в особі Міністерства юстиції України на вказані будівлі на думку позивача відбулась з порушенням ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», п. 41 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 року (далі - Порядок № 868). Крім того, відповідно до п. 42 вказаного Порядку № 868 визначено, що для проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна в разі, коли в документах, що підтверджують виникнення, перехід або припинення речових прав на такий об'єкт, відсутні відомості про його технічні характеристики, заявник крім документа, що підтверджує виникнення, перехід або припинення речових прав на нерухоме майно, подає технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. Між тим, будь-якої інвентаризації чи обстеження нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 не проводилось, технічної документації не складалось.

3. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2015 року у задоволенні позову було відмовлено.

4. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року апеляційну скаргу ДП «КС «Лермонтовський» ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» - задоволено частково, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2015 року - скасовано. Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ДП «КС «Лермонтовський» ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» - задоволено частково:

- визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 19351779 від 14 лютого 2015 року 14:56:35 год., прийняте державним реєстратором РС України Сидорчуком А. В.;

- визнано протиправними дії державного реєстратора РС ОМУЮ Одеської області Бабіч А. В. стосовно внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності № 8737146 від 14 лютого 2015 року о 09:58:37 год. про реєстрацію за державою в особі Міністерства юстиції України, , права власності на нежитлові будівлі майнового комплексу, що розміщені за адресою: Одеська обл., АДРЕСА_1 та скасовано цей запис;

- визнано протиправною видачу державним реєстратором РС ОМУЮ Одеської області Бабіч А. В. Свідоцтва про право власності № 33658051 від 16 лютого 2015 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ДП «КС «Лермонтовський» ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» із державного реєстратора РС України Сидорчука А. В., Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, державного реєстратора РС ОМУЮ Одеської області Одеської області Бабіч А. В. солідарно судові витрати у розмірі 808 грн 59 коп.

5. Не погоджуючись з вказаними рішеннями Міністерство юстиції України та Державне підприємство «Санаторій «Лермонтовський» звернулись до Вищого адміністративного суду України з касаційними скаргами, в яких, посилаючись на неправильність застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, просили скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2015 року залишити в силі.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 грудня 2015 року та 11 грудня 2015 року у зазначеній справі за касаційними скаргами відповідно Міністерства юстиції України та Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» було відкрито провадження та установлено десятиденний строк з моменту отримання вказаної ухвали для подачі заперечення на касаційну скаргу. Також цими ухвалами у зазначеній справі було відмовлено скаржникам у клопотанні про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року.

7. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 січня 2016 року повторно відмовлено Державному підприємству «Санаторій «Лермонтовський» у клопотанні про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року.

8. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вищого адміністративного суду України від 21 вересня 2017 року у даній справі визначено суддю-доповідача Горбатюк С. А.

9. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до пп. 4 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

10. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11 січня 2018 року у даній справі визначено суддю-доповідача Анцупову Т. О.

11. В матеріалах справи міститься три клопотання від обох скаржників про прискорення розгляду справи. Зазначені клопотання мотивовані тим, що тривале не призначення до розгляду справи, що розглядається призводить до негативних та невідворотних наслідків для здійснення права власності на нерухоме майно держави. Враховуючи наведене, просили пришвидшити призначення справи до розгляду.

12. Ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2018 року було об'єднано в одне провадження для спільного розгляду, прийнято до провадження справу № 815/1468/15, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду і призначено касаційний розгляд в судовому засіданні з повідомленням сторін на 23 травня 2018 року о 10 год. 00 хв.

13. 21 травня 2018 року Міністерством юстиції України подано доповнення до своєї касаційної скарги, яким долучено постанову Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2017 року у справі № 016/2876/16, як рішення суду прийняте у правовідносинах, які є спільними із тими, що розглядаються у даній справі.

14. У відзиві на касаційні скарги, який надійшов до Суду 23 травня 2018 року, ДП «КС «Лермонтовський» ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» заперечує проти доводів скаржників з підстав, якими керувався суд апеляційної інстанції, приймаючи своє рішення.

15. У зв'язку з неявкою 23 травня 2018 року о 10 год. 00 хв. в судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, розгляд справи відкладено на 04 липня 2018 року о 10 год. 00 хв.

16. Станом на 04 липня 2018 року заперечення на касаційні скарги від інших учасників справи до Суду не надходили.

17. В судовому засіданні 04 липня 2018 року ДП «КС «Лермонтовський» ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» подано клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

18. Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 151 від 04 липня 2002 року вирішено оформити та видати Закритому акціонерному товариству лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» свідоцтво про право власності на об'єкти нерухомого майна санаторію «Лермонтовський».

19. На підставі вказаного рішення, виконавчим комітетом Одеської міської ради видано свідоцтво про право власності на нежитлові будівлі № 021961 від 17 липня 2002 року, згідно з яким Закрите акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» було власником нежитлових будівель, загальною площею 12 663 кв. м., відображених у технічному паспорті від 14 грудня 2001 року.

20. Згідно матеріалів справи, загальними зборами Закритого акціонерного товариства «Укрпрофоздоровниця» (далі - ЗАТ «Укрпрофоздоровниця») прийнято рішення від 22 січня 2003 року «Про зміни організаційно-правової структури ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», за яким Одеське дочірнє підприємство ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» передає, а ДП «КС «Лермонтовський» ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» приймає у володіння і користування майно, без права прийняття рішення про відчуження основних засобів, що належать на праві власності ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», інших активів, зобов'язань, власного капіталу і складає цілісний майновий комплекс - ДП «КС «Лермонтовський» ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» за адресою: АДРЕСА_1 згідно з передаточним балансом станом на 31 березня 2003 року та додатками № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, про що складено та затверджено акт прийому передачі майна цілісного майнового комплексу від 24 квітня 2003 року та акти прийому-передачі до рядку балансу (а. с. 20 - 5, т. 1).

21. Рішенням Господарського суду Одеської області від 09 грудня 2011 року у справі № 9/17-4164-2011 за позовом прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави, в особі Фонду державного майна України до виконавчого комітету Одеської міської ради, Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ДП «КС «Лермонтовський» ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця», залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14 лютого 2012 року, позов прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави, в особі Фонду державного майна України задоволено повністю та зокрема, визнано недійсним рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 151 від 04 липня 2002 року «Про оформлення свідоцтва про право власності Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на об'єкти нерухомого майна санаторію «Лермонтовський» розташовані за адресами: АДРЕСА_1»; визнано недійсним свідоцтво про право власності на нежитлові будівлі № 021961 від 17 липня 2002 року, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради на ім'я Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця»; визнано за державою в особі Фонду Державного майна України право власності на нежитлові будівлі майнового комплексу санаторію «Лермонтовський: літера «В» - лікувальний корпус; літера «Г» - гуртожиток та пральня; літера «Д» - корпус № 2; літера «Е, Е1, Е2» - корпус № 1, літера «Ж» - корпус № 5; літера «З, М» - грязелікарня; літера «Н» - котельня; літера «О» - майстерня; літера «Л» - сушка; літера «И» - клуб та поліклініка; літера «Й» - кінобудка; літера «Ы» - естрада; літера «Х» - бібліотека та перукарня; літера «П» - водонапірна башта; літера «С» - їдальня; літера «Р, Ю» - адміністративний корпус; літера «Я, Я1» - експериментально-монтажний цех; літера «Т» - дитячий садок та аптека; літера «Ф, Э, Щ» - житлові; літера «Ш» - радонова лабораторія; літера «Ч» - приймальне відділення; літера «У» - корпус № 4; № 1, 2, 26, 36 - кіоски; № 10, 31, «Ц» - трансформаторні будки; № 24 - газобалонна; № 11, 12, 13, 14, 15, 16 - аеросолярій; № 25, 23, 4, 5, 6, 7, 8, 27, 28 - сараї; № 32 - гараж; № 3, 17. 18, 21, 22 - навіси; № 19 - душова літня; № 20, 9 - убиральні; № 35 - танцювальний майданчик; № 37 - спортивний майданчик; № 38 - метео-майданчик; № ІІІ - VIII - оранжерея; № 1 - мостіння; № 39 - 47 - ворота; № 48 - 52 - забори; № 29 - резервні запаси води; № 11 - бетонний борт; № ІХ - фонтан; № Х-ХХІХ - грязеві басейни, загальною площею 12 663 кв. м., що знаходяться у м. Одесі по АДРЕСА_1 (а. с. 30 - 37, т. 2).

22. 21 січня 2015 року Кабінетом Міністрів України (за поданням Міністерства юстиції України від 20 січня 2015 року) прийнято розпорядження № 52-р «Про віднесення нерухомого майна санаторію «Лермонтовський» у м. Одесі до сфери управління Міністерства юстиції» для забезпечення ефективного використання цього майна за цільовим призначенням, за яким будівлі та споруди санаторію «Лермонтовський» по АДРЕСА_1 у м. Одесі за переліком згідно з додатком віднесено до сфери управління Міністерства юстиції України (а. с. 38 - 43, т. 2).

23. З метою реалізації соціальної функції держави в частині створення умов для реабілітації лікування і оздоровлення працівників системи органів юстиції, Державної пенітенціарної служби, Державної архівної служби, у тому числі тих працівників та членів їх сімей, які переміщуються з тимчасово окупованої території України (Автономної Республіки Крим та м. Севастополя) та районів проведення антитерористичної операції (Донецької і Луганської областей), а також учасників антитерористичної операції, керуючись положеннями Цивільного та Господарського кодексів України, Законами України «Про управління об'єкта державної власності», «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», і Положеннями про Міністерство юстиції України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 228 та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 52-р, Міністерством юстиції України прийнято наказ № 29/7 від 28 січня 2015 року «Щодо деяких питань управління майном Міністерства юстиції». Згідно цього наказу, до сфери управління Мін'юсту прийнято нерухоме майно санаторію «Лермонтовський» за переліком згідно додатку № 1; утворено на базі нерухомого майна санаторію «Лермонтовський», прийнятого до сфери управління Мін'юсту відповідно до п. 1 цього Наказу, Державне підприємство «Санаторій «Лермонтовський» (далі - ДП «Санаторій «Лермонтовський»), установлено статутний капітал ДП «Санаторій «Лермонтовський», майно та майнові права закріплено за ДП «Санаторій «Лермонтовський» на праві господарського відання, затверджено Статут ДП «Санаторій «Лермонтовський», тощо (а. с. 68 - 72, т. 2).

24. Згідно матеріалів реєстраційної справи щодо об'єкту нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, 14 лютого 2015 року ОСОБА_9, що діє на підставі посвідчення (серія та номер: НОМЕР_1, виданого 06 січня 2015 року Міністерством юстиції України), звернулась до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції із заявою про державну реєстрацію права власності на нежитлові будівлі майнового комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за державою в особі Міністерства юстиції України, яка була прийнята, про що свідчить картка прийому заяви (а. с. 23, 56, 57, т. 2).

25. Відповідно до п. 3, 4 Порядку взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 607/5 від 02 квітня 2013 року (із змінами та доповненнями), після виготовлення електронних копій документів, поданих разом із заявою про державну реєстрацію права власності, вищевказана заява була передана на розгляд до Укрдержреєстру.

14 лютого 2015 року, державним реєстратором прав на нерухоме майно Сидорчуком А. В., Державної реєстраційної служби України, за результатами розгляду заяви ОСОБА_9 та документів, поданих для проведення державної реєстрації прав було прийнято рішення № 19351779 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (а. с. 51, т. 2).

26. Згідно вказаного рішення проведено державну реєстрацію права власності форма власності: державна на нежитлові будівлі майнового комплексу, що розташований: АДРЕСА_1 за суб'єктом: Держава в особі Міністерство юстиції України, податковий номер 00015622; відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об'єкт нерухомого майна.

27. Не погоджуючись з діями державних реєстраторів, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

28. Оцінюючи доводи сторін, суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, виходив з необґрунтованості позовних вимог, оскільки з наданих до матеріалів справи доказів вбачалося, що відповідачі під час прийняття оскаржуваного рішення про державну реєстрацію права власності за державою в особі Міністерства юстиції України на нежитлові будівлі майнового комплексу санаторію «Лермонтовський» та внесення до Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідних відомостей, пов'язаних з прийняттям вказаного рішення, діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

29. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи постанову суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги виходив з наступного. Не ставлячи під сумнів рішення Господарського суду Одеської області від 09 грудня 2011 року у справі № 9/17-4164-2011, яке набуло законної сили, розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 52-р, та наказ Міністерством юстиції України № 29/7 від 28 січня 2015 року, які не були скасовані у судовому чи позасудовому порядку на момент виникнення правовідносин. З врахуванням висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року по справі № 21-357а14, та обов'язкового для застосування в порядку ст. 244-2 КАС України, що наявність в Єдиному реєстрі заборон запису про арешт майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте. У зв'язку із відсутністю державної реєстрації права власності вищевказаного нерухомого майна за державою, в особі Фонду державного майна України за рішенням Господарського суду Одеської області від 09 грудня 2011 року у справі № 9/17-4164-2011, вказана реєстрація є первинною та не може розглядатися, як зміна уповноваженого суб'єкту без відчуження майна іншому власнику. В свою чергу вказане дає підстави вважати протиправними: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 лютого 2015 року, прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби України Сидорчуком А. В., дії державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області Бабіч А. В. стосовно внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності № 8737146 від 14 лютого 2015 року про реєстрацію за державою в особі Міністерства юстиції України, права власності на нежитлові будівлі майнового комплексу, що розміщені за адресою: Одеська обл., АДРЕСА_1; видача державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області Бабіч А. В. Свідоцтва про право власності № 33658051 від 16 лютого 2015 року .

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНИХ СКАРГ

30. Міністерство юстиції України у касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанцій, вважає постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки судом апеляційної інстанцій у зазначеному судовому рішенні неправильно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі.

Скаржник вважає, що судом апеляційної інстанції у спірних правовідносинах неправильно застосовано положення ст. 15, 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Також скаржник вважає, що судом апеляційної інстанції невірно надано правову оцінку обставинам справи щодо порушення прав та інтересів позивача, оскільки позивач не мав права власності на спірні будівлі санаторію «Лермонтовський», а тому його права у даних спірних відносинах не порушуються.

31. Державне підприємство «Санаторій «Лермонтовський» в своїй касаційній скарзі не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, вказує на те, що відповідно до рішення Господарського суду Одеської області, право власності на нежитлові будівлі майнового комплексу санаторію «Лермонтовський» визнано за державою в особі Фонду державного майна України, а, тому, починаючи з 14 лютого 2012 року утримання зазначених спірних приміщень Дочірнім підприємством «Клінічний санаторій «Лермонтовський» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» та фактичне перебування зазначеної юридичної особи в ньому є незаконним та безпідставним.

Також Державне підприємство «Санаторій «Лермонтовський» вказував на те, що у оскаржуваній постанові суд апеляційної інстанції дійшов помилкових висновків, що позивач потребує захисту своїх інтересів тільки через те, що станом на дату прийняття рішення був користувачем приміщень.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

32. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

33. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

34. Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно в Україні регламентується Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме мано та їх обтяжень» № 1952-IV від 01 липня 2004 року (далі - Закон України № 1952-IV від 01 липня 2004 року) та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 703 від 22 червня 2011 року (далі - Порядок № 703).

35. Законом України № 1952-IV від 01 липня 2004 року передбачено, що:

- згідно з положеннями ч. 1 ст. 3, державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав;

- відповідно до ст. 4, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно;

- згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 8, до повноважень органу державної реєстрації прав належить, зокрема: проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації; забезпечення ведення Державного реєстру прав;

- відповідно до ч. 1 ст. 15, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених ст. 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження;

- приписами ч. 2 ст. 15 визначено, що орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав.

36. Порядком №703 передбачено, що:

- відповідно до п. 16, за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та документів, необхідних для її проведення, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації;

- згідно з п. 23, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені у Законі України № 1952-IV від 01 липня 2004 року.

Для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком;

- відповідно до п. 27, встановлено перелік документів для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідні для виникнення, переходу або припинення права власності;

- відповідно до п. 28, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно заявник, крім документів, що зазначені у п. 27 цього Порядку, подає копії документів, що зазначені в п. 9 цього Порядку (крім документа, що посвідчує посадову особу органу державної влади або органу місцевого самоврядування).

37. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, рішення державного реєстратора Реєстраційної служби України Сидорчука А. В. № 19531779 від 14 лютого 2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було прийнято на підставі заяви про державну реєстрацію прав власності та документів, поданих для її проведення, зокрема:

- рішення Господарського суду Одеської області від 09 грудня 2011 року у справі № 9/17-4164-2011(а. с. 30 - 37, Т. 2). Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14 лютого 2012 року та постановою Вищого господарського суду України від 12 березня 2013 року, вказане судове рішення було залишено без змін. Згідно вказаного рішення, власником спірного майна є держава в особі Фонду державного майна України;

- розпорядження Кабінету Міністрів України № 52-р від 21 січня 2015 року з додатком.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 травня 2015 року у справі № 826/2514/15, за позовом Федерації професійних спілок України до Кабінету Міністрів України про визнання незаконним та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 52-р, у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю (а. с. 122 - 125, Т. 2).

Згідно вказаного рішення адміністративного суду від 05 травня 2015 року, власником спірного майна є держава в особі Фонду державного майна України, оскільки майно санаторію «Лермонтовський» є державною власністю, а тому Уряд мав повноваження на управління його майном шляхом видання відповідних актів Кабінету Міністрів України.

38. Як встановлено судом першої інстанції згідно наданих відповідачем - державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Сидорчуком А. В. письмових заперечень, у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме мано та їх обтяжень», ним було здійснено перевірку документів, що подані для державної реєстрації прав та встановлено, що документи подані в повному обсязі і підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень відсутні.

39. Також, судом першої інстанції було встановлено, що в ході розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та прийняття оскаржуваного рішення, Сидорчуком А. В. було сформовано витяг інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 14 лютого 2015 року № 33648307 і встановлено відсутність активного реєстраційного запису про право власності на будівлі санаторію «Лермонтовський» за будь-якою особою (а. с. 44 - 50, Т. 2).

40. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України № 1952-IV від 01 липня 2004 року у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги становити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

41. З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно відсутності передбачених нормами чинного законодавства підстав для відмови у проведенні державної реєстрації права власності, з урахуванням зазначених вище норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та досліджених судом документів, які були подані для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень на спірне майно.

42. Відповідно до ч. 7 ст. 16 Закону України № 1952-IV від 01 липня 2004 року, державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи.

43. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем було правомірно проведено державну реєстрацію права власності форма власності: державна, на нежитлові будівлі майнового комплексу, що розташований: АДРЕСА_1 за суб'єктом: Держава в особі Міністерства юстиції України, оскільки заявником було доведено виникнення у нього права власності на цей об'єкт нерухомого майна.

44. Щодо наявності у спеціальному розділі інформації про обтяження - арешт на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2014 року у справі № 522/23682/14-ц, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено лише у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна.

45. При цьому, як свідчать матеріали реєстраційної справи щодо спірного об'єкту нерухомого майна, подана заява про державну реєстрацію права не була пов'язана з відчуженням нерухомого майна, тобто переходу права власності на нерухоме майно не відбулось.

Крім того, згідно витягу, в процедурі державної реєстрації прав, який досліджувався судом першої інстанції від 14 лютого 2015 року № 33659305, у встановленому законом порядку відомості про обтяження (арешт) перенесені до відповідного розділу.

46. Відповідно до п. 29 Постанови Кабінету Міністрів України № 1141 від 26 жовтня 2011 року «Про затвердження порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», державний реєстратор вносить до записів державного реєстру прав відомості про перенесення записів про нерухоме майно, про право власності та суб'єкта цього права, про інші речові права та суб'єкта цих прав, про обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкти цих прав із розділів, які закриваються, або спеціального розділу Державного реєстру прав, інформаційних систем, у яких до 01 січня 2013 року відповідно до законодавства здійснювалась державна реєстрація.

Під час перенесення записів із розділів або спеціального розділу державного реєстру прав державний реєстратор вносить такі відомості: номер та час, що переноситься; дата та час перенесення запису. Під час перенесення записів дата та час державної реєстрації таких речових прав на нерухоме майно, їх обтяжень відповідає даті та часу їх державної реєстрації у відповідних розділах / інформаційних системах і залишається незмінною.

Тобто, інформація щодо вказаного позивачем арешту, була перенесена із спеціального розділу Державного реєстру речових прав автоматично за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру речових прав на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 19351779 від 14 лютого 2015 року, прийнятого державним реєстратором Реєстраційної служби України Сидорчуком А. В. (а. с. 195-198, Т. 1).

Отже, державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Сидорчук А. В. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

47. Щодо клопотання ДП «КС «Лермонтовський» ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Суд зазначає, що оскільки судове рішення оскаржується не з підстав порушення правил предметної юрисдикції, підстави для задоволення зазначеного клопотання відповідно до ч. 6 ст. 346 КАС України відсутні.

48. Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у наявності у особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

49. Судами попередніх інстанцій установлено, що спір про право власності був вирішений в межах господарської юрисдикції (справа № 9/17-4164-2011), тому суди попередніх інстанцій мали надати оцінку діям державних реєстраторів в межах адміністративної юрисдикції.

50. З урахуванням діючого на час виникнення спірних правовідносин законодавства, а також фактів та обставин, встановлених та викладених у рішенні Господарського суду Одеської області від 09 грудня 2011 року у справі № 9/17-4164-2011, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що проведення державної реєстрації права власності за державою в особі Міністерства юстиції України на нежитлові будівлі майнового комплексу санаторію «Лермонтовський» та внесення до Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відбулося в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

51. 3 огляду на викладене, судом апеляційної інстанції при розгляді справи не вірно надано правову оцінку зазначеним нормам законодавства, які регулюють спірні відносини, скільки оскаржуване майно було і залишається у державній власності, а первинна державна реєстрація прав на нього за державою в особі Міністерства юстиції України здійснена з дотриманням чинного законодавства.

52. Відповідно до ст. 352 КАС України, Суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

53. З огляду на викладене, постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року підлягає скасуванню, а постанова Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2015 року - залишенню в силі.

Керуючись ст. 242, 341, 344, 352, 356, 359 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Міністерства юстиції України та Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року у адміністративній справі № 815/1468/15 скасувати.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2015 року у адміністративній справу № 815/1468/15 залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. О. Анцупова

Суддя Н. В. Коваленко

Суддя В. М. Кравчук