Справа № 826/6796/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

12 липня 2018 року справа №826/6796/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1)
доДержавної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ДПІ в Оболонському районі)
проскасування податкових повідомлень-рішень від 27 грудня 2016 року №№,
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає протиправним визначення суми податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, тому що протягом 2015 року отриманий дохід за договорами купівлі - продажу цінних паперів склав 15 811 000,00 грн., який в подальшому був витрачений на придбання цінних паперів на загальну суму 15 800 459,33 грн., а відтак сума інвестиційного прибутку отриманого у 2015 році складає 10 540,67 грн., що спростовує доводи контролюючого органу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/6796/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач подав до суду письмове заперечення проти позову, у якому зазначив про законність донарахування податку на доходи фізичних осіб та підтримав висновки акта перевірки.

В судовому засіданні 06 листопада 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти позову заперечив; на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ в Оболонському районі від 27 грудня 2016 року № згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, за порушення підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, підпунктів 164.2.8, 164.2.9 пункту 164.2 статті 164, підпунктів 170.2.1, 170.2.2, 170.2.6 пункту 170.2 статті 170, пункту 176.1 статті 176, пункту 179.7 статті 179 Податкового кодексу України ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи з фізичних осіб в розмірі 3 952 920,00 грн., в тому числі податковим зобов'язанням - 3 162 200,00 грн. та за штрафними санкціями - 790 720,00 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ в Оболонському районі від 27 грудня 2016 року № згідно з підпунктом 54.3.5 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, за порушення пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір на суму 296 450,25 грн., в тому числі за податковим зобов'язанням - 237 165,00 грн. та за штрафними санкціями - 59 291,25 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта від 23 листопада 2016 року №314-26-54-13-06-17- "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником податків фізичною особою ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року" (далі по тексту - акт перевірки).

В акті перевірки встановлено порушення позивачем вимог підпунктів 164.2.8, 164.2.9 пункту 164.2 статті 164, підпунктів 170.2.1, 170.2.2, 170.2.6 пункту 170.2 статті 170, пункту 176.1 статті 176, пункту 179.7 статті 179 Податкового кодексу України, а саме не задекларовано доходів у вигляді додаткового блага, у зв'язку із донараховано податок на доходи фізичних осіб на суму 3 162 200,00 грн.; пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, що призвело до несплати військового збору на суму 237 165,00 грн.

Зафіксоване в акті перевірки порушення мотивоване тим, що позивач на рахунок відкритий в ПАТ "Фідобанк" за період з 18 червня 2015 року по 26 жовтня 2015 року отримав від ТОВ "Арчі Капітал" кошти за прості іменні акції, що вільно обертаються в депозитній системі на загальну суму 15 811 000,00 грн., що у свою чергу, є благом платника податку, яка підлягає декларуванню з відповідним оподаткуванням.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, виходить із наступних міркувань.

Відповідно до підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента, зокрема є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно із пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпункт 164.2.9 пункту 164.2 цієї Податкового кодексу України встановлює, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, зокрема включається інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Особливості оподаткування інвестиційного прибутку визначені у пункті 170.2 статті 170 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до підпункту 170.2.1 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік.

За правилами, визначеними підпунктом 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України, інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4-170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

До продажу інвестиційного активу прирівнюються також операції з: обміну інвестиційного активу на інший інвестиційний актив; зворотного викупу або погашення інвестиційного активу його емітентом, який належав платнику податку; повернення платнику податку коштів або майна (майнових прав), попередньо внесених ним до статутного капіталу емітента корпоративних прав, у разі виходу такого платника податку з числа засновників (учасників) такого емітента чи ліквідації такого емітента.

Придбанням інвестиційного активу вважаються також операції з внесення платником податку коштів або майна до статутного капіталу юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права.

Інвестиційний актив, подарований платнику податку чи успадкований платником податку, вважається придбаним за вартістю, що дорівнює сумі державного мита та податку з доходів фізичних осіб, сплачених у зв'язку з таким даруванням чи успадкуванням.

Відповідно до підпункту 170.2.3 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України, якщо в результаті розрахунку інвестиційного прибутку за правилами, встановленими цією статтею, виникає від'ємне значення, воно вважається інвестиційним збитком.

Підпункт 170.2.6 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України встановлює, що до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Якщо загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами має від'ємне значення, його сума переноситься у зменшення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами наступних років до його повного погашення, крім фінансових результатів, зазначених в абзаці першому пункту 29 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що до складу інвестиційного прибутку включається позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу, а до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем (покупець) та ТОВ "Лім Сервіс" в інтересах якого діє ТОВ "Арчі Капітал", укладено договір купівлі-продажу цінних паперів від 08 червня 2015 року №БВ-3-1/64, відповідно до якого покупець зобов'язується прийняти та оплатити цінні папери: ТОВ "КУА "Холдинг Груп" ЗНВПІФ "Лайф Сайенс" номінальною вартістю одного цінного паперу 100,00 грн. у кількості 2911 штук, ПАТ "ЗНВКІФ "Контроль Фінанс" вартістю одного цінного паперу 1 000,00 грн. у кількості 703 штуки, ПАТ "ЗНФКІФ "Портфельні інвестиції" вартістю 1 000,00 грн. за один цінний папір у кількості 3134 штуки, ПАТ "ЗНВКІФ "Максимум Фінанс" номінальною вартістю 1 000,00 грн. за один цінний папір у кількості 3663 штуки.

Відповідно до виписки про операції з цінними паперами за період 08 червня 2015 року ТОВ "Лім Сервіс" придбано цінні папери у вказаній вище кількості.

Позивачем надано суду копії квитанцій до прибуткового касового ордеру ТОВ "Лім Сервіс", відповідно до яких прийнято від позивача кошти на загальну суму 15 811 000,00 грн.

Згідно з пунктом 1.35 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" розрахунковий документ - це документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунку платника на рахунок отримувача (платіжне доручення, розрахунковий чек тощо).

Отже, квитанції до прибуткового касового ордеру є належним доказом сплати позивачем коштів на загальну суму 15 811 000,00 грн.

Посилання відповідача на неможливість підтвердження понесених витрат вищевказаними квитанціями до прибуткового касового ордеру у зв'язку із тим, що директор ТОВ "Лім Сервіс" у телефонному режимі повідомив про непричетність до фінансово-господарської діяльності підприємства, відхиляються судом, оскільки зазначене не підтверджуються будь-якими доказами та не має правового значення для вирішення спору.

У подальшому, між позивачем (продавець) та ТОВ "Арчі Капітал" укладено наступні типові договори купівлі-продажу цінних паперів:

- від 09 червня 2015 року №БВ6-14/9, відповідно до якого позивачем продано акції ПАТ "ЗНВКІФ "Контроль Фінанс" номінальною вартістю 1 000,00 грн. у кількості 703 штуки загальна вартість цінних паперів становить 1 209 160,00 грн.

- від 24 червня 2015 року №БВ6-26/7, відповідно до якого позивачем продано акції прості іменні, ПАТ "ЗНФКІФ "Портфельні інвестиції" номінальною вартістю 1 000,00 грн. за один цінний папір у кількості 681 штука, загальна вартість цінних паперів становить 1 171 320,00 грн.

- від 01 липня 2015 року №БВ7-3/7, відповідно до якого позивачем продано акції прості іменні ПАТ "ЗНВКІФ "Максимум Фінанс" номінальною вартістю 1 000,00 грн. за один цінний папір у кількості 1008 штук, загальна вартість цінних паперів становить 1 733 760,00 грн.

- від 08 липня 2015 року №БВ7-7/13, відповідно до якого позивачем продано акції прості іменні ТОВ "КУА "Холдинг Груп" ЗНВПІФ "Лайф Сайенс" номінальною вартістю одного ЦП 100 грн. у кількості 1436 штук по ціні 1 000,00 грн. за штуку, загальною вартістю 1 1 436 000,00 грн.

- від 03 серпня 2015 року №БВ8-2/14, відповідно до якого позивачем продано акції прості іменні відповідно до якого позивачем продано акції прості іменні ПАТ "ЗНВКІФ "Максимум Фінанс" номінальною вартістю 1 000,00 грн. за один цінний папір у кількості 872 штуки, загальною вартістю 1 422 440,00 грн.

Факт сплати ТОВ "Арчі Капітал" коштів за вказаними вище договорами підтверджено платіжними дорученнями, копії яких містяться у справі.

Отже, витрати на придбання цінних паперів становлять 15 811 000,00 грн., а дохід отриманий від реалізації таких цінних паперів становить 15 800 459,33 грн., тому позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами становить 10 540,67 грн.

Таким чином, висновки акта перевірки про отримання позивачем доходу у розмірі 15 811 000,00 грн. документально не підтверджуються.

Крім того, відповідно до підпункту 170.2.9 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України податковим агентом платника податку, який здійснює операції з інвестиційними активами з використанням послуг професійного торговця цінними паперами, включаючи банк, є такий професійний торговець (крім операцій з цінними паперами, визначеними у підпункті 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу). Податковий агент під час кожного нарахування платнику інвестиційного прибутку нараховує (утримує) податок за ставкою, визначеною підпунктом 167.5.1 пункту 167.5 статті 167 цього Кодексу, та сплачує (перераховує) утриманий податок до бюджету під час кожного нарахування такого доходу, що не звільняє платника податку від подання річної податкової декларації при отриманні ним доходу, зазначеного у цьому пункті.

Отже, обов'язок зі сплати податку на доходи фізичних осіб в даному випадку покладено на податкового агента - професійного торговця цінними паперами, який здійснює операції з інвестиційними активами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що висновки акта перевірки про порушення позивачем вимог оподаткування інвестиційного прибутку є помилковими, а збільшення грошового податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб - протиправним.

Разом з тим, суд погоджується із висновками акта перевірки про порушення підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України внаслідок не подання декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік.

Так, згідно з підпунктом 168.1.3 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов'язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку в терміни, передбачені підпунктом 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 Кодексу.

Відповідно до пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України платник податку не звільняється від обов'язку декларування результатів усіх операцій з купівлі та продажу інвестиційних активів, здійснених протягом звітного (податкового) року як на території України, так і за її межами, за винятком випадків, зазначених в підпункті 170.2.8 цього пункту.

Таким чином, вказані вище доходи відображаються платником податку у річній податковій декларації про майновий стан і доходи та відповідних додатках до неї.

Крім того, відповідно до підпункту "є" пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України платники податку зобов'язані подавати податкову декларацію за результатами звітного року у строки, передбачені для платників податку на доходи фізичних осіб, якщо протягом календарного року дохід, що оподатковується за ставками, встановленими пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу, виплачується платнику податку двома або більше податковими агентами, і при цьому загальна сума такого доходу за будь-який календарний місяць перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року.

Однак, доказів подання позивачем податкової декларації про майновий стан і доходи, за 2015 рік матеріали справи не містять, що підтверджує правомірність застосування штрафу у розмірі 170,00 грн. відповідно до пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, податкове повідомлення-рішення ДПІ в Оболонському районі від 27 грудня 2016 року № підлягає скасуванню в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем на 3 162 200,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 790 550,00 грн., а позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України визначено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір:

1.1. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

1.2. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

1.3. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

1.4. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Таким чином, оскільки, військовий збір нараховується і сплачується із об'єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб, беручи до уваги помилковість висновків акта перевірки про заниження податку на доходи фізичних осіб, суд приходить до висновку про безпідставність додаткового нарахування позивачу суми військового збору та необхідність скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі від 27 грудня 2016 року №.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві (04213, м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, буд. 58; ідентифікаційний код 39468697) від 27 грудня 2016 року №№ в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 3 952 750,00 грн., у тому числі за основним платежем на 3 162 200,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями на 790 550,00 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві (04213, м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, буд. 58; ідентифікаційний код 39468697) від 27 грудня 2016 року №.

4. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 968,00 грн. (сім тисяч дев'ятсот шістдесят вісім гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Кузьменко