Справа № 522/10930/18
Суддя: Єршова Л. С.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 липня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Єршової Л.С.,

за участю секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовному провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення про примусове повернення в країну походження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 20.06.2018 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області 153 від 05 червня 2018 року про примусове повернення громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_1 (ALNAIF OMAR MUHAMMED), ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою суду від 04.07.2018 року провадження у справі було відкрито.

05.07.2018 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №153 від 05 червня 2016 року про примусове повернення в країну походження громадянина ОСОБА_4 Арабської Республіки ОСОБА_1 (ALNAIF OMAR MUHAMMED), ІНФОРМАЦІЯ_1, в частині зобовязання покинути територію України у термін до 02 липня 2018 року, до ухвалення рішення суду по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст. 150 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За приписами ч.2 ст. 151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи (ч.1 ст. 154 КАС України).

Забезпечення позову може застосовуватися лише з підстав, визначених статтею 150 КАС України.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. При цьому заходи забезпечення позову вживаються судом з метою охорони прав та інтересів позивача на час розгляду справи та не можуть вирішувати спірні правовідносини по суті.

З наведеного вбачається, що підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд вбачає, що предметом справи є оскарження рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №153 від 05 червня 2018 року про примусове повернення громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_1 (ALNAIF OMAR MUHAMMED), ІНФОРМАЦІЯ_1.

З урахуванням викладеного, виходячи з предмету та підстав позову, суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача про забезпечення адміністративного позову є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150-154, 229, 241, 242, 243, 248, 294 КАС України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення про примусове повернення в країну походження, - задовольнити.

Зупинити дію рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №153 від 05 червня 2016 року про примусове повернення в країну походження громадянина ОСОБА_4 Арабської Республіки ОСОБА_1 (ALNAIF OMAR MUHAMMED), ІНФОРМАЦІЯ_1, в частині зобовязання покинути територію України у термін до 02 липня 2018 року, до ухвалення рішення по справі.

Виконання ухвали з питання забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя Л.С.Єршова