Справа № 606/893/18
Суддя: Малярчук В. В.
Дата ухвалення: 2018-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/893/18
і м е н е м У к р а ї н и
13 липня 2018 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Малярчука В.В.
з участю секретаря судового засідання Зіньковської Н.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Теребовля справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта поліції Гуменюк Максима Миколайовича, 1 батальону, 3 роти УПП в Тернопільській області, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, -
Позивач звернувся із позовом до інспектора лейтенанта поліції Гуменюк Максима Миколайовича, 1 батальону, 3 роти УПП в Тернопільській області, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, в якому просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 376783 від 25 квітня 2018 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 132- 1 КУпАП та накладено стягнення у виді 510 грн. штрафу, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на мотиви викладенні у позовній заяві.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25 квітня 2018 року відносно нього складено постанову про адміністративне правопорушення, в якій вказано, що він о 17 год. 05 хв. він рухався автомобілем марки «КАМА» 3-5320, реєстраційний державний номер НОМЕР_1 у м. Теребовля по вул. Князя Василька, у вказаному транспортному засобі знаходився вантаж який перевозив мінеральні добрива сульфат амонію, в той момент його зупинили працівники поліції та встановили, що він перевозить небезпечний вантаж а саме: салітру аміачну без інформаційних табличок небезпечного вантажу, чим порушив 22.6, 22.5 ПДР України. Оскаржуваною постановою накладено на позивача 510 грн. штрафу.
Позивач вважає постанову протиправною, оскільки 25 квітня 2018 року він рухався автомобілем марки «КАМА» 3-5320, реєстраційний державний номер НОМЕР_1 у м. Теребовля по вул. Князя Василька та перевозив вантаж сульфат амонію кормовий, а не салітру аміачну, яку вказано у протоколі, працівники поліції сказали пред`явити документи після чого склали протокол, який не відповідає дійсності. Позивач категорично заперечив факт порушення ним правил дорожнього руху.
Позивач просив справу слухати без його участі, позовні вимоги задоволити.
Відповідач будучи належними чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак, подав до суду відзив у якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем було порушено п.п.22.6, 22.5 ПДР України.
Судом встановлено наступні обставини:
Постановою серії ЕАА №376783 від 25 квітня 2018 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП за порушення пунктів 22.6, 22.5 ПДР України, оскільки він 25 квітня 2018 року о 17 год. 05 хв. керував транспортним засобом марки «КАМА» 3-5320, реєстраційний державний номер НОМЕР_1 на АД м.-19 Доманово Тереблече 368 км перевозив небезпечний вантаж, а саме: селітру аміачну без інформаційних табличок небезпечного вантажу.
Згідно накладної № 13 від 25 квітня 2018 року ОСОБА_1 перевозив вантаж сульфат амонію кормовий.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.
Всупереч зазначеним нормам, оскаржувана постанова від 25 квітня 2018 року не містить жодного посилання на докази, якими керувався уповноважений орган при винесенні постанови.
Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.
Відповідно до ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, у справах з приводу оскарження актів індивідуальної дії, складених суб`єктами владних повноважень, обов`язок по доведенню правомірності їх складання, покладається саме на зазначених осіб.
В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст..132-1 КУпАП не надано.
У адміністративних справах про оскарженні постанови у справі про адміністративні правопорушення, адміністративним судом перевіряється правомірність рішень та дій суб`єкта владних повноважень, яким було здійснено притягнення особи до адміністративної відповідальності та приймається відповідне рішення щодо правомірності чи протиправності таких дій і наявності правових підстав для скасування вказаного рішення.
При таких обставинах, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова ЕАА №376783 від 25 квітня 2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП підлягає скасуванню.
Керуючись ст. 254, 258, 268, 283 КУпАП, ст.257-263, 286 КАС України, суд,
Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАА №376783 від 25 квітня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення передбаченого ст.. 132-1 КУпАП у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Теребовлянський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови, апеляційної скарги.

Головуючий: