Справа № 804/6521/17
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2018 рокусправа № 804/6521/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Мельник В.В.
судді: Чепурнов Д.В. Сафронова С.В.
за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Дніпрі
апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного військового комісаріату

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2018 року (суддя Жукова Є.О.) у справі № 804/6521/17

за позовом ОСОБА_1

до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач) звернувся до суду з позовом до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту Відповідач), в якому просив, з урахуванням уточненого адміністративного позову, визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу № 296 від 29.06.2017 року «Про результати службового розслідування» та зобов`язати Дніпропетровський обласний військовий комісаріат виплатити позивачу утримані з нього кошти в розмірі 25700,37 грн. (двадцять п`ять тисяч сімсот грн. 37коп).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2017 року відкрито провадження по справі № 804/6521/17.
В обґрунтування адміністративного позову Позивач зазначав, що оскаржуваний наказ прийнято з порушенням трудового права ОСОБА_1 на отримання грошового забезпечення за виконану роботу, мало наслідком не оплату його часу праці в квітні, травні, червні 2016 року, а також зменшення розміру його пенсійного забезпечення. Посилається на умисне неврахування Відповідачем різниці між юридичними поняттями «запобіжний захід», дія яких передбачена ст.ст.176 183 КПК України та «заходами забезпечення кримінального провадження», врегульованими ст.ст.131, 132 КПК України при винесенні оскаржуваного наказу. Зауважено, що Відповідачем не вірно трактуються приписи п. 11. 3 Наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260, оскільки в період з 20.04.2016 року по 08.06.2016 року останній не був відсторонений від посади.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2018 року у справі № 804/6521/17 позовну заяву ОСОБА_1 до Військового комісара Дніпропетровського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування п. 1 наказу № 296 від 29.06.2017 року «Про результати службового розслідування», зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправним та скасовано п. 1 наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 296 від 29.06.2017 року «Про результати службового розслідування».
Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що саме на Відповідача покладено обов`язок перевіряти всі обставини, пов`язані з призначенням Позивача на виконуючим обов`язків військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 та виданням відповідних наказів про таке призначення, з огляду на що посилання Відповідача на неповідомлення ОСОБА_1 про обставини перебігу відповідного кримінального провадження відносно нього є безпідставними. При цьому Відповідач, володіючи інформацією щодо відповідного кримінального провадження, не вчинив жодних дій щодо з`ясування дійсних обставин перебігу такого провадження. Оскільки вимога щодо зобов`язання Відповідача виплатити Позивачу утримані з нього кошти є похідною від вимоги щодо скасування спірного наказу, остання також підлягає задоволенню.
В подальшому, додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 березня 2018 року у справі № 804/6521/17 позовну заяву ОСОБА_1 до Військового комісара Дніпропетровського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування п. 1 наказу № 296 від 29.06.2017 року «Про результати службового розслідування», зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Зобов`язано Дніпропетровський обласний військовий комісаріат виплатити ОСОБА_1 утримані з нього кошти в розмірі 25 700, 37 грн. (двадцять п`ять тисяч сімсот гривень 37 коп.).
Дніпропетровський обласний військовий комісаріат, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2018 року у справі № 804/6521/17 та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що Позивачем свідомо, в корисливих цілях, було приховано від Відповідача всупереч приписам ст. 2 розділу 1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України інформацію щодо себе, що призвело до незаконного нарахування та виплати йому грошового забезпечення. Зауважено, що у разі відсутності будь-якого вироку суду, при поверненні військовослужбовця до військової частини (установи, організації) у разі зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на будь-який інший, військовослужбовцям виплачується оклад за військовим званням та надбавка за вислугу років до надходження вироку суду. Наголошено на тому, що Позивачем самостійно було внесено кошти до фінансової служби Дніпропетровського обласного військового комісаріату, що свідчить про його згоду з оскаржуваним наказом.
