Справа № 804/2553/18
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року Справа № 804/2553/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
Дніпропетровський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, в якому просили:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № НОМЕР_1 від 17.10.2017 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 8 травня 2018 року.
Представник позивача про розгляд справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просив позов задовольнити та справу розглянути в порядку письмового провадження.
Представник відповідача не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження. У відзиві на позов зазначили, що єдиний внесок сплачено позивачем з порушенням законодавчо встановленого порушення ДНДЕКЦ МВС України ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 ЗУ №2464-VI від 08.07.2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування», у зв'язку з чим ГУ ДФС у Дніпропетровській області винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 17.10.2017 року № НОМЕР_1.
22 травня 2018 року на адресу суду від представника позивача на отриманий ним відзив на позов, надійшла письмова відповідь на відзив, в якому представник позивача зазначив, що Надані позивачем до позовної заяви платіжні доручення про сплату єдиного внеску були проведені ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, що підтверджується копіями платіжних доручень з відміткою про одержання та проведення банком (додаються), що також підтверджується і не спростовується витягом з Індивідуальної картки платників податків, де зазначено дату формування платіжного доручення, його номер, призначення платежу та дата зарахування сум.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 червня 2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті у той самий день.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Частиною 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи, що перешкоди для розгляду справи, передбаченні статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що Дніпропетровський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України, як платник єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Шевченківському районі м. Дніпра.
Позивач, вважаючи спірне рішення та дії щодо його прийняття протиправними, звернувся з означеними позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом №2464(далі - Закон №2464), Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом МФУ від 20.04.2015 р. №449( далі - Інструкція №449).
Відповідно до пп. 1 та 4 п.2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує дероісавну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.
Відповідно до ч.4 .ст.7 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується на суми, не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов'язкових платежів, що відповідно до закону сплачуються із зазначених сум, та на суми утримань, що здійснюються відповідно до закону або за договорами позики, придбання товарів та виплат на інші цілі за дорученням отримувача.
Частиною 8 ст. 9 Закону визначено, що платники единого внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
Частиною 11 та 12 статті 9 Закону визначено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Згідно з частинами 10 та 13 статті 25 Закону №2464, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати ( перерахування) включно.
Так, згідно наданної інтегрованої картки позивача, вбачається, що звіт за 12 - й місяць 2015 року. В графі 8 підприємством визначено загальну суму єдиного внеску, що підлягає сплаті - 1792821,87. грн. Під час виплати заробітної плати (авансу) за грудень 2015 року, Позивачем сплачено 1792691,57 грн., та недоплачено 130,3 грн. Сума єдиного внеску у розмірі 130,30 грн. погашена платником податків 28.01.2016 року із пропуском законодавчо встановленого строку на 8 днів.
Звіт за 10-й місяць 2016 року платником подано на суму 502173,39 грн. Згідно інтегрованої картки платника у Відповідача була наявна переплата у сумі 496068,96 грн. В результаті чого виникла недоїмка на суму 6104,43 грн., яку платником було погашено двома платежами 29.11.2016 року.
Звіт за 1-й місяць 2017 року платником подано на суму 506288,13 грн. Згідно інтегрованої картки платника у Відповідача була наявна переплата у сумі 505150,53 грн. В результаті чого виникла недоїмка на суму 1137,60 грн., яку платником погашено платежем 27.02.2017 року.
Звіт за 8-й місяць 2017 року платником подано на суму 565104,40 грн. Згідно інтегрованої картки платника у Відповідача була наявна переплата у сумі 558693,73 грн. В результаті чого виникла недоїмка на суму 6410,67 грн., яку платником погашено двома платежами 27.09.2017 року.
Вищезазначене свідчить про несвоєчасну сплату Позивачем ЄСВ за 12 місяць 2015 року, 10-й місяць 2016 року, 1-й місяць 2017 року, 6-й місяць 2017 року, 7-й місяць 2017 року, та 8-й місяць 2017 року.
Надані позивачем копії платіжних доручень не спростовують факти несвоєчасної сплати єдиного внеску.
Таким чином, суд вважає, правомірним застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску за період 21.06.2016 з року до 27.09.2017 року.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Позивачем не доведено та судом не встановлено наявності підстав для скасування рішення № НОМЕР_1 від 17 жовтня 2017 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, оскільки оскаржуване рішення винесене відповідачем в порядку і у спосіб, що визначені чинним законодавством та в межах наданих йому повноважень.
Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.
Керуючись ст.ст. 139, 241-247, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1