Справа № 816/1718/18
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/1718/18

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Гнітько О.О.,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління ДФС України в Полтавській області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

23 травня 2018 року ОСОБА_2 /надалі - позивач; ОСОБА_2М./ звернувся до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області /надалі - відповідач; Полтавське ОУПФУ/, з урахування уточненої позовної заяви /а.с. 38-43/, про визнання протиправними дій ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області в частині утримання у березні 2018 року податку на доходи фізичних осіб та військового збору при нарахуванні ОСОБА_2 заборгованості із пенсії та зобов'язання ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області виплатити ОСОБА_2 неправомірно утримані у березні 2018 року суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору у розмірі 19911 грн. 31 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно утримано у березні 2018 року податок на доходи фізичних осіб та військовий збір при нарахуванні ОСОБА_2 заборгованості із пенсії на виконання постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 14.12.2017 у справі № 543/9369/17, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2018 № 1-р/2018 положення абзацу 1 підпункту 164.2.19 пункту 162.2 статті 164 Податкового кодексу України визнано таким, що не відповідає Конституції України.

Ухвалою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 29 травня 2018 року позовну заяву залишено без руху /а.с. 31-33/.

Ухвалою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 11 червня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №816/1718/18; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління ДФС України в Полтавській області; вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12:00 11 липня 2018 року /а.с. 2-5/.

22 червня 2018 року до суду від ОСОБА_1 ОУПФУ Полтавської області надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 60-63/, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на те, що положення абзацу 1 підпункту 164.2.19 пункту 162.2 статті 164 Податкового кодексу України, яке визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення Конституційного Суду України №1-р/2018, прийнятого 27.02.2018, і зворотної дії у часі не має.

26 червня 2018 року до суду від третьої особи ОСОБА_5 управління ДФС України в Полтавській області надійшли пояснення щодо позову /а.с. 65-66/, у яких представником третьої особи зазначено, що рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2018 № 1-р/2018 визнано, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення абзацу 1 підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати. При цьому положення абзацу 1 підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яке визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Тому вважає, що нараховані податковим агентом платнику податку - фізичній особі, суми пенсій за період з 01.01.2015 до 27.02.2018 оподатковуються податком на доходи фізичних осіб та військовим збором на загальних підставах. Водночас, оскільки положення абзацу 1 підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України втратило чинність з 27.02.2018, то починаючи саме з цієї дати нараховані суми пенсій не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, тобто не оподатковуються.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи у судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 14.12.2017 у справі №554/9369/17 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано поважною причину пропуску позивачем строку на звернення до суду за захистом свого права та поновлено його. Визнано протиправними дії ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області в частині виплати ОСОБА_2 пенсії з обмеженням її розміру. Зобов'язано Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області виплатити позивачу ОСОБА_2 перераховану з 01 червня 2016 року пенсію в розмірі 16652,84 грн. в повному обсязі з урахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області () судовий збір в розмірі 640 грн. /а.с. 15-20/.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2018 у справі №554/9369/17 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 14.12.2017р. по справі № 554/9369/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними - повернуто скаржнику. /а.с. 22-23/.

ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 16.03.2018 вих. № 3634/02-24 /а.с. 49/ ОСОБА_2 повідомлено, що на виконання постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 14.12.2017 та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2018, яка надійшла на адресу ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області 13.03.2018, забезпечено проведення виплати пенсії ОСОБА_2 з 01 червня 2016 року у розмірі 16652,84 грн. За період з 01.06.2016 по 31.03.2018 нараховано доплату в сумі 102291,16 грн., виплата якої буде проведена разом з пенсією квітня 2018. Зазначено, що нараховані суми виплат позивач отримає 04 квітня.

Також листом ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 22.03.2018 вих. № 3975/04-24 /а.с. 50-51/ позивача повідомлено, що на виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 14.12.2017 по справі № 554/9369/17 та вимог ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду територіальним управлінням переглянуто встановлений розмір пенсії, який з 01.06.2016 склав 16652,84 грн. Наведено помісячний розрахунок за період з червня 2016 року по березень 2018 року, за змістом якого з нарахованої позивачу у березні 2018 року пенсії здійснено відрахування податку на доходи фізичних осіб в сумі 18350 грн. 83 коп. та військового збору в сумі 1560 грн. 48 коп. Також зазначено, що рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2018 №1-р/2018 положення абзацу 1 підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України визнано таким, що не відповідає Конституції України. Тому з 01.03.2018 припинено утримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору з пенсії. Вказано, що Пенсійним фондом України направлено запит до Державної фіскальної служби України щодо утримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору за минулі періоди. Після надання роз'яснень буде врегульовано правомірність проведених відрахувань.

ОСОБА_2 звернувся із заявою від 05.04.2018 до начальника Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві /а.с. 52-53/, за змістом якої зазначено, що вказані відрахування є протиправними, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2018 №1-р/201 положення абзацу 1 підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України визнано таким, що не відповідає Конституції України, а дії щодо утримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору були здійснені після прийняття рішення Конституційним Судом України.

ОСОБА_1 ОУПФУ Полтавської області від 02.05.2018 №328/Т-14 /а.с. 54-55/ позивача, серед іншого, повідомлено, що починаючи з 01.06.2016 розмір пенсії становить 16652,84 грн., отже сума, яка перевищувала десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого на 1 січня відповідного року підлягала оподаткуванню, а з 01.03.2018 виплата здійснюється в повному обсязі без будь-яких утримань, як це і передбачено чинним законодавством.

Не погодившись із діями відповідача щодо утримання у березні 2018 року податку на доходи фізичних осіб та військового збору у загальному розмірі 19911 грн. 31 коп. при нарахуванні заборгованості із пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд виходить з наступного.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року N 1166-VII (далі - Закон N 1166) пункт 164.2 статті 164 Кодексу доповнено новим підпунктом 164.2.19, яким передбачено включення до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять тисяч гривень на місяць, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Законом N 71, який набрав чинності з 1 січня 2015 року, підпункт 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Кодексу викладено у новій редакції, за якою до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються "суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати".

Законом N 1411 встановлено, що пенсії або щомісячне довічне грошове утримання оподатковуються, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року. Законом N 1411 також передбачено, що положення підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Кодексу не застосовується до пенсій, призначених учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до приписів пункту 16-1 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

1.1. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

1.2. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

1.3. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

1.4. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

1.5. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

1.6. Платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

1.7. Звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2018 № 1-р/2018 "У справі за конституційними поданнями 48 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців тринадцятого, чотирнадцятого пункту 32 розділу I Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (справа про оподаткування пенсій і щомісячного довічного грошового утримання)" визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати. Положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, оскільки 27.02.2018 втратили чинність положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, відповідно податок з доходів фізичних осіб та військовий збір не нараховується, не утримується та не сплачується з суми пенсії.

Однак, при здійсненні нарахування у березні 2018 року пенсії ОСОБА_2, тобто вже після втрати чинності положенням абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, відповідачем, як податковим агентом, здійснено утримання із донарахованої у березні 2018 року суми пенсії позивача податку на доходи фізичних осіб в сумі 18350 грн. 83 коп. та військового збору в сумі 1560 грн. 48 коп.

Відповідно до підпунктів 168.1.1, 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Таким чином, утримання податку із сум доходу платника податків здійснюється податковим агентом під час нараховання (виплати, надання) оподатковуваного доходу на користь платника податку та сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Як встановлено судом, відповідачем, як податковим агентом, при здійсненні нарахування у березні 2018 року пенсії ОСОБА_2 здійснено утримання із нарахованої у березні 2018 року суми пенсії позивача податоку на доходи фізичних осіб в сумі 18350 грн. 83 коп. та військового збору у сумі 1560 грн. 48 коп., тобто вже після прийняття рішення Конституційного Суду України від 27.02.2018 № 1-р/2018 та втрати чинності положенням абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

Відтак, суд вважає необґрунтованими та не бере до уваги доводи відповідача та третьої особи про правомірність дій щодо утримання у березні 2018 року податку на доходи фізичних осіб та військового збору при нарахуванні у березні 2018 року ОСОБА_2 заборгованості із пенсії за період з червня 2016 року по лютий 2018 року.

Суд враховує, що відповідно до частини 1, 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейським судом з прав людини у рішенні "Серков проти України" зазначено, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання державного органу в мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення пункту 1 передбачає, що позбавлення власності можливе тільки «на умовах, передбачених законом», а пункт 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з основоположних принципів демократичного суспільства, притаманне всім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності та не було свавільним (див. рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v.) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999) (пункт 33 рішення).

Ведучи мову про «закон», стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.o. проти Чеської Республіки» (Љpaиek s.r.o. v.Czech Republic), заява № 26449/95, п. 54, від 9 листопада 1999 року). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого законодавства, вимагаючи, щоб воно було доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним у застосуванні (див. рішення у справі «Беєлер проти Італії» (Beyeler v.), [ВП], заява № 33202/96, п. 109, ECHR 2000-I) (пункт 33 рішення).

Відповідачем, незважаючи на те, що рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2018 № 1-р/2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення абзацу 1 підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, у березні 2018 року утримано з суми нарахованої у березні 2018 року пенсії позивача податок на доходи фізичних осіб та військовий збір на підставі норми, яка визнана неконституційною.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо утримання у березні 2018 року податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18350 грн. 83 коп. та військового збору у розмірі 1560 грн. 48 коп. при нарахуванні ОСОБА_2 заборгованості із пенсії вчинено не на підставі, не у межах повноважень, не у спосіб, що визначені Конституцією та законодавством України, та необґрунтовано, а тому підлягають визнанню протиправними.

Стосовно позовної вимоги про зобов'язання ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області виплатити ОСОБА_2 неправомірно утримані у березні 2018 року суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору у розмірі 19911 грн. 31 коп., суд виходить з наступного.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені визначені статтею 43 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 43.1 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Пунктами 43.3, 43.4 статті 43 Податкового кодексу України встановлено, що обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Відповідно до приписів пунктів 43.5, 43.6 статті 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Таким чином, повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані, та обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Суд зауважує, що відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Разом з тим, позивач не подавав до контролюючого органу заяви про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та відповідно у контролюючого органу наразі не виникло обов'язку щодо підготовки висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та його подання для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про зобов'язання ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області виплатити ОСОБА_2 неправомірно утримані у березні 2018 року суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору у розмірі 19911 грн. 31 коп. необґрунтована та передчасна, а тому задоволенню не підлягає.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 22.05.2018 /том 1 а.с. 6/.

З огляду на вищевикладене, оскільки адміністративний позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (ідентифікаційний код 40383769; вул. Івана Мазепи, 30, м. Полтава, 36040) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; АДРЕСА_1, 36004) витрати зі сплати судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп. (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 139, 241-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; АДРЕСА_1, 36004) до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (ідентифікаційний код 40383769; вул. Івана Мазепи, 30, м. Полтава, 36040), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління ДФС України в Полтавській області (ідентифікаційний код 39461639; вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000), про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (ідентифікаційний код 40383769; вул. Івана Мазепи, 30, м. Полтава, 36040) щодо утримання у березні 2018 року податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18350 грн. 83 коп. (вісімнадцять тисяч триста п'ятдесят гривень вісімдесят три копійки) та військового збору у розмірі 1560 грн. 48 коп. (одна тисяча п'ятсот шістдесят гривень сорок вісім копійок) при нарахуванні ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; АДРЕСА_1, 36004) заборгованості із пенсії.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (ідентифікаційний код 40383769; вул. Івана Мазепи, 30, м. Полтава, 36040) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; АДРЕСА_1, 36004) витрати зі сплати судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп. (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 16 липня 2018 року.

Суддя С.С. Сич