Позивач ОСОБА_1 , надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. Наголошено на тому, що утримана з Позивача сума стосується періоду з 20.04.2016 року по 08.06.2016 року, в який були відсутні будь-які ухвали щодо службових обмежень відносно Позивача, при цьому Відповідач сам своїм наказом від 20.04.2016 року допустив ОСОБА_1 до виконання службових обов`язків. Зауважено, що на момент зміни запобіжного заходу Позивач не був відсторонений від служби, а тому п. 11.3 Інструкції до нього не застосовується. Стосовно самостійного внесення відповідних сум зазначено, що останні було внесено під моральним тиском та шантажем з боку представника Відповідача, при цьому наказом Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008 року прямо не передбачено порядку утримання коштів
Представник Відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2018 року у справі № 804/6521/17 на підставах, що у ній зазначені, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове про відмову в задоволені позовних вимог у повному обсязі.
Позивач у судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.
У судовому засіданні, заслухавши учасників судового процесу, кожного окремо, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до матеріалів справи, 08.10.2015 року Центрально-міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено ухвалу у справі № 216/7817/15 к, провадження № 1-кс/216/2739/15, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 08.12.2015 року (а.с.89).
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.10.2015 року у справі № 216/555/16 к (1кп/216/198/16) ухвалу Центрально-міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.10.2015 року скасовано, застосовано до ОСОБА_1 тримання під вартою до 05.12.2015 року включно, визначено заставу у сумі 609 000 грн. (а.с.90).
Ухвалами Центрально-міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.12.2015 року, від 30.12.2015 року, від 11.02.2016 року, від 15.04.2016 року запобіжний захід вигляді тримання під вартою продовжувався для ОСОБА_1 до 01.01.2016 року, до 16.02.2016 року, до 16.04.2016 року, до 16.06.2016 року відповідно (а.с.90).
При цьому ухвалою Центрально-міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.04.2016 року також судом було визначено внесення застави для підполковника ОСОБА_1 у розмірі 689 000 грн. Оскільки ОСОБА_1 такі кошти було внесено, його було звільнено з-під варти (а.с.93).
Також, 13.10.2015 року Центрально-міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено ухвалу у справі № 216/7817/15 к, провадження № 1-кс/216/2739/15, відповідно до резолютивної частини якої підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомленого про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, було відсторонено від посади військового комісара Криворізького РВК Дніпропетровської області до 08.12.2015 року (а.с.56-57).
18.02.2016 року ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 було направлено лист за № 784 до Військового прокурора Криворізького гарнізону Південного регіону України м. Кривий Ріг підполковника юстиції Миколайчука А.Б., відповідно до тексту якого зазначено про винесення 30.12.2015 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою військового комісара Криворізького районного військового комісаріату м. Кривого Рогу підполковника ОСОБА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.28 та ч. 3 ст. 368 КК України до 16.02.2016 року та висловлено прохання повідомити про подальші запобіжні заходи, обрані судом відносно підполковника ОСОБА_1 та надати копію ухвали суду, що підтверджує обрання запобіжних заходів (а.с.130).
20.04.2016 року військовим комісаром Дніпропетровського обласного військового комісаріату (по стройовій частині) було винесено наказ № 103, відповідно до п.3 якого було зазначено про те, що підполковник ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 з 20.04.2016 року. При цьому, у якості підстав було зазначено ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.04.2016 року та рапорт підполковника ОСОБА_1 від 20.04.2016 року (а.с.124).
20.04.2016 року військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) було винесено наказ № 66, відповідно до тексту якого Позивач зазначив про вибуття останнього у щорічну основну відпустку (у другу частину щорічної основної відпустки за 2015 рік) на 15 діб та дві доби святкові, з 20 квітня по 6 травня 2016 року та (у першу частину щорічної основної відпустки за 2016 рік) на 15 діб одна доба святкова, з 7 по 22 травня 2016 року (а.с.125).
24.05.2016 року військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) було винесено наказ № 28, відповідно до тексту якого було зазначено про вибуття у відрядження підполковника ОСОБА_1 , військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 до військової частини НОМЕР_1 м. Кривого Рогу для надання допомоги командуванню військової частини (а.с.127).
24.05.2016 року військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) було винесено наказ № 80, відповідно до тексту якого позивач зазначив про вибуття останнього у відрядження до військової частини НОМЕР_1 м. Кривого Рогу для надання допомоги командуванню військової частини (а.с.127 зворот).
08.06.2016 року Центрально-міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено ухвалу у справі № 216/555/16 к (1кп/216/198/16), відповідно до резолютивної частини якої обвинуваченого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було відсторонено від посади військового комісара Криворізького РВК Дніпропетровської області строком на 2 (два) місяці до 08.08.2016 року (а.с.58).
04.08.2016 року Центрально-міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено ухвалу у справі № 216/555/16 к (1кп/216/198/16), відповідно до резолютивної частини якої до обвинуваченого ОСОБА_1 , було продовжено строк відсторонення від посади військового комісара Криворізького РВК Дніпропетровської області строком на 2 (два) місяці до 08.10.2016 року (а.с.59).
05.10.2016 року Центрально-міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено ухвалу у справі № 216/555/16 к (1кп/216/198/16), відповідно до резолютивної частини якої до обвинуваченого ОСОБА_1 , було продовжено строк відсторонення від посади військового комісара Криворізького РВК Дніпропетровської області строком на 2 (два) місяці до 08.12.2016 року (а.с.60).
07.12.2016 року Центрально-міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено ухвалу у справі № 216/555/16 к (1кп/216/198/16), відповідно до резолютивної частини якої обвинуваченого ОСОБА_1 було відсторонено від посади військового комісара Криворізького РВК Дніпропетровської області строком на 2 (два) місяці, з 09.12.2016 р. по 09.02.2017 року включно (а.с.61).
29.06.2017 року після проведення службового розслідування по факту переплати грошового забезпечення військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковнику ОСОБА_1 , військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_5 було затверджено акт про результати службового розслідування по факту переплати грошового забезпечення військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковнику ОСОБА_1 (а.с.89-95), відповідно до тексту якого службовим розслідуванням встановлено наступне.
У період з 01.10.2015 року по 16.06.2016 року порушення щодо нарахування та виплати грошового забезпечення військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковнику ОСОБА_1 у сумі 25700,37 грн. стали можливими в результаті низького рівня правової обізнаності начальника відділення персоналу Дніпропетровського ОВК майора ОСОБА_3 під час підготовки проекту наказу від 20.04.2016 року № 103 про те, що підполковник ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , який завізовано ТВО помічника військового комісара з правової роботи ІНФОРМАЦІЯ_5 капітаном ОСОБА_4 як такий, що відповідає вимогам чинного законодавства, негативних правових наслідків реалізації положень документа, у тому числі порушень законодавства, що можуть створити передумови для нанесення економічних збитків держави, не прогнозується, внаслідок чого провідним спеціалістом відділу фінансового забезпечення Дніпропетровського ОВК працівником ЗС України ОСОБА_5 здійснено нарахування та виплату грошового забезпечення підполковнику ОСОБА_1 .
У висновку наведеного акту про результати службового розслідування по факту переплати грошового забезпечення військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковнику ОСОБА_1 від 29.06.2017 року зазначено, що у період з 01.10.2015 по 01.02.2017 року фінансове порушення у сумі 91983,20 грн. є допущеним ОСОБА_1 внаслідок порушення ним вимог ст. 12 розділу І Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України через те, що він не доповідав посадовим особам Дніпропетровського ОВК про обрання йому Центрально-міським районним судом м. Кривого Рога запобіжних заходів у вигляді відсторонення його від посади військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідно до п. 1 наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.06.2017 року № 296 «Про результати службового розслідування» було зазначено, що, відповідно до вимог пункту 11.2 наказу Міністра оборони України від 11.06.2011 року № 260 (зі змінами) начальнику відділу фінансового забезпечення Дніпропетровського ОВК утримати переплату в розмірі 25700,37 грн. з підполковника ОСОБА_1 , яка утворилась внаслідок відсторонення його від посади військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 за період з 08 червня 2016 року по теперішній час (а.с.12-19).
30.08.2017 року підполковником ОСОБА_1 було складено розписку із зобов`язанням внести зазначену вище переплату в сумі 25700, 37 грн. (двадцять п`ять тисяч сімсот грн., 37 коп). та, вказана сума переплати грошового забезпечення 14.09.2017 року була внесена позивачем до фінансової служби Дніпропетровського ОВК, що підтверджується прибутковим касовим ордером №15 від 14.03.2017 року (а.с.136, 137).
Визнання протиправним та скасування вказаного наказу про утримання переплачених сум та зобов`язання Відповідача виплатити утримані суми грошового забезпечення і було предметом судового розгляду.
Надаючи правову оцінку діям та рішенню суб`єкта владних повноважень, колегія суддів виходить з наступного.
За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 91-1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV військовослужбовець, якому повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, та/або пов`язаного із зловживанням своїм службовим становищем, підлягає відстороненню від виконання повноважень у порядку, визначеному законом. Військовослужбовець, стосовно якого складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення, може бути відсторонений від виконання службових повноважень за рішенням командира, до закінчення розгляду справи судом.
Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 було затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, яким визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.
Відповідно до положень п. 122 вказаного Положення відсторонення військовослужбовців від посади, як захід забезпечення кримінального провадження, здійснюється відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.
Військовослужбовці, які усунуті від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень, а також відсторонені від виконання повноважень на посаді або відсторонені від посади (якщо до них не застосовано запобіжних заходів кримінального провадження у виді домашнього арешту або тримання під вартою), продовжують проходити військову службу згідно з цим Положенням, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених командиром (начальником) військової частини.
Грошове забезпечення військовослужбовців, які усунуті від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання повноважень на посаді або відсторонені від посади, здійснюється в порядку, визначеному Міністром оборони України.
Згідно з Кримінальним процесуальним кодексом України відсторонення військовослужбовців від посад, як захід забезпечення кримінального провадження, на підставі отриманого рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження здійснюється наказом командира військової частини або найближчого прямого начальника на строк не більше двох місяців.
За клопотанням прокурора ухвалою слідчого судді чи суду строк відсторонення військовослужбовця від посади може бути продовжений. Відсторонення від посади може бути скасовано ухвалою слідчого судді чи суду за клопотанням прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Виплата грошового забезпечення за час відсторонення військовослужбовців від посад здійснюється в порядку, визначеному Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України від 01 червня 2008 року № 260, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за № 638/15329 (із змінами).
Відповідно до п. 11.2. Інструкції військовослужбовцям, відстороненим від посад відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України з наступного після відсторонення від посад дня за період, протягом якого вони не перебували на посаді, виплачуються оклади за військовими званнями та надбавка за вислугу років.
У разі скасування постановами слідчих (прокурорів) постанов про відсторонення від посад військовослужбовцям за період, протягом якого вони не перебували на посадах внаслідок відсторонення від посад, грошове забезпечення, на отримання якого вони втратили право, не виплачується.
Пунктом 11.3 вказаної Інструкції встановлено, що військовослужбовцям, заарештованим за постановою слідчих органів або судів, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня арешту.
У разі, якщо до військовослужбовців, відсторонених від посад, яких утримували під вартою, обрано інший запобіжний захід, а не утримання під вартою, з дня прибуття до військової частини (установи, організації) і до дня отримання військовою частиною повідомлення суду про набрання вироком законної сили про засудження військовослужбовців до позбавлення волі грошове забезпечення виплачується в порядку, передбаченому пунктом 11.2 цієї Інструкції.
Таким чином, з аналізу вищенаведених правових норм законодавства вбачається, що законодавець чітко встановив вимогу щодо того, що військовослужбовець, стосовно якого винесено постанову про притягнення його як обвинуваченого у вчиненні злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді до розгляду справи судом.
Так, з матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 було притягнено як обвинуваченого у вчиненні злочину у сфері службової діяльності, а тому, відповідно до вищезазначених норм діючого на момент правовідносин законодавства, він підлягав відстороненню від виконання повноважень на посаді до розгляду справи судом.
Отже, за будь-яких умов, Позивач, як особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину у сфері службової діяльності, або особа, притягнена як обвинувачений у кримінальному провадженні за вчинення злочину у сфері службової діяльності, незалежно від того чи визнано його винним у вчиненні такого злочину остаточним вироком суду, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді з подальшим несенням військової служби.
При цьому відповідно до п. 12 розділу І Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.
Разом з тим, в порушення вищезазначених правових приписів Позивач, який достеменно знав про обставини відсторонення його від служби, не вчинював дій щодо доведення таких відомостей безпосередньому начальникові.
Посилання Позивача на те, що відповідний обов`язок покладено саме на Відповідача та ним не виконано, колегією суддів апеляційного суду не беруться до уваги, оскільки 18.02.2016 року ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 було направлено лист за № 784 до Військового прокурора Криворізького гарнізону Південного регіону України м. Кривий Ріг підполковника юстиції Миколайчука А.Б., відповідно до тексту якого висловлено прохання повідомити про подальші запобіжні заходи, обрані судом відносно підполковника ОСОБА_1 та надати копію ухвали суду, що підтверджує обрання запобіжних заходів (а.с.130).
Таким чином, Відповідачем вчинювались дії щодо з`ясування обставин щодо обраних стосовно Позивача запобіжних заходів.
З приводу посилань ОСОБА_1 на те, що у період з 20.04.2016 року по 08.06.2018 року на момент зміни запобіжного заходу Позивач не був відсторонений від служби відповідною ухвалою, а тому застосування до нього приписів п. 11.2 Інструкції є неправомірним, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Так, пунктом 11.3 вказаної Інструкції встановлено, що військовослужбовцям, заарештованим за постановою слідчих органів або судів, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня арешту.
У разі, якщо до військовослужбовців, відсторонених від посад, яких утримували під вартою, обрано інший запобіжний захід, а не утримання під вартою, з дня прибуття до військової частини (установи, організації) і до дня отримання військовою частиною повідомлення суду про набрання вироком законної сили про засудження військовослужбовців до позбавлення волі грошове забезпечення виплачується в порядку, передбаченому пунктом 11.2 цієї Інструкції.
Таким чином, у разі якщо військовослужбовцю, якого було відсторонено від посади, після утримання під вартою обрано інший запобіжний захід останньому грошове забезпечення виплачується у розмірі окладів за військовими званнями та надбавки за вислугу років у відповідності до приписів Інструкції № 260. В даному випадку, Позивачем факт його відсторонення від служби та тримання під вартою не заперечується, що свідчить про наявність підстав для застосування приписів саме п. 11.2, 11.3 Інструкції № 260, при цьому колегія суддів апеляційного суду зауважує, що диспозиція п. 11.3 Інструкції № 260 не пов`язує можливість застосування останньої лише у разі, якщо особа є відстороненою від служби саме на час зміни запобіжного заходу, а пов`язується лише наявністю такого факту у минулому.
Більш того, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що Позивачем було самостійно, в добровільному порядку виконано приписи оскаржуваного наказу в частині повернення переплачених коштів, що підтверджується розпискою та прибутковим касовим ордером, що свідчить про згоду останнього із винесеним Відповідачем рішенням.
Посилання Позивача на те, що вказані дії було здійснено останнім під моральним тиском, визнаються колегією суддів необґрунтованими, адже жодних доказів наявності відповідних обставин та в чому саме вони проявлялись ОСОБА_1 надано не було.
Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи були порушені норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, і тому вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2018 року у справі № 804/6521/17 - скасуванню із прийняттям нового відмову в задоволенні позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 310, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2018 року у справі № 804/6521/17 скасувати та прийняти нову постанову.
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
В повному обсязі постанова складена 16 липня 2018 р.

Головуючий суддя: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова