Справа № 805/1505/18-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2018 р. Справа№805/1505/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Аляб`єва І.Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Донецького зонального відділу військової служби правопорядку Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування наказів,

в с т а н о в и в :

28 лютого 2018 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Донецького зонального відділу військової служби правопорядку Збройних сил України (далі - Відділ ВСП), Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі ВЧ НОМЕР_1 ), у якому позивач просить визнати протиправними та скасувати:
- рішення командира ВЧ НОМЕР_1 про накладення на Позивача дисциплінарного стягнення «Сувора догана», викладене в пункті 5 службового листа від 20 листопада 2017 року № 7722/БДР;
- пункт 4 Наказу начальника Відділу ВСП від 05 лютого 2018 року №38 «Про результати службового розслідування» про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення «догана»;
- пункт 5 Наказу начальника Відділу ВСП від 10 лютого 2018 року №43 «Про результати службового розслідування» про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення «пониження у посаді»;
- наказ в.о. начальника Відділу ВСП від 12 лютого 2018 року №15-РС про звільнення Позивача з посади старшого інспектора відділення Військової служби правопорядку та призначення інспектором відділення військової інспекції безпеки дорожнього руху Донецького зонального відділу військової служби правопорядку.
Ухвалою суду від 21 березня 2018 року відкрито загальне провадження у справі.
Ухвалою суду від 18 травня 2018 року продовжено строк підготовчого провадження до 18 червня 2018 року.
Ухвалою суду від 18 червня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
У підготовчому судовому засідання Позивач позов підтримав, а представники проти його задоволення заперечували.
До судового засідання, призначеного на 05 липня 2018 року, сторони не з`явилися, про дату, час та місце засідання повідомлені належним чином.
Позивач подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.
Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

ПОЗИЦІЯ СТОРІН.
Позов обґрунтований тим, що стягнення «Сувора догана», викладене в пункті 5 службового листа від 20 листопада 2017 року № 7722/БДР, застосовано без посилання на конкретний нормативний акт, який порушено Позивачем, без зазначення об`єктивної сторони правопорушення, без доведення вини ОСОБА_1 , з порушенням форми накладення стягнення (звичайним листом), а також без пояснення чому застосований такий суворий вид стягнення, а не більш м`які.
Щодо догани, накладеної наказом від 05 лютого 2018 року №38, ОСОБА_1 зазначає, вона застосована за фактом появи підлеглих Позивача на службі в нетверезому стані. Оскільки вина останніх у скоєнні такого порушення судом не встановлена, Позивач вважає передчасним застосування стягнення і щодо до себе. Також вказує, що про проведення службового розслідування він не знав, відтак і участі у ньому не брав; порушення, інкриміновані Позивачу не доведені належними доказами; сам наказ не містить обґрунтування для незастосування більш м`якого виду стягнення.
Щодо пониження в посаді, застосованого наказом від 10 лютого 2018 року №43, Позивач зазначає, що відповідний наказ не містить об`єктивної сторони порушень, вчинених ОСОБА_1 ; під час проведення службового розслідування Позивачу не надано можливості ознайомитися з матеріалами розслідування, а після завершення з відповідним висновком; у висновку розслідування відсутні обов`язкові елементи, як-то вина особи, причини порушення, тощо. Крім того, зазначає, що наказ від 10 лютого 2018 року №43 містить посилання на службовий лист від 20 листопада 2017 року № 1722/БДР, який, за твердженням Позивача, є протиправним.
Наказ від 12 лютого 2018 року №15-РС є формою реалізації стягнення у вигляді пониження в посаді, відтак незаконність цього наказу є похідною від наказу від 10 лютого 2018 року №43.
Крім того, Позивач зазначає, що не видавалося письмового наказу по особовому складу про призначення його старшим за напрямком військової інспекції безпеки дорожнього руху Відділення ВСП. Відтак обов`язки, невиконання яких ставиться в вину Позивача, не відносилися до його компетенції.
Також ОСОБА_1 посилається на наявність у нього численних заохочень за сумлінну службу, і обґрунтовує накладені стягнення упередженістю командування.
ВЧ НОМЕР_1 надіслало до суду відзив на позов та просить у його задоволенні відмовити.
Зазначає, що у листопаді 2017 року здійснено перевірку повсякденної діяльності військової інспекції безпеки дорожнього руху Відділення ВСП та встановлено численні порушення ведення документації, в тому числі щодо обліку автомобілів. Про вказані порушення командиру ВЧ НОМЕР_1 повідомлено рапортом, а останнім вирішено накласти на Позивача стягнення «сувора догана», про що доведено до відома шляхом направлення службового листа від 20 листопада 2017 року № 1722/БДР.
Відділ ВСП також надіслав до суду відзив на позов та просить у його задоволенні відмовити.
Зазначають, що стягнення «догана» та «пониження в посаді» застосовані начальником Відділу ВСП у порядку, визначеному чинним законодавством, а посилання Позивача на порушення процедури їх застосування не знаходять свого фактичного підтвердження.
Також вказують на необхідність розгляду питань про законність відповідних стягнень у різних провадженнях.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
ОСОБА_1 є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відділ ВСП зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .
ВЧ НОМЕР_1 (Східне територіальне управління військової служби правопорядку) зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .
З 2015 року до лютого 2018 року Позивач проходив службу на посаді старшого інспектора Відділення військової служби правопорядку військової комендатури м. Маріуполь (далі Відділення ВСП). Військове звання старший прапорщик.
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 14 листопада 2017 року № 158 до Позивача застосовано дисциплінарне стягнення «попередження про неповну службову відповідність». Вказане стягнення не є предметом спору.
14-15 листопада 2017 року начальником групи дорожньо-патрульної служби відділу військової інспекції безпеки дорожнього руху (далі - ВІДБР) ВЧ НОМЕР_1 проведено перевірку повсякденної діяльності за напрямком ВІДБР Відділення ВСП.
З результатами перевірки складено рапорт на ім`я начальника Східного територіального управління ВСП.
20 листопада 2017 року командир ВЧ НОМЕР_1 надіслав засобами електронного зв`язку телеграму № 7722/БДР, адресовану в тому числі начальнику Відділення ВСП.
У телеграмі зазначено, що за результатами перевірки встановлено численні порушення ведення документації за напрямком ВІДБР, відповідальним за ведення якої є ОСОБА_1 .
Зокрема, встановлена відсутність витягів з планів заходів щодо запобігання ДТП, звітів про роботу ВІДБР; справи за матеріалами ДТП не відповідають вимогам формалізованих документів; містяться розбіжності щодо кількості оформлених порушень ДТП між книгою обліку матеріалів про порушення ПДР (вказано про внесення 61 правопорушення) та Книги витрати бланків протоколів про адміністративне порушення (витрачено 35 бланків); схема розташування постів ВІДБР не погоджена з органами Національної поліції; пости ВІДБР не нанесені, не вказані найближчі медичні заклади для доставки потерпілих. Також встановлена безпідставна видача затриманих автомобілів без відповідних розписок, підписів в актах про прийняття транспортних засобів на тимчасове зберігання під час повернення.
Пунктом 5 вказаної телеграми командир ВЧ НОМЕР_1 вимагає накласти на ОСОБА_1 сувору догану.
Наказом начальника Донецького зонального відділу ВСП від 26 січня 2018 року № 19 призначено службове розслідування за фактом виявлення під час ранкової перевірки особового складу Відділення ВСП військовослужбовців з ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 та ОСОБА_3
05 лютого 2018 року складено та затверджено акт № 3 службового розслідування за вказаним фактом.
У акті зафіксовано, що згідно з усним наказом начальника Відділення ВСП ОСОБА_1 призначений старшим за напрямком ВІДБР у Відділенні ВСП.
Розслідуванням встановлено, що військовослужбовці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відряджені начальником Донецького зонального відділу ВСП до Відділення ВСП та передані в підпорядкування ОСОБА_1 усним наказом командира, оголошеним перед строєм.
Також встановлено, що 26 січня 2018 року під час ранкової перевірки особового складу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виявлені з ознаками алкогольного сп`яніння, та пройшли тест із застосуванням приладу «Алконт-М». За результатами тесту в крові ОСОБА_2 виявлено 0,99 % проміле алкоголю, у ОСОБА_3 0,4 % проміле. Від проходження наркологічного огляду в медичному закладі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовилися.
Крім того, у акті службового розслідування вказано про неналежне виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час реагування на ДТП 25 26 січня 2018 року. Зокрема, вказано про те, що вказані військовослужбовці не повідомляли про прибуття групи на місце події черговому відділення; не повідомляли черговому відділення про попередні обставини та хід подальших подій черговому відділення. Також вказано про ненаправлення ОСОБА_1 до Донецького зонального відділу ВСП матеріалів про результати відповідних ДТП у вигляді довідок.
У акті також вказано, що в присутності двох свідків 01 лютого 2018 року ОСОБА_1 відмовився давати пояснення щодо викладених в акті фактів.
На підставі висновків названого акта, пунктом 4 наказу начальника Донецького зонального відділу ВСП від 05 лютого 2018 року № 38 «Про результати службового розслідування» за порушення статті 59 Статуту внутрішньої служби ЗС України та статей 3,5 Дисциплінарного статуту ЗС України на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення «догана».
Із вказаним наказом Позивач ознайомлений 12 лютого 2018 року, про що свідчить його підпис (а.с.28).
Судом також встановлено, що постановою Жовтневою районного суду м. Маріуполя від 05 березня 2018 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 172-20 КУпАП за фактом знаходження на службі в нетверезому стані.
Наказом начальника Донецького зонального відділу ВСП від 31 січня 2018 року № 26 призначено службове розслідування за фактом порушення керівних документів Міноборони України та Статутів ЗС України у Відділенні ВСП.
За результатами розслідування складено акт № 4 від 09 лютого 2018 року.
У акті зазначено, що порушення у веденні документації, встановлені під час перевірки повсякденної діяльності Відділення ВСП у листопаді 2017 року, усувалися ОСОБА_1 , про що останній доповів до Донецького зонального відділу ВСП у службовому листі від 25 листопада 2017 року. Попри те, що керівництву було повідомлено про усунення недоліків, службовою перевіркою встановлені численні порушення порядку ведення документації, зокрема, книга обліку катастроф, аварій, поломок та нещасних випадків в наявності, проте не ведеться, книга обліку матеріалів про порушення ПДР ведеться не вірно, книга обліку переміщення колон військових транспортних засобів в наявності, проте не ведеться, схема розташування контрольних постів ВІДБР відсутня, відсутні інструкції інспекторам ВІДБР, книга прийому та здачі чергування ведеться не по зразку, книга інструктажу інспекторів ВІДБР не ведеться з 11 грудня 2017 року, дорожні листи оформлені з порушенням чинного законодавства: не заповнені розділи щодо мастильних матеріалів, маршруту руху, показань спідометрів.
Також у акті зазначено про порушення правил експлуатації військової техніки: відсутні записи в журналі реєстрації виходу та повернення в парк машин, а також відмітки в дорожніх листах; не здійснюється перевірка технічного стану транспортних засобів; водії не проходять медичний огляд перед рейсами; в окремих автомобілях не працюють спідометри (їх показання визначалися за допомогою добового спідометру, а потім «підкручувалися» вручну), а окремі автомобілі використовуються із простроченням строку технічного огляду.
Пунктом 2 розпорядження начальника Відділення ВСП від 11 січня 2018 року № 11 визначено, що особою, відповідальною за витрати паливно-мастильних матеріалів, контролем вибуття-прибуття автомобільної техніки, проведення медичного огляду водіїв, правильність заповнення шляхових листів, визначено офіцера за напрямком ВІДБР, а у випадку його відсутності - старшого інспектора ВІДБР Відділення ВСП.
У акті також вказано, що в присутності двох свідків 01 лютого 2018 року ОСОБА_1 відмовився давати пояснення щодо викладених в акті фактів.
Пунктом 5 наказу начальника Донецького зонального відділу ВСП від 10 лютого 2018 року № 43 «Про результати службового розслідування» за порушення статей 11,16,58,59 Статуту внутрішньої служби ЗС України та статей 4,45 Дисциплінарного статуту ЗС України, вимог функціональних обов`язків, розпорядження начальника Відділення ВСП від 11 січня 2018 року № 11, вимог наказу МО України від 12 грудня 2016 року № 678 до Позивача застосовано дисциплінарне стягнення «пониження у посаді».
На виконання наказу від 10 лютого 2018 року № 43, наказом Начальника Донецького зонального відділу ВСП від 12 лютого 2018 року № 15-РС ОСОБА_1 увільнено з займаної посади та призначено Інспектором відділення ВІБДР Донецького зонального відділу ВСП з місцем дислокації у м. Краматорську.
Із вказаним наказом Позивач ознайомлений 12 лютого 2018 року, про що свідчить його підпис (а.с.29).
Судом також встановлено, що відносно Позивача тричі проводилися атестації на відповідність займаній посаді. Згідно з протоколами засідання атестаційних комісій від 25 жовтня 2017 року № 31, від 05 грудня 2017 року № 36 та від 01 лютого 2018 року № 10.
У протоколі засідання атестаційної комісії від 25 жовтня 2017 року № 31 зазначено про керування ОСОБА_1 службовим автомобілем у стані алкогольного сп`яніння без прав відповідної категорії, висновок займаній посаді не відповідає, вирішити питання після винесення рішення судом у справі про адміністративне правопорушення.
У протоколі від 05 грудня 2017 року № 36 комісія дійшла висновку про клопотання перед командуванням про переміщення Позивача на нижчу посаду, зазначивши, що ОСОБА_1 вимоги статутів ЗС України, функціональні обов`язки знає погано.
У протоколі від 01 лютого 2018 року № 10 зазначено, що за час із минулого засідання комісії ОСОБА_1 не виправився в частині знання керівних документів, вирішено клопотати перед командуванням про його переведення на нижчу посаду.

ПОЗИЦІЯ СУДУ.
Спірні відносини унормовані наступними нормативними актами: Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут); Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут внутрішньої служби); Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони 15 березня 2004 року № 82 (далі наказ № 82), Інструкцією з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженою наказом Міноборони від 26 травня 2014 року № 333 (далі Інструкція № 333).
Загальні правила відповідальності військовослужбовців закріплені в розділі ІІІ Дисциплінарного статуту, за правилами якого у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Згідно зі статтею 62 Дисциплінарного статуту на прапорщиків можуть бути накладені такі стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження старших прапорщиків (старших мічманів) у військовому званні на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж позбавлення військового звання прапорщик (мічман), старший прапорщик (старший мічман) із звільненням з військової служби у запас.
Статями 84-87 Дисциплінарного статуту передбачено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) -також сержантові (старшині).
Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України встановлюється наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях - центральними органами виконавчої влади, яким вони підпорядковані.
Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці.

1. Щодо стягнення, визначеного телеграмою командира ВЧ НОМЕР_1 від 20 листопада 2017 року № 7722/БДР.
Як вбачається зі змісту цієї телеграми командир ВЧ НОМЕР_1 , її резолютивна частина сформульована наступним чином: «Вимагаю: 1. … 2 … 3… ». Пункт п`ятий викладений наступним чином (стисло): за неналежну організацію повсякденної діяльності ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення «сувора догана».
Представник ВЧ НОМЕР_1 пояснив, що вказане стягнення накладено усно, а телеграмою повідомлено про її накладення, відомості про вказане стягнення занесені до особової картки Позивача.
Специфіка такої форми застосування стягнення обумовлена, за твердження представника Відповідача, знаходженням командира ВЧ НОМЕР_1 у іншій місцевості, та значним розміром військової частини яка є Східним територіальним управлінням військової служби правопорядку.
Позивач вказує про неможливість застосування стягнення у формі службової телеграми та його необґрунтованість.
Суд вважає такі доводи безпідставними з огляду на таке.
Дисциплінарний статут не містить вимог до форми (письмової або усної) наказу про накладення стягнення. Водночас, Статут внутрішньої служби (абзац другий статті 35) передбачає, що наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.
Таким чином, суд не вбачає порушень щодо форми відповідного стягнення.
Крім того, як вбачається зі змісту телеграми, в її мотивувальній частині зазначені порушення, що допущені в повсякденній діяльності Відділення ВСП, а також вказівка про те, що відповідальним за дотримання вимог законодавства у відповідній сфері в Відділенні ВСП є ОСОБА_1 .
Таким чином, відсутні підстави вважати стягнення необґрунтованим.
Також не приймаються до уваги доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в телеграмі пояснень щодо підстав застосування настільки суворого виду стягнення. Суд зазначає, що вибір стягнення є дискреційним повноваженням командира та враховує, що на момент накладення цього стягнення, у Позивача вже було стягнення «попередження про неповну службову відповідність», застосоване наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 14 листопада 2017 року № 158.
Доводи Позивача про порушення порядку призначення його старшим за відповідним напрямком служби суд також відхиляє.
Судом встановлено, що у відділенні ВСП за штатом наявні такі посади: офіцер відділення (посада вакантна), старший інспектор ( ОСОБА_1 ); інспектор, 2 посади (один з інспекторів відряджений до м. Краматорська). Крім того, до відділення начальником Відділу ВСП відкомандировано двох військовослужбовців - старшин ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Таким чином, ОСОБА_1 є старшим за посадою та званням у Відділенні ВСП.
Згідно зі статтею 34 Статуту внутрішньої служби у разі спільного виконання службових обов`язків військовослужбовцями, що не підпорядковані один одному, якщо їх службові відносини не визначені командиром (начальником), начальником є старший із них за посадою, а за рівних посад - старший за військовим званням.
Судом також встановлено, що згідно з усним наказом начальника Відділення ВСП Крайового призначено старшим (начальником) у Відділенні ВСП за напрямком ВІДБР. Про вказане рішення повідомлено особовий склад на шикуванні.
Позивачем не заперечується наведений факт.
При цьому, посилання на положення Інструкції № 333 щодо необхідності видачі наказу по особовому складу вбачаються необґрунтованими.
Зі змісту пункту 11 вказаної Інструкції тимчасове призначення військовослужбовця старшим у відділенні (за відсутності офіцера, посада якого є вакантною) не потребує обов`язкового письмового наказу, оскільки не є призначенням на іншу посаду та не є переміщенням по службі.

2. Щодо дисциплінарного стягнення «догана», накладеного наказом начальника Донецького зонального відділу ВСП від 05 лютого 2018 року № 38.
Вказане стягнення накладено на підставі висновків службового розслідування, порядок проведення якого визначений Інструкцією № 82 (чинна до 06 лютого 2018 року).
Згідно з пунктами 2.2.-2.4. цієї Інструкції посадові особи Збройних Сил України зобов`язані надавати правдиві письмові пояснення по суті предмета розслідування та поставлених їм питань, пред`являти відповідні документи чи матеріали.
Особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право давати усні та письмові пояснення, робити заяви, подавати документи і порушувати клопотання про витребування та залучення нових документів, опитування відповідних осіб, проведення додаткових ревізій.
У разі відмови надати пояснення військовослужбовцем, стосовно якого проводиться службове розслідування, посадовою особою, що його проводить, складається відповідна довідка. Зміст такої довідки засвідчується підписами двох свідків цього факту.
Розслідування та його результати оформляються письмово. За погодженням з особами, які опитуються, їх пояснення можуть фіксуватися технічними засобами. Такі пояснення оформляються надалі у письмовому вигляді і підписуються опитуваним.
Пунктам 4.1. 4.3. Інструкції № 82 передбачено, що за результатами службового розслідування складається акт, у якому, крім положень, що визначені пунктом 3 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються:
посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування;
підстави службового розслідування;
час, місце, суть порушення, який нормативний акт порушено (його назва, дата прийняття);
обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину;
заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення;
пропозиція щодо притягнення винних осіб до відповідальності;
інші заходи, які пропонується здійснити.
Акт службового розслідування підписується особами, якими воно проводилося. Кожен учасник розслідування має право викласти свою окрему думку.
Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд посадовій особі, яка призначила розслідування. До акта додаються всі матеріали розслідування.
Як встановлено судом, підставами для накладення стягнення стали дві обставини: знаходження в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також неналежне виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час реагування на ДТП 25 26 січня 2018 року.
Судом встановлено, що постановою Жовтневою районного суду м. Маріуполя від 05 березня 2018 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 172-20 КУпАП за фактом знаходження на службі в нетверезому стані.
Провадження щодо ОСОБА_2 закрито судом у зв`язку із спливом строку притягнення до відповідальності.
Таким чином, посилання Позивача на відсутність належних доказів пияцтва його підлеглих на службі не відповідають дійсності.
Щодо обґрунтованості застосування стягнення за це до Позивача, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що усним наказом начальника Відділення ВСП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передано у розпорядження ОСОБА_1 .
У підготовчому судовому засіданні Позивач визнав факт знаходження вказаних осіб під його командуванням, повідомивши, що дав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відгул на 26 січня 2018 року у зв`язку з великою завантаженістю напередодні. В ніч на 26 січня 2018 року вказані військовослужбовці вживали алкогольні напої.
Суд враховує, що надання відгулу могло негативно вплинути дисципліну вказаних осіб, відповідальність за виховання та правову культуру яких несе саме Позивач.
Відповідно до статті 28 Статуту внутрішньої служби єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця.
Виходячи з викладеного та враховуючи специфіку військової служби, за якої начальник відповідає за дії своїх підлеглих, суд вважає, що в спірному випадку мала місце недостатня виховна робота з боку Позивача у ввіреному йому підрозділі, що призвело до вчинення підлеглими адміністративного правопорушення.
Крім того, суд звертає увагу на наявність інших порушень, встановлених розслідуванням, як-то неналежне виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час реагування на ДТП 25 26 січня 2018 року.
Зі змісту позову та пояснень Позивача вбачається, що наявність таких порушень не заперечується останнім.
Викладене дає підстави для застосування до Позивача дисциплінарного стягнення.
Посилання Позивача на його не ознайомлення зі службовим розслідуванням спростовуються як письмовими доказами (довідка від 01 лютого 2018 року про відмову Позивача давати пояснення, підписана двома свідками), а також показаннями самого ОСОБА_1 у підготовчому засіданні, де він підтвердив факт своєї відмови давати пояснення та свою обізнаність з фактом проведення розслідування.

3. Щодо стягнення «пониження в посаді» застосованого пунктом 5 наказу начальника Донецького зонального відділу ВСП від 10 лютого 2018 року № 43, суд зазначає наступне.
Як вже зазначалось вище, Позивач усним наказом признаний старшим по Відділенню ВСП за напрямком ВІДБР.
Крім того, пунктом 2 розпорядження начальника Відділення ВСП від 11 січня 2018 року № 11 визначено, що особою, відповідальною за витрати паливно-мастильних матеріалів, контролем вибуття-прибуття автомобільної техніки, проведення медичного огляду водіїв, правильність заповнення шляхових листів, визначено офіцера за напрямком ВІДБР, а у випадку його відсутності - старшого інспектора ВІДБР Відділення ВСП.
Як встановлено під час проведення службового розслідування, порушення у відповідній сфері, на наявність яких Позивачу вказувалось і у 2017 році, продовжилися і в 2018 році, попри рапортування ОСОБА_1 про їх усунення.
З викладеного вбачається наявність підстав для застосування до Позивача відповідного виду стягнення.
Його посилання на порушення порядку проведення розслідування, не відібрання пояснень спростовуються доказами та показаннями самого ОСОБА_1 .
Зокрема, Відділом ВСП надано до суду довідку від 01 лютого 2018 року про відмову Позивача давати пояснення, підписана двома свідками. Матеріали справи також містять докази позитивних резолюцій командування на рапортах Позивача про ознайомлення із висновками службового розслідування.
Зміст відповідних висновків та наказу про застосування стягнення місить належну інформацію про характер допущених порушень та вину Позивача.
За таких обставин, цей позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства,
в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Донецького зонального відділу військової служби правопорядку Збройних Сил України (84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Маяковського, 10, ), Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (Східне територіальне управління військової служби правопорядку, 49005, м. Дніпро, вул. Феодосіївська, 2, ) про визнання протиправними та скасування наказів відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами Кодексу адміністративного судочинства в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року.
Рішення постановлено в письмовому провадженні. Повний текст рішення складено та підписано 12 липня 2018 року на підставі частини четвертої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Аляб`єв І.Г.