Справа № 187/1342/17(2-а/0187/38/17)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2018 рокусправа № 187/1342/17(2-а/0187/38/17)
Суддя І інстанції - Говоруха В.О.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Чепурнов Д.В.

судді: Мельник В.В. Сафронова С.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до суду, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33828720 від 13.02.2017, прийняте державним реєстратором Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 про реєстрацію права власності за ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, на земельну ділянку площею 0,03 га, кадастровий номер :03:037:0103, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, с. Мала Петриківка, вул. Тиха, буд. 11.

В обґрунтування позову посилається на протиправність рішення державного реєстратора, оскільки реєстрація проведена на підставі недійсних документів.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на те, що суд не дав належної оцінки зібраним у справі доказам, не звернув уваги на те, що ОСОБА_4 не здійснила своєчасно жодних дій для отримання державного акту на право приватної власності на землю під будівництво будинку, вказує, що він придбав у останньої будинок за 250 доларів США , що підтверджено розпискою, крім того вказує, що площа земельної ділянки, яка передавалась ОСОБА_3 відповідно до рішення Петриківської селищної ради № 32 від 17.05.1994 року не співпадає з площею земельної ділянки на яку зареєстровано право власності.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, інші сторони не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно з довідки Петриківської селищної ради від 18.05.2015 № 256 згідно земельно-кадастрової документації за ОСОБА_3 значиться земельна ділянка площею 0,03 га для будівництва та обслуговування житлових будівель по вул. Тихій, 11 в селі Червонопартизанське.

На замовлення ОСОБА_3 в 2015 році виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: с. Червонопартизанське, вул. Тиха, 11.

З реєстраційної справи вбачається, що 09.02.2017 державним реєстратором Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 прийняте про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,03 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :03:037:0103, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, с. Мала Петриківка, вул. Тиха, буд. 11, індексний номер: 33828720 від 13.02.2017. Підставою виникнення права власності є рішення органу місцевого самоврядування, про передачу земельних ділянок у власність серії та номер 32 від 17.05.1994, видавник: Петриківська селищна рада Петриківського району Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі Порядок), який визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Пунктами 47 та 59 Порядку (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що для державної реєстрації права власності та права постійного користування на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у постійне користування із земель державної або комунальної власності, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у постійне користування або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність чи надання у постійне користування. Для державної реєстрації права власності на земельну ділянку в разі, коли в документах, що подаються для такої реєстрації, відсутні відомості про її кадастровий номер, а також у разі, коли в результаті доступу до Державного земельного кадастру державним реєстратором встановлено відсутність відомостей про відповідну земельну ділянку, також подається витяг з Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку.

ОСОБА_3 при зверненні до державного реєстратора надала останньому рішення Петриківської селищної ради про передачу їй у власність земельної ділянки з витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку, а тому за таких обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що всі необхідні документи для державної реєстрації були подані, і у державного реєстратора були відсутні підстави для відмови у реєстрації права власності на таку земельну ділянку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Судом першої інстанції також вірно зазначено , що наявність спору між позивачем та ОСОБА_3 щодо права власності та права і порядку користування нерухомим майном, яке знаходиться на спірній земельній ділянці, не може свідчити про протиправність здійснення державної реєстрації права власності на змелену ділянку за ОСОБА_3

Відповідно до статей 193, 195, 202, 203 Земельного кодексу України Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Основними завданнями ведення державного земельного кадастру є: забезпечення повноти відомостей про всі земельні ділянки; запровадження єдиної системи земельно-кадастрової інформації та її достовірності.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Облік кількості земель - відображення у відомостях і документах даних, які характеризують кожну земельну ділянку, а також землі за площею та складом земельних угідь, розподіл земель за власниками, землекористувачами.

Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яким врегульовані відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав (далі Закон №1952).

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Однією з засад державної реєстрації прав Закон №1952 визначив гарантування державою достовірності зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до статті 10 Закону №1952 державний реєстратор:

- встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

- перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

- під час проведення реєстраційних дій обов'язково використовує відомості Державного земельного кадастру.

Таким чином, державний реєстратор перевіряє наявність необхідних документів, їх відповідність вимогам законодавства та відсутність перешкод для реєстрації.

До кола повноважень державного реєстратора входить дослідження документів на предмет їх відповідності вимогам законодавства та визначення факту виникнення в заявника речового права на нерухоме майно.

Саме зазначене положення Закону встановлює межі дослідження наведених юридичних фактів. Цими межами і є подані документи та права, які з них виникають.

Оскільки державний реєстратор нерухомого майна виступає в спірних правовідносинах від імені держави, він повинен робити все в межах його компетенції для того, щоб надати учасникам обороту нерухомості державні гарантії охорони та захисту їх прав на нерухомість.

Виконання такого обовязку впливає на весь оборот нерухомості й захищеність прав його учасників, оскільки мінімізує ризики державної реєстрації прав на нерухоме майно або їх обтяжень з помилками.

З матеріалів справи вбачається, що на момент звернення до державного реєстратора ОСОБА_3Ф надала витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку .

Відповідно до вимог пункту 20 «Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141, з метою проведення державної реєстрації виникнення права власності державний реєстратор вносить до запису про нерухоме майно такі відомості щодо земельної ділянки: дата державної реєстрації земельної ділянки; найменування органу, що провів державну реєстрацію земельної ділянки; кадастровий номер земельної ділянки; площа земельної ділянки; цільове призначення земельної ділянки; місцезнаходження земельної ділянки; підстава для внесення запису і нерухоме майно. Зазначені відомості під час проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор використовує безпосередньо з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

На момент проведення державним реєстратором дій щодо державної реєстрації права власності на земельну ділянку такі відомості в Державному земельному кадастрі були зазначені, зокрема щодо площі земельної ділянки, а тому доводи апеляційної скарги щодо розбіжності площі земельної ділянки, що зазначена у рішенні Петриківської селищної ради № 32 від 17.05.1994 року та фактично зареєстрованою площею земельної ділянки не можуть братися до уваги.

За таких обставин підстави для визнання оскаржуваного рішення протиправними відсутні, воно відповідало вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 11 липня 2018 року.

Головуючий суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова