Справа № 820/2294/18
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 липня 2018 р. № 820/2294/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

за участю секретаря судового засідання - Денисенко А.А.,

за участю:

представника позивача - Савєльєва В.В.,

представника відповідача - Зінченка В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛФ" (вул. Морозова, буд. 7,м. Харків, 61036, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СЛФ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 05.12.2017 року про застосування штрафних санкцій в сумі 154138,13 грн.;

- стягнути з Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області судові витрати у вигляді судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає оскаржуване в даній справі податкове повідомлення-рішення таким, що не відповідає приписам чинного законодавства, порушує права та законні інтереси позивача.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, виходячи із доводів позовної заяви.

Відповідач, згідно наданого до суду 19.04.2018 року відзиву, позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позову через його безпідставність.

При цьому, відповідач вказав, що в ході камеральної перевірки ТОВ "СЛФ" щодо дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за січень-травень та липень 2017 року, встановлено порушення позивачем вимог п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України. А тому, у відповідності до положень п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України Головним управлінням Державної фінансової служби у Харківській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.12.2017 року № щодо застосування штрафу у розмірі 154138,13 грн. за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тому, відповідач вважає, що спірне податкове повідомлення - рішення прийняте контролюючим органом у відповідності до положень діючого законодавства України.

В судовому засіданні представник відповідача позов також не визнав та просив в його задоволенні відмовити у повному обсязі.

Суд, вивчивши доводи позову та відзиву, заслухавши пояснення учасників процесу, які прибули до суду, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що фахівцем Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на підставі п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.1 п.75.1 ст. 75, ст. 76 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛФ" з питань дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за січень-травень та липень 2017 року.

За наслідками проведеної перевірки складено акт №19120/20-40-12-10-09/31633697 від 10.11.2017 року (а.с. 14-19), за висновками якого встановлено порушення абз. 14 п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями).

На підставі акту камеральної перевірки відповідачем складено податкове повідомлення - рішення № від 05.12.2017 року, яким позивачу нараховано штраф у розмірі 154138,13 грн. (а.с. 9).

Не погодившись з висновками акту перевірки №19120/20-40-12-10-09/31633697 від 10.11.2017 року, позивач подав на них свої заперечення. Також, товариство просило повідомити про дату та час розгляду заперечень з метою прийняття участі у даному засіданні.

Однак, лист із зазначенням дати засідання 01.12.2017 року отримано позивачем 04.12.2017 року, що підтверджується конвертом та скрін-шотом з сайту «Укрпошта» (а.с. 21-23).

Судовим розглядом встановлено, що 15.12.2017 року позивач скористався своїм правом на адміністративне оскарження, та подав до Державної фіскальної служби України скаргу на податкове повідомлення - рішення № від 05.12.2017 року.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 02.03.2018 року №7614/6/99-99-11-03-01-25, податкове повідомлення - рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с. 24-25).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI.

Приписами п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно п.75.1 ст. 75, п. 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відповідно до п.86.2 ст.86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Таким чином, камеральна перевірка, тобто невиїзна перевірка податкових звітностей та інших даних системи електронного адміністрування податку, проводиться посадовими особами податкового органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення, камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення перевірки не обов'язкова. За результатами камеральної перевірки акт про таку направляється платнику податків засобами поштового зв'язку.

Поряд із цим, суд вважає за необхідне зазначити, що не погоджується із посиланнями позивача на той факт, що відповідачем порушено 30 денний строк для проведення камеральної перевірки, оскільки відповідно до абз. 2 п.76.3 ст. 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

За правилами п.102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до п.114.1 ст.14 Податкового кодексу України, граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов'язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

Приписами п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно до п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно розрахунку штрафної санкції (а.с. 10-13) у Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛФ" рахується штрафна санкція у розмірі 154138,13 грн. за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У позовній заяві позивач посилається на той, факт, що він не був зобов'язаний реєструвати податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних, так як ТОВ "СЛФ" виписані податкові накладні на адресу кінцевого покупця, тобто дані накладні відображали продаж товарів (послу) населенню в роздріб чи фізичним особам-підприємцям не платника податку на додану вартість.

Суд з даними посиланнями не погоджується, так як відповідно до п.11 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення"Податкового кодексу України, з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Таким чином, посилання позивача про не порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки накладні виписувались кінцевому споживачу є безпідставними та законодавчо необґрунтованими.

Поряд із цим, суд зауважує, що позивачем ані при надані позову до суду, ані під час розгляду справи не надано доказів на підтвердження здійснення ним роздрібної торгівлі, відтак у суду не має достатніх та допустимих доказів на підтвердження позиції позивача по справі.

З матеріалів справи судом також з'ясовано, що 27.06.2017 року невстановленими особами було здійснено несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп'ютерів), автоматизованої системи та комп'ютерної мережі Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛФ", у зв'язку із чим позивачем втрачена база бухгалтерських даних (1с-бухгалтерія), програмне забезпечення для обміну податковими документами з ДФС та контрагентами.

На підставі втрати бази бухгалтерських даних, позивач 04.07.2017 року подав заяву до Харківського ВП ГУ НП в Харківській області про скоєння зазначених вище злочинів та направлено відповідну заяву від 05.07.2017 року в Харківську ОДПІ.

За даним фактом слідчим управлінням ГУ НП у Харківській області було зареєстровано кримінальне провадження №0000853 за ст.. 361 Кримінального кодексу України (а.с. 29-30).

З приводу вище вказаного, суд зазначає наступне.

Положеннями п.120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України визначено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Пунктом 42 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України передбачено, що штрафні санкції, передбачені пунктом 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу за порушення граничних строків для реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених пунктом 201.10статті 201 цього Кодексу, які були складені у період з 1 червня 2017 року по 30 червня 2017 року, не застосовуються до платника податків за умови реєстрації таких податкових накладних не пізніше 31 липня 2017 року.

Податкові накладні та/або розрахунки коригувань до податкових накладних, складені у період з 1 червня 2017 року по 30 червня 2017 року та зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних не пізніше 31 липня 2017 року, вважаються своєчасно зареєстрованими.

Отже, з аналізу положень пункту 42 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України встановлено, що штрафні санкції, передбачені пунктом 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу за порушення граничних строків для реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних не застосовуються до платника податків при наявності двох обов'язкових умов: 1) складання податкових накладних та/або розрахунків коригувань до податкових накладних у період з 1 червня 2017 року по 30 червня 2017 року; 2) реєстрація не пізніше 31 липня 2017 року складених податкових накладних та/або розрахунків коригувань до податкових накладних у період з 1 червня 2017 року по 30 червня 2017 року.

З розрахунку штрафної санкції (а.с. 10-13) Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛФ" вбачається, що у позивача відсутні податкові накладні, які були б виписані у період з 1 червня 2017 року по 30 червня 2017 року та зареєстровані не пізніше 31 липня 2017 року, а тому посилання позивача на дану норму Податкового кодексу України є безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що позивач у позовній заяві зазначив, що контролюючий орган принаймні за період з червня 2017 року не повинен застосовувати до товариства штрафні санкції, тим самим в певній мірі визнав порушення ним чинного податкового законодавства України щодо порушення граничних строків для реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги вище наведене, перевіривши оскаржуване в даній справі рішення контролюючого органу, що прийняте за наслідками податкової перевірки позивача, суд доходить висновку, що приймаючи спірне податкове повідомлення - рішення № від 05.12.2017 року, відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України.

Враховуючи вище наведене, суд доходить висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до положень ст.. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 1,2, 6, 7, 19, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛФ" до Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду. Або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 12 липня 2018 року.

Суддя О.В. Панченко