Справа № 804/3151/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2018 року Справа № 804/3151/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кучми К.С.
при секретарі - Чорній М.В.
представника позивача - Гайдей І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Відділ забезпечення наповнення бюджету №5 фінансово-економічне управління Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -
У травні 2018 року позивач звернувся до адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про сплату боргу №Ю-101 від 03.03.2018 року про стягнення з КП «Нікопольводоканал» фінансових санкцій у розмірі 142 077,35 грн. та пені у розмірі 145 684,84 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач в позові, а його представник в судовому засіданні зазначили, що 12.03.2018 р. на адресу КП «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради надійшла вищезазначена вимога відповідача №Ю-101 від 03.03.2018 р., видана відповідно до ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Загальний розмір стягнення за зазначеною вимогою становить 287 762,19 грн.
Відповідно до вимог чинного законодавства, в розумінні Закону України «Про виконавче провадження», вимога про сплату боргу № Ю-101, видана ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, є виконавчим документом, стягнення за яким провадиться в примусовому порядку шляхом звернення стягнення на грошові кошти та майно боржника. При цьому, раніше видані органами ПФУ в Дніпропетровській області рішення є виконавчими документами за якими відкриті виконавчі провадження. Тому, має місце штучне подвоєння відповідачем застосованих до позивача штрафних санкцій та пені. Крім того, посилання відповідача на наявність заборгованості відповідно до рішень № 0269 від 03.04.2009 р. та № 0829 від 16.12.2008 р. взагалі є протиправним та необґрунтованим.
Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про день та час його проведення повідомлявся належним чином, в поданому клопотанні просив суд розгляд справи проводити за відсутності його представника.
В поданому раніше відзиві на позов відповідач зазначив, що на момент ліквідації Нікопольського об'єднаного УПФ України Дніпропетровської області, а саме 01.02.2018 р., у Нікопольському міськрайонному ВДВС Головного ТУЮ у Дніпропетровській області на виконанні перебувала вимога про стягнення боргу з КП «Нікопольводоканал» на користь Нікопольського об'єднаного УПФ України на загальну суму 287 762,19 грн. Нікопольське об'єднане УПФ України Дніпропетровської області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а отже останній є правонаступником всіх прав та обов'язків Нікопольського об'єднаного УПФ України.
Так, станом на 03.03.2018 р. КП «Нікопольводоканал» мав заборгованість в сумі 287762, 19 грн. по страховим внескам перед ГУ ПФУ в Дніпропетровській області. Вимога № Ю-101 від 03.03.2018 р. була виставлена з урахуванням раніше винесених рішень № 0179 від 04.03.2009 р., № 0464 від 03.06.2009 р., № 0625 від 11.08.2009 р., № 0626 від 11.08.2009 р., № 0065 від 03.02.2009 р., № 0269 від 03.04.2009 р., № 0829 від 16.12.2008 р., № 99 від 26.12.2016 р., № 100 від 26.12.2016 р. про стягнення фінансових санкцій та пені на користь Нікопольського об'єднаного УПФ України, про що і зазначено в самій вимозі. Таким чином, на адресу КП «Нікопольводоканал» була направлена для узгодження вимога № Ю-101 від 03.03.2018 р. про стягнення боргу в сумі 287 762,19 грн., дана вимога була винесена до повного погашення заборгованості.
Але, 14.03.2018 р. з розрахункових рахунків Нікопольського міськрайонного ВДВС Головного ТУЮ у Дніпропетровській області на рахунки ГУ ПФУ в Дніпропетровській області були перераховані кошти в сумі 287 762, 19 грн. за виконавчими документами, які перебували на виконанні про стягнення заборгованості з КП «Нікопольводоканал» на користь Нікопольського об'єднаного УПФ України. Таким чином, період заборгованості який увійшов до вимоги про стягнення боргу № Ю-101 від 03.03.2018 р. сплачений в повному обсязі. Отже, оскаржувана вимога до органів державної виконавчої служби направлятись не буде, а тому просили суд закрити провадження у справі, відповідно до п.8 ч.1 ст.238 КАС України.
Третя особа в судове засідання свого представника також не направила, про день та час його проведення повідомлялася належним чином, будь-яких пояснень або заяв на адресу суду не направила.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом також встановлено, що 12.03.2018 р. на адресу позивача надійшла спірна вимога відповідача № Ю-101 від 03.03.2018 р., видана відповідно до ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» про сплату фінансових санкцій у розмірі 142 077,35 грн. та пені у розмірі 145 684,84 грн.
Правомірність та обґрунтованість вимоги ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про сплату боргу №Ю-101 від 03.03.2018 року є предметом спору який подано на вирішення суду.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058 страхувальниками є роботодавці підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.
Згідно з п.6 ч.2 ст.17 цього Закону страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.
Відповідно до положень частин 1, 5, 6, 9 ст.20 Закону страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.
Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.
Базовим звітним періодом є для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду або у випадках, передбачених цим Законом, на рахунок Накопичувального фонду - день списання установою банку, установою Державного казначейства України суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду.
Згідно з п.«в» ч.ч.1, 3 п.8.2. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої поставною правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16.01.2014 р. за № 64/8663, органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках якщо страхувальник має на кінець звітного періоду борги зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені.
У випадках, визначених підпунктами «б» та/або «в» цього пункту, вимога надсилається протягом п'яти робочих днів, наступних за календарним місяцем, в якому виникла або зросла недоїмка зі сплати страхових внесків (заборгованість зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені).
Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників.
Положеннями п.8.8., п.8.9. Постанови № 21-1 встановлено, що у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, орган Пенсійного фонду звертається у встановленому законом порядку і подає вимогу до відповідного органу державної виконавчої служби, якій зазначає суму боргу за даними карток особових рахунків платників на дату подання.
До сум боргу, що подаються до органів державної виконавчої служби за даними карток особових рахунків платників, включаються також суми узгоджених з платником, але не сплачених у встановлений термін фінансових санкцій (штрафів) та пені.
Якщо протягом наступного базового звітного періоду страхувальник наростив суми боргу, то після проходження відповідної процедури узгодження та оскарження до органу державної виконавчої служби подається вимога тільки на суму зростання боргу.
Так, УПФ України в м.Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області були видані рішення за №0179 від 04.03.2009 р., №0464 від 03.06.2009 р., №0625 від 11.08.2009 р., №0626 від 11.08.2009 р. про застосування фінансових санкцій за несвоєчасну сплату страхових внесків та нараховано КП «Нікопольводоканал» штрафи і пеню на загальну суму 138 283,08 грн.
06.08.2014 р. Нікопольське об'єднане УПФ України Дніпропетровської області звернулося до Нікопольського міськрайонного ВДВС Головного ТУЮ у Дніпропетровській області із заявами про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання даного рішення. Постановами державного виконавця від 08.08.2014 р. № 44339896, № 44336115, №44336244, №44340058 було відкрито виконавчі провадження з примусового виконання рішення №0179 від 04.03.2009 р., №0464 від 03.06.2009 р., №0625 від 11.08.2009 р., №0626 від 11.08.2009 р.
Так УПФ України в м.Нікополі та Нікопольському районі були видано рішення №0065 від 03.02.2009 р. про застосування фінансових санкцій за несвоєчасну сплату страхових внесків та нараховано КП «Нікопольводоканал» пеню у розмірі 42 272,23 грн.
28.07.2014 р. Нікопольське об'єднане УПФ України Дніпропетровської області зверталося до Нікопольського міськрайонного ВДВС Дніпропетровській області із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання даного рішення. Постановою державного виконавця від 29.07.2014 р. № 44197532 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення № 0065 від 03.02.2009 року.
З огляду на викладене суд доходить висновку, що відповідачем було повторно засновані фінансові санкцій за те саме порушення але вже у 2018 р. При цьому, раніше видані органами ПФУ в Дніпропетровській області рішення є виконавчими документами за якими відкриті виконавчі провадження. А оскаржувана вимога про сплату боргу, також є виконавчим документом відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», тому у даному випадку має місце штучне подвоєння відповідачем застосованих до позивача штрафних санкцій та пені.
Суд критично ставиться до доводів відповідача щодо наявності заборгованості відповідно до рішень №0269 від 03.04.2009 р. та №0829 від 16.12.2008 р., оскільки 03.04.2009 р. УПФ України в м.Нікополі та Нікопольському районі було видано рішення за № 0269 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату страхових внесків та нараховано КП «Нікопольводоканал» до сплати 3 953,48 грн.
Нікопольське об'єднане УПФ України Дніпропетровської області зверталося до Нікопольського міськрайонного ВДВС Головного ТУЮ у Дніпропетровській області з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання даного рішення. Постановою державного виконавця від 11.09.2015 р. № 46347841 виконавче провадження з примусового виконання рішення № 0269 від 03.04.2009 р. було завершене на підставі п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з повним фактичним виконанням даного рішення.
16.12.2008 р. УПФУ в м.Нікополі було видано рішення за № 0829 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату страхових внесків та нараховано КП «Нікопольводоканал» до сплати 1 496,43 грн.
У даному випадку Нікопольське об'єднане управління ПФУ також зверталося до Нікопольського міськрайонного ВДВС Головного ТУЮ у Дніпропетровській області з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання даного рішення. Постановою державного виконавця від 30.09.2014 р. № 44335693 виконавче провадження з примусового виконання рішення № 0829 від 16.12.2008 р. було завершене на підставі п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з повним фактичним виконанням.
Крім того, 26.12.2016 р. Нікопольським об'єднаним УПФ України Дніпропетровської області було винесено рішення № 99 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені в розмірі 100 279,32 грн.
Позивач зазначав, що дане рішення було оскаржене до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Постановою від 04.07.2017 р. по справі № 804/1216/17, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017 р., КП «Нікопольводоканал» в задоволенні адміністративного позову було відмовлено. Разом із цим, Нікопольське об'єднане УПФ України Дніпропетровської області зверталося до Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного ТУЮ у Дніпропетровській області з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення № 99 від 26.12.2016 р. Постановою державного виконавця від 27.02.2017 р. № 53475954 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого документа.
Позивач щодо наявності заборгованості відповідно до рішення №100 від 26.12.2016 року, яке є складовою суми, яка підлягає стягненню за вимогу №Ю-101 від 03.03.2018 року, зазначав, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.03.2018 р. по справі № 804/2021/17 дане рішення скасоване. Разом із цим, до винесення Дніпропетровським окружним адміністративним судом постанови про задоволення адміністративного позову КП «Нікопольводоканал» та скасування рішення № 100 від 26.12.2016 р., Нікопольське об'єднане УПФ України Дніпропетровської області зверталося до Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої службі ГТУЮ у Дніпропетровській області з заявою про відкриття виконавчого провадження примусового виконання даного рішення. Постановою державного виконавця від 27.02.2017 р. 53475720 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання.
Так, 13.03.2018 р. у зв'язку з повним фактичним виконанням, державним виконавцем було винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень з примусові виконання наступних виконавчих документів, а саме: рішення УПФУ в м.Нікополі від 04.03.2009 р. за № 0179; від 03.06.2009 р. за № 0464; від 11.08.2009 р. за № 0625; від 11.08.2009 р. за № 0626; від 03.02.2009 р. за № 0065; від 26.12.2016 р. за № 99.
Суд звертає увагу, що відповідач підтверджує факт того, що на момент винесення оскаржуваної вимоги, на примусовому виконанні в органах ДВС перебували виконавчі провадження про стягнення грошових сум, які і увійшли до складу вимоги про сплату боргу №Ю-101 від 03.03.2018 року. Таким чином, відповідачем було двічі накладено фінансові санкції та заявлено вимоги про їх стягнення за один і той самий період по одному й тому ж самому порушенню.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що спірна вимога про сплату боргу про сплату боргу № Ю-101 від 03.03.2018 р. винесена не на підставі та не у спосіб, передбачений чинним законодавством.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За таких обставин, суд вважає за можливе визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про сплату боргу №Ю-101 від 03.03.2018 року, а підстав для закриття провадження у справі, відповідно до п.8 ч.1 ст.238 КАС України, не вбачає.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250 КАС України,-
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про сплату боргу №Ю-101 від 03.03.2018 року.
Присудити з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Комунального підприємства «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради судові витрати по справі в розмірі 4 316,43 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 287 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення складений 06 липня 2018 року.

Суддя Кучма К.С.