Справа № 804/5220/17
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2018 року Справа № 804/5220/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Дніпровського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до п.3 ст.36 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття відповідач має сплатити Дніпровському міському центру зайнятості витрачені кошти на професійне навчання у сумі 3521,08 грн., оскільки ОСОБА_2 без поважних причин не відвідувала заняття з 13.03.2017р. та не з'явилася на іспит, що стало наслідком відрахування останньої з учбового закладу.
Суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду Гончаровою І.А. ухвалою суду від 17.08.2017р. відкрито провадження в адміністративній справі №804/5220/17 та призначено останню до розгляду у судове засідання
Розпорядженням в.о. керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №804/5220/17 у зв'язку із призначенням судді Гончарової І.А. на посаду судді Верховного Суду України.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2017р. справу №804/5220/17 повторно розподілено судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Єфановій О.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2017р. суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду Єфановою О.В. прийнято до провадження адміністративну справу №804/5220/17 та справа призначена до розгляду в судовому засіданні.
Представники сторін в останнє судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
А тому, з огляду на вимоги ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Враховуючи наведене, у зв'язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначає Закон України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття № 1533-III від 02.03.2000 року (далі - Закон № 1533).
Відповідно до статті 1 Закону № 1533 загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття встановлені Законом України від 05.07.2012 року № 5067-VI Про зайнятість населення (далі по тексту Закон №5067).
Статтею 9 Закону №5067 передбачено, що кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується шляхом: участі в загальнообов'язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття, яке передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття; надання безоплатних соціальних послуг, зокрема, інформаційно-консультаційних та профорієнтаційних, професійної підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації з урахуванням попиту на ринку праці, сприяння у працевлаштуванні, зокрема, шляхом фінансової підтримки самозайнятості та реалізації підприємницької ініціативи відповідно до законодавства.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону № 5067 безробітним є особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
Пунктом 2 частини 1 статті 44 Закону № 5067 передбачено, що зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та цього Закону.
Разом з тим, ОСОБА_2 без поважних причин не відвідувала заняття з 13.03.2017р. та не з'явилася на іспит, через що відповідача 16.05.2017 року відраховано з учбового закладу.
При цьому, центром зайнятості витрачено кошти на професійне навчання ОСОБА_2 у сумі 3521,08грн., що підтверджується розрахунком витрат на навчання, на надання послуг щодо професійного навчання.
Відповідно до абз.2 п.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» у разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби
зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації.
Так, 11.08.2017 року позивачем видано наказ №НТ170811 про прийняте рішення щодо
повернення коштів у розмірі 3521,08 грн., проте у добровільному порядку ОСОБА_2 кошти у сумі 3521 грн. 08 коп. до теперішнього часу не повернені, через що Дніпровський міський центр зайнятості звернувся з означеним позовом до суду.
З огляду на зазначене вище, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача кошти, витрачені на професійне навчання у розмірі 3521,08грн. є правомірними.
Відповідачем в порядку статті 77 КАС України не надано суду доказів сплати заборгованості в сумі 3521,08грн.
Можливість вирішення спорів, які виникають у зв'язку із застосуванням Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» у судовому порядку, визначена статтею 39 зазначеного Закону.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги являються обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись статтями 9, 73, 77-78, 90, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова