Справа № 343/983/18
Суддя: Тураш В. А.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/983/18
Провадження №: 2-а/0343/40/18
РІШЕННЯ

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi ОСОБА_1,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора СРПП Золочіського ВП, ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №910512, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом інспектора СРПП Золочіського ВП, ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі БР № 910512 у справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором СРПП Золочівського ВП ГУНП у Львіській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3, якою його, ОСОБА_2, визнано винним у порушенні пп. 14.6 «в», 8.5.1 Правил дорожнього руху, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП щодо нього закрити, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що 20 травня 2018 року близько 14 год. 30 хв., керуючи автомобілем МЕRСЕDES-ВЕNZ SPRINTER-316, номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі Тернопіль-Львів-Рава-Руська 92 км., Золочівського району Львівської області, він був зупинений старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3, який звинуватив його у тому, що він здійснив обгін транспортного засобу ближче, ніж за 50м до нерегульованого пішохідного переходу та не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), чим порушив вимоги пп. 14.6 «в», 8.5.1 Правил дорожнього руху.

Він намагався пояснити старшому сержанту поліції ОСОБА_3, що не порушував вимоги пп. 14.6 «в» ПДР, тобто не здійснював обгону будь-якого транспортного засобу ближче, ніж за 50м перед пішохідним переходом, а також не порушував пп. 8.5.1 даних Правил, оскільки не перетинав горизонтальну дорожню розмітку, тобто вузьку суцільну лінію. Оскільки відповідач відмовився прийняти до уваги його пояснення та зауваження, він запропонував з цього приводу відповідачу, як посадовій особі, опитати пасажирів його транспортного засобу в якості свідків, а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11. Однак, його пропозицію опитати пасажирів автомобіля в якості свідків на підтвердження дійсних обставин справи відповідач проігнорував з невідомих йому причин.

Вважаю, що поліцейським безпідставно не були взяті до уваги його пояснення та клопотання щодо отримання пояснень свідків і надання йому можливості скористатись правовою допомогою, без пояснень мотивів їх неприйняття. Крім того, відповідачем не було розяснено йому його права передбачені Конституцією України (зокрема ст.ст. 59,63) та Кодексом України про адміністративні правопорушення (ст. 268).

Натомість, старшим лейтенантом ОСОБА_12 без дотримання порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, що передбачені статтями 278 та 280 КУпАП, та без обєктивного, повного та неупередженого зясування обставин справи, одноосібно було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі БР № 910512 у справі про адміністративне правопорушення, якою його, ОСОБА_2, визнано винним у порушенні пп. 14.6 «в», 8.5.1 ПДР, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Вказану постанову вважаю необгрунтованою та такою, що винесена із грубим порушенням норм процесуального права, у звязку з чим підлягає скасуванню з огляду на наступне:

відповідачем протокол не складався, а будь-які обставини, які б підтверджували дійсність вчинення ним правопорушення (його вину) відповідачем не наведено. Обставини, що могли б помякшити чи ускладнити відповідальність, відповідачем не досліджувались. Крім того, відповідачем безпідставно було проігноровано його усне клопотання про розгляд справи про вищенаведене адміністративне правопорушення за місцем його проживання, право на що передбачено ч. 2 ст. 276 КУпАП.

Того дня, 20.05.2018 року о 14 год. 30 хв. на автодорозі Тернопіль-Львів-Рава-Руська 92км., Золочівського району Львівської області він дійсно керував автомобілем МЕRСЕDES-ВЕNZ SPRINTER-316, номерний знак НОМЕР_1. Підїжджаючи до пішохідного переходу, рухався своєю смугою руху, обгону жодного транспортного засобу не здійснював. Однак був зупинений відповідачем, який повідомив, що він порушив вимоги пп. 14.6 «в», 8.5.1 ПДР.

Крім того, оскаржувана постанова від 20.05.2018 року серії БР № 910512, що винесена відповідачем у справі про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки до постанови не додано його письмових пояснень, не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

При розгляді справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, старший лейтенант поліції ОСОБА_3 порушив п.9 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року (далі - Інструкція), відповідно до якого йому не було оголошено про справу, яка розглядається, не розяснено його права та обовязки, не було опитано свідків. Таким чином, було порушено його конституційні права і не надано можливості скористатись правовою допомогою, згідно ст. 59 Конституції України.

Також відповідачем було порушено ч.І п.5 Розділу IV вищезгаданої Інструкції, відповідно до якої до оскаржуваної постанови не було додано показання про фіксацію адміністративного правопорушення засобами фото- та/або відеоспостереження, на які посилався старший лейтенант поліції ОСОБА_3, не було опитано і відібрано пояснення свідків, які перебували у його транспортному засобі під час вчинення адміністративного правопорушення.

При накладенні стягнення про адміністративне правопорушення відповідачем не було враховано характеру вчиненого правопорушення та обставини, що пом'якшують відповідальність, його особу, ступінь вини, його майновий стан, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення, на що вказує ст. 33 КУпАП.

Всі вище описані порушення, які допущені відповідачем, беззаперечно свідчать про те, що його процесуальні права при такому розгляді справи були грубо порушені.

Оскаржувана постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України щодо її змісту та процедури схвалення, складалася інспектором без врахування зауважень та пояснень пасажирів його автомобіля,

конкретної дорожньої обстановки. Доказів правопорушення не надано, свідків не опитано, тобто факт порушення базується на виключно на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, вважає, що оскаржувана постанова БР № 910512 є незаконною і підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП підлягає закриттю в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги підтримав в повному обємі. Просив його адміністративний позов задоволити.

Відповідач - інспектор СРПП Золочіського ВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3., чи представник Золочіського ВП ГУНП у Львівській області в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.12,19), оголошення на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою : dl.if.court.gov.ua. про виклик в судове засідання (а.с.18), причини неявки суду не повідомили, від них не поступив відзиви на позов, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав:

Ч. 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

П. 1 ч.1 ст.20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно

навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Зі змісту ч. 2 ст. 122 КУпАП слідує, що адміністративна відповідальність за вказаною частиною статті настає, в тому числі, за порушення правил обгону.

Відповідно до п. 14.6.в Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Відповідно до п.п. 8.5.1 горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінію перетинати забороняється. Якщо цією лінією позначено місце стоянки або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, то лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати дану лінію для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Відповідно до постанови серії БР №910512 від 20.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі, позивач ОСОБА_2, 20.05.2018р., о 14 год. 30 хв., на а/д Тернопіль-Львів-Рава-Руська 92 км., Золочівського району Львівської області, керуючи автомобілем МЕRСЕDES-ВЕNZ SPRINTER-316, номерний знак НОМЕР_1, здійснив обгін т/з ближче ніж за 50 м. до нерегульованого пішохідного переходу та не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 вузька суцільна лінія, чим порушив п.п.14.6В, п.п.8.5.1 ПДР України.

Вказаною постановою на ОСОБА_2, накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Однак, зазначені обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

З копії оскаржуваної постанови вбачається, що висновок про наявність в діях ОСОБА_2, адміністративного правопорушення зроблені без повного та об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів, не надана оцінка запереченням позивача щодо вчинення ним адміністративного правопорушення.

Відповідачем суду не надано жодних доказів того, що обгін позивачем було здійснено ближче, ніж за 50 м до пішоходного переходу саме в населеному пункті. А саме не надано доказів щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснила, що 20.05.2018 р.

вона разом з позивачем та іншими пасажирами поверталась з м.Хмельницька в м.Долину і займала пасажирське місце напереді. Перед м.Львів їх догнали працівники поліції, які зупинивши їх автомобіль почали вимагати документи, які водій ОСОБА_2 їм надав. Після цього поліцейський став складати якісь документи , незважаючи на заперечення водія. Вона, оскільки сиділа на передньому крісла, може з впененістю повідомити, що обгін іншого транспортного засубу водій ОСОБА_2 перед зупинкою їх працівниками поліції, не вчиняв і суцільної лінії не перетинав.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 5 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Однак, відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, місце і час розгляду справи, не надав суду будь-яких доказів в обґрунтування правомірності своїх дій, не направив обґрунтованих заперечень проти заявлених позовних вимог.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів суд приходить до висновку, що слід скасувати постанову серії БР №910512 від 20.05.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Керуючись, ст.ст. 7, 9, 122, 251, 278-280, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 19-20, 77, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №910512 від 20.05.2018 року про застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення, у вигляді штрафу у розмірі 425, 00 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, що були відсутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії СЕ 674575.

Суддя:

Повний текс рішення виготовлено 11.07.2018р.