Справа № 815/2754/18
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2018-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2754/18
УХВАЛА
13 липня 2018 року
В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, в якому позивач просить:
- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови нарахувати та виплатити йому ОСОБА_1 компенсації за порушення строків виплати коштів;
- зобовязати відповідача нарахувати та виплатити йому-Величку В.М. компенсацію у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми, в розмірі 5125 грн. (пять тисяч сто двадцять пять гривень).
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, крім іншого, чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.
Згідно з п.2 ч.5 ст.160 КАС України, у позовній заяві зазначаються, повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів звязку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.
Позивачем не виконані вимоги п.2 ч.5 ст.160 КАС України в частині зазначення його офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти; відомих номерів засобів звязку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти відповідача. При цьому позивач надає копію відповіді йому відповідачем на бланку, якій містить всі ці відомості, але це не позбавляє позивача від обовязку вказати ці відомості у позові відповідно до вимог ст.160 КАС України.
Відповідно до вимог п.11 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
В порушення вимог зазначеної статті, в позовній заяві позивачем не було зазначено, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Згідно з ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Статтею 94 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Таким чином, згідно зі змістом ст.94 КАС України кожний письмовий доказ наданий до позову повинен бути засвідченим в порядку, встановленому чинним законодавством, або у разі наявності оригіналу у позивача - самим позивачем із зазначенням дати засвідчення та зазначення про наявність у нього оригіналу письмового доказу.
Позивачем не виконані вимоги ст. 94 КАС України щодо наданих до позову копій документів.
Крім того, позивач у тексті посилається на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 03.02.2011 року по справі №2-а-22/11, проте належним чином засвідченої копії зазначеного рішення до суду не надає.
Згідно зі ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Відповідно до вимог п.9 ч.5 ст.160 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності субєкта владних повноважень у позовній заяві зазначається обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.
Позивач у якості відповідача зазначає Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області та просить визнати його дії щодо відмови нарахувати та виплатити йому ОСОБА_1 компенсації за порушення строків виплати коштів.
При цьому в обґрунтування позовних вимог вказує, що він 30.05.2018 року звернувся до відповідача з інформаційним запитом, на який отримав відповідь листом №16-08/1449-3350 від 31.05.2018 року. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Тобто правовідносини щодо надання запиту та отримання на нього відповіді регламентується Законом України «Про доступ до публічної інформації». Проте вказаний Закон не регламентує правовідносин щодо компенсації за порушення строків виплати кошті за рішенням суду.
Враховуючи викладене, позивачу необхідно виконати вимоги п.9 ч.5 ст.160 КАС України, та чітко зазначити обґрунтування порушення його прав відповідачем наданою йому відповіддю у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації».
При цьому відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» № 4901-VI від 05.06.2012 року (Закон №4901-VI), на якій посилається позивач у позові, якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Частиною 2 ст.5 Закон №4901-VI встановлено, що компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.
Частиною 1 Положення про Державну казначейську службу України №460/2011 від 12.04.2011 року встановлено, зокрема, Державна казначейська служба України (Казначейство України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України. Казначейство України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.
Пунктом 50 Положення Компенсація за порушення встановленого законом строку перерахування коштів нараховується за заявами стягувачів: Казначейством, якщо боржником є державний орган; державним виконавцем, якщо боржником є підприємство, установа, організація або юридична особа, зазначені в пункті 48 цього Порядку.
Компенсація виплачується Казначейством на підставі рішення або постанови про виплату компенсації за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів за черговістю надходження таких заяв стягувачів та після погашення заборгованості за рішеннями суду відповідно до пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень.
Позивачем у позові не зазначено чи звертався він з відповідною заявою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів та приймалось чи ні ним рішення по його заяві.
Згідно зі ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, якій не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.
Суд вважав необхідним залишити позов без руху та надати позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 19.06.2018 року позов залишений без руху та позивачу повідомлено про необхідність в десятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки та розяснити, що в іншому випадку позов буде повернутий позивачу.
Ухвала суду отримана представником позивача у суді 21.06.2018 року.
Станом на 13.07.2018 року позивач не усунув недоліки, згідно автоматизованої системи діловодства заяв, клопотань по справі станом на 13.07.2018 року не зареєстровано.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Згідно з ч.5,6,8 ст.169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п'яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом
При таких обставинах в силу п.1 ч.4 ст.169 КАС України позов підлягає поверненню.
Керуючись ст.169 КАС України, суд,-
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання неправомірними дії та зобовязання вчинити певні дії - повернути позивачу без розгляду.
Розяснити позивачу що повернення позовної заяви не позбавляє її права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом
Ухвала набирає законної сили у порядку ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. ст. 293-295 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва