Справа № 804/5235/17
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2018 рокусправа № 804/5235/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Головко О.В.

судді: Ясенова Т.І. Суховаров А.В.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім Рокада» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року (суддя Боженко Н.В., повний текст рішення складений 23.02.2018) в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім Рокада»

до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в :

ТОВ «Торгівельний дім Рокада» у серпні 2017 року звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 03.08.2017.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду та прийняти нове, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Торгівельний дім Рокада» щодо дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «БК «Стелла-Проджект» () за період з 01.10.2016 по 31.10.2016 та ТОВ «Рандес ПРО» () за період з 01.11.2016 по 31.11.2016, за результатами якої складено Акт № 7793/04-36-14-17/32510768 від 25 липня 2017 року.

На підставі висновків акту відповідачем 03 серпня 2017 року прийняте податкове повідомлення-рішення № , яким ТОВ «Торгівельний дім Рокада» збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ за податковими зобов'язаннями у сумі 289501,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 72375,25 грн.

Підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення стали висновки, викладені в акті перевірки, згідно з якими угоди, укладені ТОВ «Торгівельний дім Рокада» з ТОВ «БК «Стелла-Проджект» та ТОВ «Рандес ПРО», не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, не спрямовані на отримання доходів, а спрямовані на подальшу мінімізацію податкових зобов'язань, в результаті чого підприємством завищено податковий кредит на загальну суму 289501,00 грн., що призвело до заниження ПДВ на суму 289501,00 грн., у тому числі за жовтень 2016 року - на 66667,00 грн., листопад 2016 року - на 111167,00 грн., грудень 2016 року - на 111667,00 грн.

Надаючи оцінку обґрунтованості висновків податкового органу та правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, колегія суддів зазначає, що відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів (послуг) або дата отримання платником податку товарів (послуг), що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Положеннями пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України).

Пунктами 200.1, 200.3 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.4 ст. 200 ПК України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг) або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Торгівельний дім Рокада» з ТОВ «БК «Стелла-Проджект» було укладеного договір № 12 від 03 жовтня 2016 року, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування екскаватор HYUNDAI R320 Lc. Керування орендованою технікою здійснюється машиністами екскаватора орендодавця, доставка техніки на об'єкт здійснюється також орендодавцем. Витрати на паливо покладаються на орендаря.

На підтвердження виконання вказаного договору ТОВ «Торгівельний дім Рокада» під час перевірки та до суду було надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкові накладі, рахунки-фактури, а також підтвердження здійснення оплати послуг, заборгованість станом на 31.10.2016 між ТОВ «Торгівельний дім Рокада» та ТОВ «БК «Стелла-Проджект» відсутня, про що самостійно зазначено податковим органом в акті перевірки.

Між ТОВ «Торгівельний дім Рокада» та ТОВ «Рандес ПРО» також було укладено договір оренди техніки № 80/А від 02 листопада 2016 року, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування екскаватор HYUNDAI R360LC-7 та гусеничний екскаватор KOMATSU PC 340 NLC-6K. Транспортування техніки на об'єкт здійснюється за рахунок орендодавця.

На підтвердження виконання вказаного договору ТОВ «Торгівельний дім Рокада» під час перевірки та до суду було надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкові накладі, рахунки-фактури, а також документи, що підтверджують оплату послуг, заборгованість станом на 30.11.2016 між ТОВ «Торгівельний дім Рокада» та ТОВ «Рандес ПРО» відсутня, про що також самостійно зазначено податковим органом в акті перевірки.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним, зокрема, в постановах від 01 грудня 2015 року (№ 826/15034/14) та від 12.01.2016 (№ 826/20548/13-а) первинний документ містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. При цьому для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Суд апеляційної інстанції встановив, що вищезазначені договори не було визнано недійсними в судовому порядку, жодних недоліків первинні документи не містять та складені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Як вбачається з акту перевірки, контролюючий орган дійшов висновку про нереальність здійснення господарських операцій, оскільки в ході аналізу податкової звітності ТОВ «БК «Стелла-Проджект» та відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних встановлено ланцюг постачання послуг, за яким ТОВ «БК «Стелла-Проджект» придбаває послуги (оренда екскаватора) у ТОВ «Натсгарден» 19.10.2016, тоді як реалізує вказану послугу ТОВ «Торгівельний дім Рокада» згідно з актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) 17.10.2016, 18.10.2016, 20.10.2016. Крім того, асортимент придбаного ТОВ «Натсгарден» товару, наданих робіт, послуг не відповідає асортименту реалізованого товару, роботам, послугам, у тому числі відсутнє придбання послуги (оренда екскаватора). У ТОВ «Натсгарден» відсутні основні засоби, необхідна кількість робітників.

Також по взаємовідносинам з ТОВ «Рандес ПРО» на підставі інформації, що міститься в інформаційній базі та ЄРПН, встановлено, що підприємство придбаває у листопаді 2016 року послуги оренди екскаватора у ТОВ «Вінзар», ТОВ «Кіровоград транс-логістік», ТОВ «Віп Лайн», проте у вказаних підприємств не обліковується необхідна техніка, що свідчить про відсутність реальної можливості набуття його ТОВ «Торгівельний дім Рокада».

Надаючи оцінку вказаним висновкам податкового органу, колегія суддів зазначає, що висновки відповідача про неможливість здійснення господарських операцій ґрунтуються виключно на інформації, що міститься у податковій базі та Єдиному реєстрі податкових накладних, при цьому зустрічна звірка контрагентів позивача не проводилася, фактично первинні документи, які знаходяться у ТОВ «БК «Стелла-Проджект» та ТОВ «Рандес ПРО» не досліджувалися, а тому такі твердження податкового органу не можна вважати обґрунтованими та доведеними.

Крім того, суд апеляційної інстанції знаходить слушними доводи апелянта, що останній не має жодного відношення до господарських операцій ТОВ «Натсгарден», ТОВ «Вінзар», ТОВ «Кіровоград транс-логістік», ТОВ «Віп Лайн», вказані підприємства не є його контрагентами, позивач не зобов'язаний здійснювати перевірку джерел походження товару, що надавався у тимчасове користування (екскаваторів).

Також суд зазначає, що неналежне виконання податкових зобов'язань контрагентами позивача тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цих осіб. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Також податковий орган під час перевірки встановив, що договір оренди техніки між ТОВ «Торгівельний дім Рокада» та ТОВ «Рандес ПРО» було укладено 02 листопада 2016 року, при цьому зазначено банківські реквізити постачальника: р/р № 276 в банку ПАТ «Сбербанк». Згідно з інформаційними базами даних дата відкриття вищезазначеного розрахункового рахунку 07.11.2016, тобто на момент укладення договору, даного банківського рахунку не існувало.

В суді апеляційної інстанції представник позивача пояснив, що такий недолік в оформленні договору мав статися у зв'язку з письмовим оформленням та підписанням останнього після досягнення попередньої домовленості щодо здійснення правочину.

В свою чергу суду апеляційної інстанції зазначає, що вказана обставина не може свідчити про нереальність господарських операцій, оскільки податковим органом самостійно встановлено, що розрахунки між контрагентами здійснювалися у безготівковій формі відповідно до платіжних доручень від 10.11.2016, 11.11.2016, 14.11.2016 - 17.11.2016, 21.11.2016 - 24.11.2016, тобто вже після відкриття ТОВ «Рандес ПРО» рахунку.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції також виходив з того, що до перевірки та до суду позивачем не було надано документів, які підтверджують факт надання послуг з переміщення (перебазування) механізмів ТОВ «БК «Стелла-Проджект» та ТОВ «Рандес ПРО», не підтверджено факту передачі в оренду екскаваторів, не надано змінні рапорти машиністів, дорожні листи будівельної машини, картку обліку роботи будівельної машини (механізму), журнал обліку роботи будівельної машини (механізму) (№ ЕБМ-6), призначений для щоденного обліку і контролю роботи будівельних машин і механізмів, як власних так і залучених, а також довідок про виконання роботи (послуги) (№ ЕБМ-7), призначених для підтвердження обсягів виконаних робіт (послуг) будівельними машинами і механізмами та для проведення розрахунків виконавців із замовниками, складення яких передбачено наказом Міністерства статистики України № 149 від 13.06.1997. Відсутні документи щодо перевезення та/або транспортування техніки, обґрунтування витрат на паливно-мастильні матеріали.

У відзиві на апеляційну скаргу податковий орган зазначив, що надані до перевірки документи не дають можливості встановити фактичне надання послуг, оскільки відсутні будь-які документи щодо перевезення та транспортування техніки, які містять інформацію про місце для стоянки техніки, її охорону, проведення оплати за стоянку та охорону техніки, обґрунтування витрат на паливно-мастильні матеріали, витрат на відрядження, проживання та перевезення працівників виконавця тощо. Не вказано, які саме особи працювали на екскаваторах, відсутні документи щодо права власності або права користування екскаваторами ТОВ «БК «Стелла-Проджект» та ТОВ «Рандес ПРО» та документи про факт реєстрації екскаваторів в органах Держпраці.

Проте суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованими висновки суду першої інстанції та доводи податкового органу з огляду на неповне з'ясування обставин справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Торгівельний дім Рокада» з метою виконання умов договору підряду № 810-34 від 01.01.2016, укладеного з ПрАТ «ІнГЗК»» щодо виконання робіт по переробці (дробленню) негабариту в кар'єрі ПрАТ «ІнГЗК»», укладено договори оренди екскаваторів з ТОВ «БК «Стелла-Проджект» та ТОВ «Рандес ПРО».

Факт виконання робіт, обумовлених договором підряду, підтверджується актом прийому виконаних робіт від 16.11.2016, актами коригування вартості наданих послуг, рахунками-фактурами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що факт передачі екскаватора HYUNDAI R320 Lc підтверджується актом прийому-передачі від 05.10.2016 (м. Кривий Ріг, місце виконання підрядних робіт), факт надання послуг з переміщення (перебазування) механізмів підтверджується накладною з відмітками відділу охорони № 4 КПП № 2 ТОВ «Сокол КР» з відмітками про ввезення та вивезення техніки. Факт передачі екскаватора HYUNDAI R360LC-7 та гусеничного екскаватора KOMATSU PC 340 NLC-6K підтверджується актом прийому-передачі від 04.11.2016 (м. Кривий Ріг, місце виконання підрядних робіт), факт надання послуг з переміщення (перебазування) механізмів підтверджується накладними з відмітками відділу охорони № 4 КПП № 2 ТОВ «Сокол КР» з відмітками про ввезення та вивезення техніки.

Суд апеляційної інстанції знаходить обґрунтованими доводи позивача щодо неможливості подання вказаних документів під час перевірки та до суду першої інстанції, адже згідно з поясненнями останнього вказані документи були безпосередньо передані водіями екскаваторів уповноваженому представнику ТОВ «Торгівельний дім Рокада» за місцем виконання підрядних робіт ПрАТ «ІнГЗК», які були передані до офісу ТОВ «Торгівельний дім Рокада» вже після розгляду справи в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції вважає за можливе прийняти їх під час апеляційного розгляду справи з метою повного та об'єктивного з'ясування обставин справи.

При цьому доводи відповідача, що з вказаних документів неможливо встановити, що позивачем використовувалася техніка, орендована у ТОВ «БК «Стелла-Проджект» та ТОВ «Рандес ПРО», колегія суддів не вважає обґрунтованими, оскільки у справах про оскарження рішень суб'єкта владних повноважень саме на відповідача покладається обов'язок доведення правомірності прийнятих рішень. Відповідачем не спростовано доводи позивача, що під час виконання робіт на території ПрАТ «ІнГЗК» використовувалася саме техніка, орендована у ТОВ «БК «Стелла-Проджект» та ТОВ «Рандес ПРО».

Посилання відповідача, що до перевірки не надано документи щодо розрахунків між ТОВ «Торгівельний дім Рокада» та ПрАТ «ІнГЗК», відсутня згода на залучення субпідрядників та інші документи, що підтверджують виконання договору підряду, суд апеляційної інстанції також знаходить необґрунтованими, адже предметом перевірки були взаємовідносини позивача з ТОВ «БК «Стелла-Проджект» та ТОВ «Рандес ПРО», в рамках якої не ставилося питання підтвердження господарських взаємовідносин з ПрАТ «ІнГЗК».

Крім того, позивачем до суду апеляційної інстанції було надано докази здійснення розрахунків з ПрАТ «ІнГЗК» за надані послуги по дробленню негабаритів.

Так само необґрунтованими є доводи податкового органу про відсутність у позивача документів щодо права власності або права користування екскаваторами ТОВ «БК «Стелла-Проджект» та ТОВ «Рандес ПРО» та документів про факт реєстрації екскаваторів в органах Держпраці, оскільки позивач отримав вказану техніку у тимчасове користування та не зобов'язаний витребовувати у контрагентів документів щодо права власності техніки, а також документів щодо підтвердження здійснення її реєстрацію в органах Держпраці. Вказані документи не можуть вважатися первинними в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та підтвердити реальність або, навпаки, нереальність вчинення правочину.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта, що не надання таких документів, як змінні рапорти машиністів, дорожні листи будівельної машини, картки обліку роботи будівельної машини (механізму), журнал обліку роботи будівельної машини (механізму) (№ ЕБМ-6), довідок про виконання роботи (послуги) (№ ЕБМ-7), складення яких передбачено наказом Міністерства статистики України № 149 від 13.06.1997, за наявності інших належно оформлених первинних документів, не може спростовувати факт реальності здійснення господарської операції.

Відповідач також зазначає, що з аналізу ЄРПН встановлено, що жовтні, листопаді 2016 року ПрАТ «ІнГЗК» не придбавало послуги з охорони у ТОВ «Сокол КР», крім того, на час спірних правовідносин останнє припинило свою діяльність, що підтверджується записом з ЄДРПОУ.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ТОВ «Сокол КР» не є контрагентом позивача, жодних господарських операцій з вказаним підприємством позивач не здійснював, а тому вказані доводи не можуть бути взяті до уваги як такі, що спростовують реальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «БК «Стелла-Проджект» і ТОВ «Рандес ПРО».

Щодо посилання апелянта на відсутність ділової мети та економічної обґрунтованості господарських операцій, оскільки ПрАТ «ІнГЗК» придбало послуги дроблення негабарита у жовтні-листопада 2016 року на суму 137306,04 грн., тоді як позивач придбав послуги з оренди екскаваторів у з ТОВ «БК «Стелла-Проджект» та ТОВ «Рандес ПРО» на суму 1737000,00 грн., колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Згідно зі статтею 44 Господарського кодексу України підприємництво здійснюється, зокрема, на основі самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону.

Таким чином, позивач, як суб'єкт господарювання, наділений правом самостійного визначення напрямків власної господарської діяльності, її доцільності, прибутковості та можливих комерційних ризиків, а також ведення господарської діяльності на власний розсуд.

Окрім того, суд апеляційної встановив, що висновки податкового органу щодо безприбутковості господарських операцій з оренди техніки, не ґрунтуються на всебічних обставинах правовідносин, адже під час перевірки були досліджені відповідні взаємовідносини по листопад 2011 року, тоді як з матеріалів справи вбачається, що за договором підряду № 810-34 від 01.01.2016 взаємовідносини між позивачем та ПрАТ «ІнГЗК» мали місце також у грудні 2016 року, що підтверджується актами виконаних робіт від 02.12.2016, податковою накладною від 02.12.2016 та платіжним дорученням.

Щодо доводів відповідача про відсутності первинних документів із забезпечення охорони орендованої техніки, колегія суддів зазначає, що договори оренди техніки, укладені з ТОВ «БК «Стелла-Проджект» та ТОВ «Рандес ПРО», передбачають обов'язок орендаря забезпечити збереження техніки. Суд звертає увагу, що поняття «охорона» та «зберігання» є різними за правовим змістом, а тому обов'язок позивача по збереженню ТМЦ не покладає на останнього зобов'язання по укладанню договору про охорону техніки.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку про необґрунтованість та протиправність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 03.08.2017, а тому таке підлягає скасуванню.

Судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому вбачаються підстави для скасування рішення та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім Рокада» задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року в адміністративній справі № 804/5235/17 - скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім Рокада» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 03.08.2017.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім Рокада» документально підтвердженні судові витрати у сумі 13570 (тринадцять тисяч п'ятсот сімдесят) грн. 38 коп.

Постанова суду набирає законної сили з 12 липня 2018 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 16 липня 2018 року.

Головуючий суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров