Справа № 802/1223/18-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 червня 2018 р. Справа № 802/1223/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Дмитришеної Р.М., без участі сторін,

розглянувши письмово за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронна фірма "Джем - Спорт", за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 до: Управління Держпраці у Вінницькій області про: визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Охоронна фірма "Джем - Спорт" з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що у відповідності до направлення Управління Держпраці у Вінницькій області на проведення інспекційного відвідування за №768/04-03 від 05.03.2018, проведено інспекційне відвідування Товариства. За результатами даного заходу відповідачем сформовано акт №02-01-12/19 від 13.03.2018. Як вбачається із акту, під час перевірки виявлено порушення законодавства про працю у тому, що охороннику ОСОБА_1, який звільнений 18.12.2017, виплата всіх належних коштів проведена 17.01.2018, а тому необхідно йому виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В зв'язку із виявленими порушеннями та на підставі вказаного акту заступником начальника Управління ОСОБА_2 28.03.2018 складено постанову за №14 про накладення штрафу у розмірі 37230 грн. (десять розмірів мінімальної заробітної плати) за порушення законодавства про працю, передбачену абзацом 4 частини 2 статті 265 КЗпП України.

Позивач, не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, звернувся до суду із вказаним позовом та просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову №14 від 28.03.2018 року заступниками управління Держпраці у Вінницькій області ОСОБА_2 про накладення штрафу на ТОВ "Охоронна фірма "Джем - Спорт" у розмірі 37230 грн.

Ухвалою суду від 27.04.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі та розгляд вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

23.05.2018 року ухвалою суду залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1.

Стороною відповідача подано до суду відзив за вх. №25455 щодо позовних вимог ТОВ "Охоронна фірма "Джем - Спорт", в якому просить відмовити у задоволенні заявлених вимог, з огляду на наступне.

Наказом від 18.12.2017р. № 22- нк звільнений з роботи охоронник ОСОБА_1 Виплат всіх належних коштів проведена відомістю на виплату грошей від 17.01.2018р. №01 в сумі 1550,43 грн. Середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку ОСОБА_1 не проведений. Відтак, проведеним інспекційним відвідуванням встановлено порушення ч.1 ст.117 КЗП України.

Відповідно до ч. 2 ст.12 Закону України «Про оплату праці» норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями. Згідно з статтею 117 КЗпП у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в день звільнення, при відсутності спору про їх розмір, виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином ч.2 ст.12 Закону України «Про оплату праці» є відсильною нормою, оскільки вказує на те, що норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями, при цьому, не конкретизує які саме норми КЗпП мав на увазі законодавець ухвалюючи даний Закон.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 259 Кодексу законів про працю України, статтею 53 Закону України «Про зайнятість населення», частиною третьою статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктом 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509, та на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) вжив заходів реагування, у даному випадку було винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу №14 від 28.03.2018р.

Таким чином, посадові особи Управління Держпраці у Вінницькій області діяли виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Третя особа в ході підготовчого провадження підтримала адміністративний позов, вказавши що до Управління Держпраці у Вінницькій області зі скаргами не зверталась.

Ухвалою суду від 12.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

На розгляд справи учасники не прибули, подавши заяви про здійснення судового розгляду спору без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази суд встановив наступні обставини.

05.03.2018 року Управлінням Держпраці у Вінницькій області складено направлення №768/04-03 на проведення інспекційного відвідування відповідно до наказу по управлінню від 05.03.2018 за №87-0. Згідно направлення вказано, що позапланове інспекційне відвідування з питань контролю за додержанням законодавства про працю, за зверненням буде проведено на ТОВ "Охоронна фірма "Джем - спорт".

13.03.2018 року за результатами інспекційного відвідування ТОВ "Охоронна фірма "Джем - спорт" складено акт №02-01-12/19.

Згідно акту від 13.03.2018 року за №02-01-12/19, під час інспекційного відвідування виявлено порушення, а саме ч. 1 ст. 24, ч.1 ст. 116, ч. 1 ст.117 КЗпПУ.

В зв'язку із виявленими порушеннями, 28.03.2018 року Управлінням Держпраці у Вінницькій області винесено постанову №14.

Відповідно до постанови №14 встановлено, що ТОВ "Охоронна фірма "Джем - спорт" порушено ч. 1 ст. 117 КЗ пПУ - наказом від 18.12.2017 року №22-нк, звільнений з роботи охоронник ОСОБА_1 Виплата всіх належних коштів проведена відомістю на виплату грошей від 17.01.2018 року №01, в сумі 1550,43 грн. Середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку ОСОБА_1 не проведений.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про оплату праці" норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями. Згідно з статтею 117 КЗпП у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в день звільнення, при відсутності спору про їх розмір, виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В зв'язку із чим, вирішено накласти на ТОВ "Охоронна фірма "Джем - спорт" штраф у розмірі 37230 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМ України №295 від 26.04.2017 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю.

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин)

Пунктом 5 зазначеного Порядку передбачено, що інспекційні відвідування проводяться, серед іншого, за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.

Згідно ч.1 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Частинами 2 - 5 ст.7 Закону №877-V визначено, що на підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою.

Як вбачається, направлення №768/04-03 від 05.03.2018 року складено Управлінням Держпраці у Вінницькій області відповідно до наказу по управлінню від 05.03.2018 за №87-0. В свою чергу, наказ №87-0 винесено відповідно до звернення ОСОБА_3 від 15.02.2018 року.

Положенням п. 5 Порядку визначено, що саме за зверненням працівника стосовно якого проводиться інспекційне відвідування та перевіряється порушення законодавства про працю. Проте, охоронник ОСОБА_1 зі зверненням щодо порушення його прав на працю до Управління не звертався.

Згідно постанови №14, штраф накладено за порушення абз. 4 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, а саме: недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, яке передбачає штраф у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Згідно положень ст. 17 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" визначено основні державні соціальні гарантії. Зокрема, до числа основних державних соціальних гарантій належить мінімальний розмір заробітної плати.

Частиною 2 ст. 12 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що норми і гарантії з оплати праці, передбачені ч. 1 цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.

До них належать: норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов'язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров'я на легшу нижче оплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу у зв'язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на легшу роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання інших спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. За умови, якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Однак виплата працівникові його середнього заробітку за весь час затримки після звільнення працівника по день фактичного розрахунку, яка передбачена ч. 1 ст. 117 КЗпП України, не є мінімальною державною гарантією в оплаті праці.

Згідно матеріалів перевірки, 18.12.2017 року охоронником ОСОБА_1 було подано заяву про звільнення за власним бажанням. Наказом №22-нк ТОВ "Охоронна фірма "Джем - Спорт" звільнено з займаної посади охоронника ОСОБА_1 з 18.12.2017 року.

Згідно табелю обліку використання робочого часу, ОСОБА_1 в липні 2017 відпрацьовано 21 день, серпень 2017 - 22 дні, вересень 2017 - 21 день, жовтень 2017 - 21 день, листопад 2017 - 22 дні. Згідно відомостей про виплату грошей №01 за грудень 2017 року ОСОБА_1 здійснено виплату про що свідчить особистий підпис.

Відтак, відповідачем під час складання акту інспекційного відвідування, а також винесення постанови про накладення штрафу не досліджено періоду в який саме працював охоронник ОСОБА_1, а саме в день звільнення, а тому відсутні підстави для виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, у відповідності до ч. 1 ст. 117 КЗпП України.

Таким чином, за викладених вище обставин та відповідних доказів, суд вважає, що Постанова про накладення штрафу №14 від 28.03.2018 року Управління Держпраці у Вінницькій області є не обґрунтованою та прийнятою з порушенням норм чинного законодавства, а тому визнається судом протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, і ч.1 ст.77 вказаного Кодексу, на позивача покладено обов'язок довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "Охоронна фірма "Джем - Спорт" до Управління Держпраці у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови.

Приймаючи до уваги наведене та вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову судові витрати покладаються на суб'єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №14 від 28.03.2018 року заступника управління Держпраці у Вінницькій області ОСОБА_2 про накладення штрафу на ТОВ "Охоронна фірма "Джем - Спорт" у розмірі 37230 грн.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронна фірма "Джем - Спорт" (21000, м. Вінниця, вул. С. Петлюри, 19, оф. 5, ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Вінницькій області (21050, м. Вінниця, вул. Магістратська, 37, ) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено: 09.07.2018р.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна