Справа № 819/1047/18
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1047/18

12 липня 2018 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баранюка А.З. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі, в якому просить зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області подання про повернення сплаченого ОСОБА_2 збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 10029,00 грн.

Ухвалою суду від 15 червня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №819/985/18 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін

Позивач в судове засідання не прибув, проте подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі в письмовому провадженні. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання також не прибула, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника, в письмовому провадженні. Просить відмовити у його задоволенні з мотивів викладених у відзиві на позов та з урахуванням клопотань. Зокрема, у своєму відзиві представник відповідача зазначила, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією стосовно прав власності громадян на нерухоме майно, відтак позбавлений можливості встановити придбання житла конкретною особою вперше. Також, представник відповідача вказала, що відповідно до ст.99 Кодексу адміністративного суду України (чинної на час вчинення правочину), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду. Крім того, відповідно до п.4 ст.99 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень. Вказала, що позивач звернувся до суду із пропущенням шестимісячного строку звернення до суду за захистом порушених прав. До того ж, у своєму клопотанні представник відповідача просить зменшити розмір відшкодування позивачу витрат на оплату правничої допомоги, оскільки дана справа відноситься до категорії справ незначної складності.

Представник третьої особи управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області у судове засідання не прибув, подав письмове клопотання про розгляд справи без участі їх представника.

У відповідності до ч.3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), учасник справи має право заяви клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

19 квітня 2017 року між позивачем та Приватним акціонерним товариством "Компанія з управлінням активами "Національний резерв" укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом міського нотаріального округу Шонь Ю.М., зареєстрованого в реєстрі за №942, згідно якого ОСОБА_2 придбав квартиру номер АДРЕСА_1

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, а саме з квитанції №0.0.748516921.1 від 19.04.2017 року, позивачем сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі продажу нерухомого майна у розмірі 1% від його вартості, що складає 10029,00 грн.

25 травня 2018 року позивач звернувся із заявою до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо сформування та подання до управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі подання про повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 10029,00 грн.

Листом Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 29 травня 2018 року №7547/07 позивача повідомлено, про те, що підстав для повернення вказаного збору немає. Також зазначено, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, а також роз'яснено, що позивач має право звернутися до суду із адміністративним позовом про повернення сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР.

Відповідно до абзацу першого та другого пункту 9 статті 1 даного Закону платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" врегульовані у Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740.

Згідно з абзацом першим пункту 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З системного аналізу наведених правових актів вбачається, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Судом встановлено, що згідно довідки філії - Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" від 08 червня 2018 року №117.22-33/257, ОСОБА_2 не включений у списки на приватизацію по адресі АДРЕСА_2. Житлові чеки не використовувалися.

Відповідно до довідки ТзОВ "Міське бюро технічної інвентаризації" №712/07-2 від 30.05.2018 р., станом на 29.12.2012 р. ОСОБА_2 згідно обліку технічної інвентаризації в м.Тернополі не має зареєстрованого нерухомого майна в м.Тернополі.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Також, згідно довідки управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області №1783 від 19.06.2018 року, "збір з операцій придбавання (купівлі-продажу) нерухомого майна" в сумі 10029,00 грн. зараховано до державного бюджету 19.04.2018 року.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано, судом не здобуто.

При вирішенні даної справи, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що позивач звернувся до суду із пропущенням шестимісячного строку звернення до суду за захистом порушених прав, оскільки позивач 25 травня 2018 року звернувся із заявою до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо сформування та подання до управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі подання про повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 10029,00 грн. Листом Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 29 травня 2018 року №7547/07 позивача повідомлено, про те, що підстав для повернення вказаного збору немає.

У відповідності до ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії, чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання нею житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за нею будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у неї права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано а судом не здобуто, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо клопотання представника відповідача про зменшення розміру відшкодування позивачу витрат на оплату правничої допомоги, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно із ч.3 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України, До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до положень статті 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області судові витрати по даній адміністративній справі, які складаються із судового збору в розмірі 704,80 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.

На виконання наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України позивачем надано Додаток №1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 16.05.2018, в якому визначили види правничої (правової) допомоги та погодили розмір гонорару по Договору.

Так, пунктом 1 даного Додатку №1 визначено види правничої (правової) допомоги, а саме: попередня (досудова) консультація, вивчення документів, судової практики та аналіз законодавства щодо предмета спору; формування правової позиції та підготовка позовної заяви; участі у судових засіданнях; ознайомлення із матеріалами справи; підготовка заяв та клопотань; складання адвокатських запитів; збір доказів; інша допомога, пов'язана із справою.

Пунктом 2 вказаного Додатку визначено, що за одну годину представництва в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану із справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, клієнт сплачує адвокатському об'єднанню гонорар у розмірі 500,00 грн.

Пунктом 3 вказаного Додатку визначено, що загальний розмір гонорару залежить від кількості зазначених адвокатом адвокатського об'єднання годин по даній справі, але в будь-якому випадку не може бути меншим 2000,00 грн.

Як вбачається із Акту №1 обсягу наданої правничої (правової) допомоги до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 16.05.2018 р. 2000,00 грн. сплачені позивачем за наступні послуги: 1000,00 грн. формування правової позиції та підготовка позовної заяви (2 год.); 500,00 грн. складання адвокатських запитів, збір доказів (1 год.); 500,00 грн. попередня (досудова) консультація, вивчення документів, судової практики та аналіз законодавства щодо предмета спору (500,00 грн.).

Однак, суд зазначає, що дана справа відноситься до категорії справ незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, судова практика уданій категорії справ сформована.

Положеннями Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуги адвоката обмежений їх співмірністю із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що витрати на правничу допомогу, сплачені Адвокатському об'єднанню «Сила Права» слід відшкодувати у сумі 1000,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (вул.Руська,17, м.Тернопіль, ідентифікаційний код юридичної особи 40377598) сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області (вул.Листопадова,3, м.Тернопіль, ідентифікаційний код юридичної особи 37977726) подання про повернення ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) 10029 (десять тисяч двадцять дев'ять) грн. 00 коп. сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна згідно квитанції №0.0.748516921.1 від 19.04.2017 року.

3.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (вул.Руська,17, м.Тернопіль, ідентифікаційний код юридичної особи 40377598) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. сплачений згідно квитанції №0.0..1 від 04.06.2018 року та витрати на правничу (правову) допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.