Справа № 466/7386/17
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/12548/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Шинкар Т.І., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 02 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

суддя (судді) в суді першої інстанції ОСОБА_3,

час ухвалення рішення: 11:45:42,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не вказана,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, в якому просить зобов'язати відповідача зарахувати їй до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, передбачених п.п. «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 30.08.1982 р. по 01.09.1991 р. викладачем по класу фортепіано у Львівській ДМШ №, з 01.09.1991 р. по 13.06.2017 р. викладачем по класу фортепіано у Львівській дитячій школі мистецтв № 5, зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій на день призначення пенсії, як це передбачено пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 02 листопада 2017 року позов задоволено. Зобов'язано Личаківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи період роботи: з 30.08.1982 р. по 01.09.1991 р. викладачем по класу фортепіано у Львівській ДМШ №7; з 01.09.1991 р. по 13.06.2017 р. викладачем по класу фортепіано у Львівській дитячій школі мистецтв № 5. Зарахування зобовязано провести з моменту призначення пенсії. Зобов'язано Личаківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова призначити та виплатити ОСОБА_2 грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсії на день призначення.

Постанова мотивована тим, що у позивачки наявний спеціальний педагогічний стаж, її посади відносяться до посад педагогічних працівників, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, до призначення пенсії за віком вона не отримувала будь-яку пенсію, а тому вона має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена п. 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1191.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 02 листопада 2017 року скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при поданні позивачем заяви про призначення пенсії за віком не була подана заява про призначення та виплату грошової допомоги за вислугу років. Також зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що період роботи позивача з 01.09.1991 року по 30.06.2017 року у Львівській дитячій школі мистецтв №5 за документами в пенсійній справі не може бути зарахований до страхового стажу, що визначає право на призначення та виплату грошової допомоги, оскільки посада викладача по класу фортепіано в позашкільному навчальному закладі не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.

Відзиву на апеляційну скаргу від позивача не надходило.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФ, як одержувач пенсії за віком, з 13.06.2017 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 30.08.1982 р. по 01.09.1991 р. позивач працювала викладачем по класу фортепіано у Львівській ДМШ № 7 та з 01.09.1991 р. по 13.06.2017 р. викладачем по класу фортепіано у Львівській дитячій школі мистецтв № 5 включно.

Листом від 04.10.2017 року УПФ України повідомило, що позивачці відмовлено в призначенні та виплаті грошової допомоги згідно із п.7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з тим, що період роботи на посаді вищеперелічених посад не може бути зарахований до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно й до страхового стажу, який дає право на виплату грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 був затверджений перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Посада викладача цим переліком не була передбачена, однак, за дорученням Кабінету Міністрів України від 06.01.1995 № 397/21 дія зазначеної постанови поширена, в тому числі і на викладачів шкіл мистецтв без внесення змін до постанови, що підтверджується листом Міністерства соціального захисту населення України від 01.02.1995 року №01-3/133-02-2.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до п. 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про позашкільну освіту» позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України «Про освіту», цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

Згідно з п. 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 433 від 06.05.2001 року, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші), відносяться до позашкільних навчальних закладів.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу і має право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи.

Згідно з Переліком закладів та установ освіти, охорони здоров'я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах передбачені посади: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року № 963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів належать до категорії педагогічних працівників.

Педагогічний стаж позивача на день досягнення пенсійного віку 13.06.2017 року становив понад 35 років, а саме 39 роки 6 місяців і 14 днів, що підтверджено копіями трудової книжки позивача, наявними в матеріалах справи.

Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що період роботи позивача з 30.08.1982 р. по 01.09.1991 р. викладачем по класу фортепіано у Львівській ДМШ № 7; з 01.09.1991 р. по 13.06.2017 р. викладачем по класу фортепіано у Львівській дитячій школі мистецтв № 5. слід зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 02 листопада 2017 року у справі № 466/7386/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повне судове рішення складено 11.07.2018 р.