Справа № 318/2388/14-а
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 липня 2018 року

Київ

справа №318/2388/14-а

адміністративне провадження №К/9901/2623/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Гриціва М.І. та Коваленко Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_2 про роз'яснення постанови Верховного Суду від 15 травня 2018 року з клопотанням про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2015 року

за позовом ОСОБА_2

до Вільнянської районної державної адміністрації,

третя особа Головне управління Держземагентства у Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховного Суду від 15 травня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 (далі також - ОСОБА_2.) на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2015 року про відмову у задоволенні заяв про зміну способу та порядку виконання виконавчого листа та про зміну способу та порядку виконання судового рішення залишено без задоволення, а вказану постанову без змін.

18 червня 2018 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_2 про роз'яснення постанови Верховного Суду від 15 травня 2018 року.

У вказаній заяві ОСОБА_2 зазначає, що постанова Верховного Суду від 15 травня 2018 року є незрозумілою; в ній відсутня інформація про контроль за виконанням рішення суду; у постанові суд заборонив змінити порядок і спосіб виконання рішення суду, а також з незрозумілих їй причин зазначив про неможливість звернення осіб або державного виконавця із заявами про зміну способу і порядку виконання виконавчого листа; у постанові немає відомостей про те, як виконувати рішення суду; замовчується факт зміни законодавства України, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; суд не керується практикою ЄСПЛ, згідно з якою право на суд є ілюзорним, якщо рішення суду не виконано.

Розглянувши заяву ОСОБА_2 про роз'яснення постанови Верховного Суду від 15 травня 2018 року, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Аналіз вищезазначеної норми дає підстави вважати, що роз'яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Отже, роз'яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. В ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

При цьому, роз'яснено може бути виключно судове рішення, яке підлягає виконанню.

Постановою Верховного Суду від 15 травня 2018 року спір по суті не вирішувався, а була залишена без змін постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2015 року.

Відтак, вищезазначена постанова Верховного Суду не підлягає виконанню, а підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про її роз'яснення відсутні.

Аналогічна правова позиція була висловлена в ухвалах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/13401/15 та від 26 червня 2018 року у справі № 753/10862/16.

Крім того, у поданій до Верховного Суду заяві, ОСОБА_2 порушила питання про повернення судового збору. Вказує, що з неї - інваліда II групи, незаконно стягнуто судовий збір за подачу касаційної скарги у даній справі.

Розглянувши вказане клопотання колегія суддів прийшла до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частина перша статті 7 Закону України "Про судовий збір" встановлює виключний перелік підстав для повернення судового збору

Так, згідно з положеннями зазначеної статті сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З матеріалів касаційного провадження не вбачається прийняття судом будь-якого з рішень, передбачених вищенаведеною нормою, які б могли стати підставою для повернення ОСОБА_3 судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги. А за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2015 року Верховним Судом 15 травня 2018 року було прийнято постанову якою касаційну скаргу залишено без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

З урахуванням вищенаведеного суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_2 про повернення судового збору.

Керуючись статтями 132, 248, 251, 254, 355, 359 КАС України, статтею 7 Закону України "Про судовий збір",

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз'яснення постанови Верховного Суду від 15 травня 2018 року.

2. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

2. Надіслати учасникам справи копію ухвали про відмову у задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення та відмову у поверненні судового збору.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

4. Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Я.О. Берназюк

М.І. Гриців

Н.В. Коваленко