Справа № 750/4556/18
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 750/4556/18 Суддя (судді) першої інстанції: Требух Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю:

секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу громадянина Іраку ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 червня 2018 року (повний текст рішення виготовлено 25.06.2018) у справі за адміністративним позовом громадянина Іраку ОСОБА_4 до Першого заступника начальника УДМС України у Чернігівській області Рудницького Володимира Олександровича, третя особа без самостійних вимог - Управління Державної міграційної служби України в Чернігвській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття справи про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Першого заступника начальника УДМС України у Чернігівській області Рудницького Володимира Олександровича, третя особа без самостійних вимог - Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 03.05.2018 року серії ПН МЧГ №022872 та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

На вказане судове рішення позивачем подано апеляційну скаргу, у якій скаржник ставить питання про скасування названого рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову. В обґрунтування своїх доводів апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ст..203 КУпАП.

До Київського апеляційного адміністративного суду 12.07.2018 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він зазначає, що судом першої інстанції винесено обґрунтоване рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин по справі та з врахуванням норм чинного законодавства та просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу громадянина Іраку ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 червня 2018 року - без змін.

У судовому засіданні 12 липня 2018 року представник позивача апеляційну скаргу підтримав.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання до суду не з'явився, явки свого представника не забезпечив, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у його відсутності відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив наступні обставини, які учасниками процесу не оскаржуються.

Позивач є громадянином Іраку, ІНФОРМАЦІЯ_1, легально покинув країну громадянської належності 03.11.2014, до України прибув повітряним транспортом 03.11.2014 за допомогою візи з метою одруження на громадянці України.

Відповідно до Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» позивач був документований довідкою про звернення за захистом в Україні №007402 від 09.02.2017, термін дії якої неодноразово був продовжений.

22 листопада 2016 року позивач звернувся із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до управління ДМС України в Чернігівській області.

За результатами попереднього розгляду заяви позивача управлінням ДМС України в Чернігівській області прийнято рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання громадянина Іраку ОСОБА_4 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту у зв'язку з очевидно необґрунтованістю поданої заяви (Наказ УДМС України в Чернігівській області № 122 від 12.12.2016).

Надалі, позивач отримав повідомлення управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області № 126 про відмову особі в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, на підставі наказу управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області № 122 від 12.12.2016.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач 08.02.2017 звернувся зі скаргою до Державної міграційної служби України, однак отримав повідомлення № 11 від 10.04.2017, згідно з яким йому повідомлено, що відповідно до ст. 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» Державною міграційною службою України прийнято рішення від 27.03.2017 № 20-17 про залишення без розгляду скарги на рішення управління ДМС України в Чернігівській області про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

В подальшому, не погоджуючись із прийнятими рішеннями позивач оскаржив їх до суду. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2017 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Вказана постанова залишена в силі постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2018.

03 травня 2018 року відносно громадянина Іраку ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МЧГ №022872, з якого вбачається, що ОСОБА_4 порушив правила перебування в Україні, а саме проживання по недійсним документам або документам, термін дії яких закінчився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.203 КУпАП. З вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_4 вину свою розуміє.

Того ж дня відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МЧГ 022872, якою на громадянина Іраку ОСОБА_4 було накладено штраф в сумі 1700 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст..203 ч.1 КУпАП.

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що на момент притягнення позивача до адміністративної відповідальності 03.05.2018, довідка про звернення за захистом в України №007402 вже була недійсною, оскільки наказ УДМС України в Чернігівській області від 12.12.2016 року №122 судами не скасований.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції, доводам апеляційної скарги, виходячи з наявних у справі матеріалів, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в'їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дія цієї статті не поширюється на випадки, коли іноземці чи особи без громадянства з наміром отримати притулок чи бути визнаними в Україні біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту, під час в'їзду в Україну незаконно перетнули державний кордон України і перебувають на території України протягом часу, необхідного для звернення із заявою про надання притулку чи заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Згідно пункту 3 статті 1 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» №3773-VI довідка про звернення за захистом в Україні - документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов'язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України.

Як було зазначено вище, Наказом УДМС України в Чернігівській області №122 від 12.12.2016 року «Про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання громадянина Іраку біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту» відмовлено в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання громадянина Іраку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

В результаті оскарження вказаного наказу в судовому порядку, постановою Київського окружного адміністративного суду міста Києва від14.12.2017 по справі №826/6056/17, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду 24.04.2018, у задоволенні позовних вимог громадянина Іраку ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 05 травня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача на вказані судові рішення.

Тобто, позивач є іноземцем, який перебуває на території Україні з наміром бути визнаним біженцем, про що подав заяву відповідно до Закону «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», та питання щодо якого станом на час розгляду справи повністю не вирішено.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, а саме з витягу із журналу реєстрації видачі довідок про звернення за захистом в України (а.с.60-62), термін дії довідки позивача про звернення за захистом в України №007402 продовжено до 10.05.2018.

Безпідставними є посилання суду першої інстанції, що 24.04.2018 (дата винесення постанови Київського апеляційного адміністративного суду по справі №826/6056/17) наказ УДМС України в Чернігівській області №122 від 12.12.2016 «Про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання громадянина Іраку біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту» набрав чинності і довідка із вказаного часу є недійсною, оскільки прийняттям рішення Київським апеляційним адміністративним судом процедура судового оскарження вказаного наказу не закінчена.

Крім того, та обставина, що з касаційною скаргою на зазначену постанову позивач звернувся вже після винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, а саме 04.05.2018, також є необґрунтованою, оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду 24.04.2018 передбачено право позивача на касаційне оскарження вказаного судового рішення протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту судового рішення.

Крім того, протиправність дій відповідача підтверджується також тим, що 05.05.2018 позивачу була видана нова довідка про звернення за захистом в Україні №009657, яка дійсна до 05.08.2018.

Відтак, з урахуванням примітки до ст. 203 КУпАП на позивача не поширюється дія ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що відповідачем безпідставно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за порушення правил перебування в Україні, оскільки в його діях відсутній склад цього правопорушення.

За таких обставин, відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Суд попередньої інстанції залишив наведене поза увагою та прийняв рішення із порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного її вирішення.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а тому апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС, Київський апеляційний адміністративний суд,

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу громадянина Іраку ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом громадянина Іраку ОСОБА_4 до Першого заступника начальника УДМС України у Чернігівській області Рудницького Володимира Олександровича, третя особа без самостійних вимог - Управління Державної міграційної служби України в Чернігвській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 червня 2018 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов громадянина Іраку ОСОБА_4 - задовольнити.

Скасувати постанову Першого заступника начальника УДМС України у Чернігівській області Рудницького Володимира Олександровича про накладення адміністративного стягнення від 03.05.2018 року серії ПН МЧГ №022872.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина Іраку ОСОБА_4 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повне судове рішення складено 12 липня 2018 року