Справа № 399/830/17(2-а/399/14/17)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2018 рокусправа № 399/830/17(2-а/399/14/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Сафронова С.В.
судді: Мельник В.В. Чепурнов Д.В.
за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну cкаргу ОСОБА_1 на постанову Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 08.12.2017 року у справі № 399/830/17(2-а/399/14/17) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора третьої роти Управління патрульної поліції у м.Кременчук Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Дуканіч Ігор Вікторович про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до суду згідно якого прохав суд винести рішення, яким визнати дії інспектора третьої роти УПП у м.Кременчуці Дука Ігоря Вікторовича щодо складання постанови серії БР № 050033 від 17.10.2017 року про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч.1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП незаконним. Визнати постанову серії БР № 050033 від 17.10.2017 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Свої вимоги мотивував тим, що 17 жовтня 2017 року близько 15.45 год. Керуючи автомобілем ВАЗ 21099 рухався пр.. Свободи м.Кременчук, він був зупинений інспектором третьої роти УПП у м.Кременчуці Дука І.В. Незрозуміло представившись інспектор звинуватив його у порушенні правил дорожнього руху і вручив постанову серії БР № 050033 від 17.10.2017 року з якою він категорично не згоден. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП є незаконним та необґрунтованим, а саме йому не зрозумілі порушення ч.1 ст. 122 КУпАП, яке інспектор сам придумав, а що стосується полісу обовязкового страхування, то він є у нього в наявності, але інспектор відмовився його оглянути, мотивуючи тим, що його немає на це часу. Як він вказав інспектор відразу ж написав постанову про адміністративне правопорушення . Однак розгляд справи на місці без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечення на постанову, документів, які характеризують особу, інших доказів по справі порушує його права передбачені ст.. 268 КУпАп, якими він не мав можливості скористатися. При накладенні конкретного розміру штрафу не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення, на що вказує ст.. 33 КУпАП. За таких обставин його процесуальні права при такому розгляді справи грубо порушено. Жодних доказів, того що саме він порушив правила дорожнього руху інспектор не надав, тільки вручив йому постанову по накладення адміністративного стягнення.

Постановою Онуфріївський районний суд Кіровоградської області від 08 грудня 2017 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не повному з`ясуванні обставин справи та ухвалити нове рішення, яким задовільнити його адміністративний позов.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 жовтня 2017 року інспектор роти №3 батальону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Дука І.В. виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 050033, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1, ч.1 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Також було встановлено, що позивач, керуючи транспортним засобом 17.10.2017 року о 15год.45 хв. в м. Кременчуці по пр. Свободи, 55, керуючи автомобілем ВАЗ 21099 д/н не зупинився та не зменшив швидкість руху наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, чим порушив п. 18.4 ПДР України та не пред`явив для перевірки поліс обовязкового страхування, чим порушив п.2.1 гПДР України.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку оскаржуваною постановою позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу на підставі ч.1 ст.122 КУпАП за порушення правил проїзду пішохідних переходів.

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п.18.4 Правил дорожнього руху,затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі. Та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документи, особи: опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

Матеріали справи містять наданий відповідачем в якості доказу скоєння позивачем адміністративного правопорушення відеозапис, в результаті дослідження якого апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки на відеозаписі незафіксоване саме момент вчинення правопорушення.

Жодних інших доказів: фото-фіксації моменту вчинення правопорушення водієм транспортного засобу, пояснень свідків чи очевидців, матеріали справи не містять.

Щодо накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП, суд має зазначити наступне.

У ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух» вказано, що водій повинен пред`явити страховий поліс у випадках передбачених законодавством.

У п.21.2 і 21.3 ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону від 10.11.2015 р.) , зазначено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється:

- відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

- органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Необхідно зазначити, що хоча особа під час керування транспортним засобом і зобовязана мати при собі страховий поліс та предявляти його на вимогу, зокрема працівників Нацполіції, - вказане положення п.21.3 необхідно розглядати у комплексі з положенням п.21.2 цієї ж статті закону.

Таким чином спеціальним Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який регулює правовідносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чітко визначені всього два випадки, коли уповноважені особи визначених цим же Законом органів, зокрема і Національної поліції, мають право контролювати наявність договорів страхування шляхом вимоги пред`явлення страхового полісу. Це випадки складення протоколу про адміністративне правопорушення чи накладення на особу адміністративного стягнення (якщо коли протокол про адміністративне правопорушення не складається) та складання матеріалів про дорожньо-транспортну подію, оскільки саме у цих двох випадках у особи може виникнути цивільно-правова відповідальність перед 3-ми особами.

Такий висновок базується також і на положеннях ст.32 Закону «Про Національну поліцію», яка передбачає чітко визначені випадки, коли поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи.

Тобто, право працівника органів Нацполіції вимагати у особи документи не є абсолютним і обмежується випадками, передбаченими Законом, який має пріоритет над ПДР України.

Слід зауважити, що позивач хотів прид`явити саме діючий страховий поліс, однак відповідач відмовився його оглянути, мотивуючи тим, що він вже склав постанову про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції при скасуванні рішення суду першої інстанції і прийнятті нової постанови при задоволенні позову наділений правами суду першої інстанції.

Відповідно до частини 3 статті 272 КАС України судові рішення апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених, зокрема, статтею 286 цього Кодексу (справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності) набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

За таких обставин, враховуючи наведені норми законів, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, його висновки суперечать обставинам справи, що призвело до неправильного її вирішення, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного керуючись статтями 242,243,272,286,308,311,315,321,322,325,382 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Онуфріївський районний суд Кіровоградської області від 08 грудня 2017 року- скасувати.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову від БР № 050033 від 17.10.2017 рокупро накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП в розмірі 425 гривень (чотириста двадцять п`ять гривень) і справу про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов