Справа № 816/1351/18
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2018-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/1351/18

Полтавський окружний адміністративний суд складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним дій, скасування рішення, стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2018 року ОСОБА_1 /надалі - позивач; ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України /надалі - відповідач/ про: визнання протиправними дій Міністерства оборони України щодо не призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності ІІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та статей 16 і 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"; скасування рішення Міністерства оборони України в частині відмови у призначенні ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсованих сум від 02 березня 2018 року № 26 (пункт 19); стягнення з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності ІІІ групи, яка настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби відповідно до статей 16 і 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, у сумі 264300 грн.; зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням інвалідності ІІІ групи, яка настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та статей 16 і 16-З Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, у сумі 264300 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він має право на отримання одноразової грошової допомоги, однак, відповідачем безпідставно не призначено та не виплачено позивачу таку одноразову грошову допомогу, хоча позивачем разом із заявою про виплату одноразової грошової допомоги були подані всі необхідні документи згідно пункту 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, які підтверджують причинний зв`язок отриманої ним травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2018 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 травня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №816/1351/18, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10:00 год. 07 червня 2018 року /а.с. 2-5/.

07 червня 2018 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву /а.с. 52-60/, у якому представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на те, що ОСОБА_2 первинно встановлено III групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби - 14.08.2008 року, а тому при вирішенні питання щодо наявності права і щодо порядку виплати одноразової грошової допомоги позивачу необхідно керуватися законодавством, що діяло на день встановлення інвалідності, а саме Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції станом на 14.08.2008 та постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499. Пояснює, що нормативно-правовими актами чітко визначено момент виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності. Зазначає, що позивач звернувся про виплату одноразової грошової допомоги в 2017 році, тобто поза межами трьохрічного строку, встановленого для такого звернення. Вказує, що позивачем було подано неповний пакет документів, внаслідок чого неможливо визначити право позивача на отримання одноразової грошової допомоги. Вважає, що позовна вимога про зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу є втручанням в дискреційні повноваження Міноборони, а тому задоволенню не підлягає.

Позивач у судове засідання 07 червня 2018 року не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 07 червня 2018 року не з`явився, хоча у матеріалах справи наявні докази, що він належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки у судове засідання не повідомив.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначене, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене, суд вирішив розглядати справу за відсутності учасників справи у письмовому провадженні.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 червня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та витребувано докази /а.с. 72-75/.

12 червня 2018 року до суду від третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшли письмові пояснення /а.с. 78-79/, у яких представник третьої особи просить відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що на час внесення змін до статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" позивач не проходив військову службу, а тому не мав статусу військовослужбовця; положення статті 16 Закону в редакції від 03.11.2006 не можуть застосовуватися до ОСОБА_2 з огляду на приписи статті 58 Конституції України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення учасників справи, суд встановив наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у 1995 році проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 (м. Пирятин) на посаді начальника групи зберігання озброєння та техніки (медичної) 4214 бази зберігання озброєння та техніки (мотострілецьких військ) 1 армійського корпусу Одеського військового округу.

Згідно з довідкою про травму № 8, виданою 19.05.1995 командиром військової частини НОМЕР_2 , підполковник медичної служби ОСОБА_2 13.05.1995 під час передачі медтехніки на складі "ДХ" отримав закриту черепно-мозкову травму, забій м`яких тканин потиличної ділянки голови /а.с. 36/.

Наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 20.07.1995 №01124 підполковник медичної служби ОСОБА_2 , начальник групи зберігання озброєння та техніки (медичної) 4214 бази зберігання озброєння та техніки (мотострілецьких військ) і армійського корпусу, звільнений у запас за пунктом 65 підпункту "В" - за станом здоров`я з правом носіння військової форми одягу /а.с. 44/.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 15.08.1995 № 172 підполковник ОСОБА_2 , начальник групи зберігання озброєння та техніки (медичної), виключений зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлений на облік в Пирятинський РВК Полтавської області /а.с. 84/.

Згідно довідки Сер. МСЕ №0004588 ОСОБА_2 вперше встановлено третю групу інвалідності безстроково з 14.08.2008 (травма, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби) /а.с. 38, 81/.

Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв №345 від 06.05.2008 травма підполковника запасу ОСОБА_2 , 1953 року народження: "Закрита черепно-мозкова травма, забій м`яких тканин потиличної ділянки", з приводу якої він лікувався стаціонарно з 13.05.95 по 25.05.95 у військовій частині НОМЕР_3 , та її наслідки : Посттравматична енцефалопатія І-ІІ стадії зі стійким цефалгічним, вираженим астено-невротичним та вестибуло-атактичним синдромами. НЦД за змішанимтипом", з приводу чого позивач лікувався у Лубенській Центральній районній лікарні Полтавської області з 20.01.08 по 30.01.08 (згідно виписаного епікризу), - Травма та її наслідки, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби /а.с. 82/.

09.08.2017 позивач звернувся до Полтавського ОВК із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності.

Листом від 28.08.2017 №10/1699 відповідач надав відповідь, якою роз`яснив позивачу про відсутність законодавчих підстав для призначення одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність була встановлена до 01.01.2014, а також у зв`язку з відсутністю у позивача документу, що свідчить про причини та обставини поранення.

23.09.2017 позивач повторно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності. При цьому вказав, що ним був надісланий необхідний перелік документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

Листом від 02.10.2017 №10/1972/1863 відповідач відмовив у виплаті одноразової грошової допомоги з підстав, викладених у попередньому листі.

Не погоджуючись з відмовою ІНФОРМАЦІЯ_3 у виплаті одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з позовом.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.11.2017 у справі № 816/1880/17, яка набрала законної сили 28.12.2017, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо неподання розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві". Зобов`язано Полтавський обласний військовий комісаріат подати розпорядникові бюджетних коштів висновок та додатки до нього щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 третьої групи інвалідності з 14.08.2008 /а.с. 24-26, 63-68/.

Полтавським ОВК складено на направлено до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок від 18.01.2018 № 12/100 щодо виплатити одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , разом із пакетом документів, перелік яких зазначено у висновку, як додатки /а.с. 80-85/.

Зокрема, до вказаного висновку Полтавського ОВК додано: копію постанови Полтавського окружного адміністративного суду по справі № 816/1880/17 від 20.11.2017; копію ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2017; копію довідки МСЕК про встановлення інвалідності серії 7-66 ТЕ № 0004588 від 14.08.2008; копію витягу з протоколу ВЛК про встановлення причинного зв`язку поранення (травми, контузії, каліцтва); витяг з наказу про виключення зі списків особового складу; копію довідки НАСК "Оранта"; копію паспорта та ідентифікаційного коду.

Розглянувши подані документи комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги полковнику в запасі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), якого 15.08.1995 звільнено з військової служби та 14.08.2008 під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом ІІІ групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби (довідка МСЕК серія 7-66 ТЕ № 0004588 від 14.08.2008).

Вказане рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум оформлене протоколом № 26 від 02.03.2018 (пункт 19 протоколу) /а.с. 41, 86/.

У вказаному протоколі № 26 від 02.03.2018 (пункт 19 протоколу) також зазначено, що враховуючи, що ОСОБА_2 звільнено з військової служби до набуття чинності Закону України від 04 квітня 2006 року № 3597-ІV "Про внесення змін до Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу", яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а інвалідність встановлена до 1 січня 2014 року, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", позивач не має права на одержання одноразової грошової допомоги.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.03.2018 №12/511 позивача повідомлено, що відповідно до рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (протокол № 26 від 02.03.2017, пункт 19) ОСОБА_2 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги /а.с. 35, 87/.

Не погодившись з діями відповідача щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності ІІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та статей 16 і 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленим протоколом від 02 березня 2018 року №26, в частині відмови ОСОБА_2 у призначенні одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII (в редакції на час звернення позивача за отриманням допомоги) встановлено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" /надалі - Закон №2011-ХІІ/.

Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону №2011-ХІІ (в редакції на час звернення позивача за отриманням допомоги) порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (надалі - Порядок №975).

При цьому, пунктом 2 наведеної Постанови установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:

допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. № 284 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. № 1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 89, ст. 3255);

допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до пункту 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Отже, моментом виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата встановлення інвалідності, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності (14.08. 2008), а саме Закон України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. № 2011-ХІІ, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб" №328 від 3 листопада 2006 року, яка діяла з 1 січня 2007 року до 1 січня 2014 року, (надалі також - Закон №2011-ХІІ), Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. N 499 (надалі також - Порядок №499).

Так, частиною 2 статті 16 Закону №2011-XII, в редакції чинній з 1 січня 2007 року до 1 січня 2014 року, було передбачено: у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Важливою умовою для правильного тлумачення наведених норм статті 16 Закону №2011-XII в редакції, чинній з 1 січня 2007 року до 1 січня 2014 року, є розуміння видів військової служби, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII.

Частиною 4 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII було встановлено такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

У контексті спірних правовідносин саме частина 2 статті 16 Закону № 2011-XII є спеціальною правовою нормою, що містить особливі критерії для встановлення умов виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, зокрема:

- особливі суб`єкти отримання допомоги - військовослужбовці;

- визначений час настання інвалідності - період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби;

- відсутність умови про настання інвалідності після закінчення тримісячного строку після звільнення зі служби.

Аналогічне правило закріплено Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. N 499.

Частиною 2 статті 16 Закону № 2011-XII (в редакції чинній з 1 січня 2007 року до 1 січня 2014 року) для військовослужбовців встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право військовослужбовців на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби. У разі встановлення інвалідності в період дії зазначеної редакції статті 16 Закону №2011-ХІІ після спливу трьох місяців від дня звільнення зі служби, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця не виникає.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 у справі № 750/5074/17 (адміністративне провадження № К/9901/44751/18).

Оскільки, ОСОБА_2 вперше встановлена ІІІ група інвалідності 14.08.2008, тобто майже через 8 років від дня звільнення зі служби, право на отримання одноразової грошової допомоги за статтею 16 Закону №2011-ХІІ у позивача відсутнє.

Відтак, суд не бере до уваги доводи позивача з посиланням на висновки постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 20.11.2017 у справі № 816/1880/17, оскільки відповідно до частини 7 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Таким чином, оскільки право на отримання одноразової грошової допомоги за статтею 16 Закону №2011-ХІІ у позивача відсутнє, суд дійшов висновку про правомірність дій та рішення, оформленого протоколом № 26 від 02.03.2018 (пункт 19), щодо відмови позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Міністерства оборони України щодо не призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності ІІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та статей 16 і 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та скасування рішення Міністерства оборони України в частині відмови у призначенні ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсованих сум від 02 березня 2018 року № 26 (пункт 19), а також похідні від них позовні вимоги про стягнення з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності ІІІ групи, яка настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби відповідно до статей 16 і 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, у сумі 264300 грн. та зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням інвалідності ІІІ групи, яка настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та статей 16 і 16-З Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, у сумі 264300 грн., - необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 205, 228, 241-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) до Міністерства оборони України (ідентифікаційний код 00034022, Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ, 03168), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), про визнання протиправним дій, скасування рішення, стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться Полтавський окружний адміністративний суд.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя С.С. Сич