Справа № 808/1528/17
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"04" липня 2018 р. справа № 808/1528/17
м. Дніпро

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 30.10.2017 р. (суддя Прасов О.О., м. Запоріжжя)

у справі №808/1528/17

за позовом ОСОБА_2

до директора Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України,

третя особа - ОСОБА_3,

про зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У травні 2017 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати перевірку відповідача за наказом відповідача від 31.05.17 р. №63 проведеною в порушення порядку, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №950 від 13 червня 2000 року із змінами, а тому неповною та не всебічною у зясуванні всіх обставин та питань, поставлених у заявах ОСОБА_2 від 24.05.17 р. та 30.05.17 р. до відповідача про службову перевірку;

- зобовязати відповідача видати наказ на проведення службової перевірки по заявах ОСОБА_2 по кожному поставленому питанню в заявах від 24.05.17 р. та 30.05.17 р. з документальним та правовим обґрунтуванням, та заслуховуванням доводів заявника відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України №950 від 13 червня 2000 року із змінами.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.10.2017 року задоволено клопотання відповідача та закрито провадження у справі № 808/1528/17. Роз'яснено позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у порядку цивільного судочинства. Ухвала мотивована тим, що позов, з яким позивач звернувся до суду, не є публічно-правовим спором і повинен розглядатися у порядку цивільного судочинства.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, скаржник ОСОБА_4, яка не брала участі у справі, оскаржив її в апеляційному порядку. Скаржник, зокрема зазначає, що він придбав для своїх потреб автомобіль Опель. Скаржника обслуговував як водій ОСОБА_2 Сталася дорожньо-транспортна пригода. Відповідач, на думку скаржника, зловживав своїми посадовими обовязками та умисно дав неправдивий висновок по дорожньо-транспортній пригоді.

Зазначає, що не згоден ухвалою суду першої інстанції, з тих підстав, що суд помилково прийшов до висновку про те, відповідач це не субєкт владних повноважень; суд розглянув справу та не залучив позивача до участі у справі як особу, на чиї права і обовязки вплине рішення суду.

Відповідач, як орган, що знаходиться в системі МВС України, виконує делеговані йому Міністром МВС України специфічні управлінські функції для виконання завдань МВС України.

Положення ст. 1 КАС України встановлюють, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійснені ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на основі делегованих повноважень шляхом справедливого неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зазначає, що суддя цього ж суду науково-дослідні, експертно-криміналістичні центри МВС України визнає субєктами владних повноважень, проте у цій справі суд не визнає.

Вимагає суд оцінити питання: чи є відповідач - субєкт владних повноважень чи інший суб'єкт при здійснені ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на основі делегованих повноважень в розумінні положення ст. 1 КАС України старої редакції і ст. 4 КАС України нової редакції.

Просить суд визнати протиправною та скасувати ухвалу суду від 30.10.17 року та справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представники сторін по справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 20.02.2017 р. судовому експерту Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_3 доручено проведення судової інженерно-транспортної експертизи з транспортно-трасологічних досліджень, призначеної постановою старшого слідчого СВ Камянка-Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 (т.1, а.с.230).

Проведення вказаної експертизи завершене 13.05.2017, за результатами чого ОСОБА_3 складений висновок експерта №9-114 (т.1, а.с.7, 168; т. 2, а.с.3-40).

До Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшли звернення ОСОБА_2 від 24.05.2017 (т.1, а.с.40-43) та 26.05.2017 (т.1, а.с.44), в яких він вимагав від директора центру звільнити судового експерта ОСОБА_3 на тій підставі, що, на думку позивача, ОСОБА_3 при проведенні експертизи у кримінальному провадженні №0000169 були допущені порушення і фальсифікації, які призвели до надання неправдивого висновку експерта. Крім цього, позивач вказував на відсутність відомостей про судового експерта ОСОБА_3 у державному Реєстрі атестованих судових експертів.

За вказаними зверненнями наказом Запорізького НДЕКЦ від 31.05.2017 №63-н була призначена перевірка у складі комісії (т.1, а.с.45).

Проведеною перевіркою в діях і рішеннях судового експерта ОСОБА_3 під час проведення експертизи у кримінальному провадженні №0000169 не виявлено порушень вимог нормативних документів і діючих методик щодо проведення і оформлення експертних проваджень; Висновок експерта від 13.05.2017 №9-114 визнано достатньо обґрунтованим, вірно обраними методики і методи при проведенні дослідження; фотофіксація дослідженого обєкта, наведена у тексті висновку експерта, визнана здійсненою з дотриманням правил судової фотографії; інформація стосовно судового експерта ОСОБА_3 в державному Реєстрі атестованих судових експертів визнана наявною і актуальною. За результатами перевірки комісія дійшла висновку визнати інформацію, викладену у зверненнях позивача від 24.05.2017 та 26.05.2017, такою, що не підтвердилася (Висновок про результати розгляду звернення громадянина від 26.06.2017 №19/108/1-10097) (т.1, а.с.99-102).

Про результати перевірки звернень від 24.05.2017 та 26.05.2017 позивача письмово повідомлено листом від 26.06.2017 за №19/108/1-10098 (т.1, а.с.95).

Судом зясовано, що службове розслідування відповідно до Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 за № 950 (надалі Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), за зверненнями позивача від 24.05.2017 та 26.05.2017 не проводилось.

В суді першої інстанції представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження в адміністративній справі, оскільки розгляд вказаних звернень ОСОБА_2 проводився відповідно до вимог Закону України Про звернення громадян та Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого 10.10.2004 наказом МВС України №1177. Також, Положення про Запорізький науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України, що затверджене 31.01.2017 наказом Міністерства внутрішніх справ України №77, не передбачає здійснення центром та/або його керівництвом та іншими працівниками владних управлінських функцій, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідач вважає, що спір, переданий ОСОБА_2 на вирішення адміністративного суду, не носить ознак публічно-правового спору (т.1, а.с.219-224).

Ухвалою суду від 30.10.2017 року задоволено клопотання відповідача та закрито провадження у справі № 808/1528/17. Ухвала мотивована тим, що позов, з яким позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду, не є публічно-правовим спором і повинен розглядатися у порядку цивільного судочинства у Шевченківському районному суді м. Запоріжжя, оскільки:

- на працівників Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України не поширюється дія норм, які регламентують публічну службу;

- організаційно-правовою формою Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України є державна організація (установа, заклад);

- Запорізький науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України є науково-дослідною установою, діяльність якої спрямовується та координується керівником Експертної служби МВС;

- у ч. 1 ст. 2 Закону України Про запобігання корупції відсутні судові експерти;

- у ст. 1 Закону України Про звернення громадян зазначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення;

- відповідно до ст. 24 Закону України Про звернення громадян особи, винні у порушенні цього Закону, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбачену законодавством України;

- ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства;

- згідно з п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства;

- якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (ч. 2 ст. 157 КАС України).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження по справі з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, в редакції, що діяла до 15.12.2017 року, справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України).

В позові позивач оскаржує перевірку відповідача по наказу відповідача від 31.05.17 р. №63-Н, проведену в порушення порядку, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №950 від 13 червня 2000 року, та просить зобовязати відповідача видати наказ на проведення службової перевірки по заявах ОСОБА_2

Наказом відповідача від 31.05.17 р. №63-Н призначено проведення перевірки за зверненнями ОСОБА_2 від 24.05.2017 р. та від 26.05.2017 р.

Наказ мотивований посиланням на розділ II Закону України Про звернення громадян та пп. 4.1, 4.3 Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 10 жовтня 2004 року № 1177. Мета проведення перевірки - забезпечення обєктивного, всебічного і своєчасного розгляду звернень громадянина ОСОБА_2 від 24.05.2017 та від 26.05.2017.

У ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" зазначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 24 Закону України Про звернення громадян особи, винні у порушенні цього Закону, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбачену законодавством України.

На думку скаржника, Запорізький науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України є субєктом владних повноважень, тому позовні вимоги позивача мають бути розглянуті в порядку адміністративного судочинства. В обґрунтування цих доводів скаржник посилається на практику суду першої інстанції, зокрема ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2018 року у справі № 808/2997/17.

Проте, за висновком колегії суддів, такий довід є необґрунтованим, оскільки нормами КАС України не передбачено обовязок врахування судом апеляційної інстанції висновків суду першої інстанції щодо застосування норм права.

Спірні правовідносини по справі виникли між позивачем та відповідачем з приводу здійснення ним повноважень як керівника Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, які не містять ознак здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Встановлені судом першої інстанції обставини, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, свідчать про відсутність публічно-правового спору у цій справі.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов, з яким позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду, не є публічно-правовим спором і повинен розглядатися у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2018 року зобов'язано ОСОБА_1 надати суду для огляду докази, що підтверджують її право власності на автомобіль "Опель Омега", реєстраційний номер НОМЕР_1.

Станом час розгляду апеляційної скарги скаржника ані скаржник, ані його представник на виконання ухвали суду від 04 червня 2018 року не надали до суду для огляду докази, що підтверджують її право власності на автомобіль "Опель Омега", реєстраційний номер НОМЕР_1, або інших належних та допустимих доказів того, оскарженою ухвалою суду від 30.10.2017 р. зачіпаються права, свободи, інтереси скаржника по справі.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, скаржником не доведено, що оскарженою ухвалою суду вирішено питання про його права, свободи, інтереси та (або) обовязки, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 30.10.2017 р. у справі №808/1528/17 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до статей 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 11.07.2018 року.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов