Справа № 712/8918/16-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2018 року

Київ

справа №712/8918/16-а

адміністративне провадження №К/9901/38534/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області на постанову Соснівського районного суду міста Черкаси від 8 листопада 2016 року (головуючий суддя - Троян Т.Є.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року (головуючий суддя - Степанюк А.Г., судді: Кузьменко В.В., Шурко О.І.) у справі № 712/8918/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області (далі - Управління ПФУ) про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила:

- визнати протиправною відмову Управління ПФУ щодо перерахунку їй пенсії у зв'язку із підвищенням з 1 січня 2016 року заробітної плати (посадових окладів) працюючим державним службовцям відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»;

- зобов'язати Управління ПФУ перерахувати їй пенсію з 1 січня 2016 року у зв'язку із підвищенням заробітної плати державних службовців (посадових окладів) згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 на підставі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 6 липня 2016 року №123 із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2013 року в розмірі 80%;

- зобов'язати додати при перерахунку пенсії нараховані інші виплати на підставі попередніх рішень судів, що набрали законної сили, щодо включення до сум заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань;

- виплатити заборгованість, що виникла внаслідок такого перерахунку, нарахування провести з 1 січня 2016 року;

- не змінювати визначення індексації пенсії в результаті перерахунку пенсії, тобто базового місяця для індексації пенсії (пункту 10 Порядку проведення індексації грошових коштів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078).

Постановою Соснівського районного суду міста Черкаси від 8 листопада 2016 року, з урахуванням ухвали Соснівського районного суду міста Черкаси від 10 листопада 2016 року про виправлення описки, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління ПФУ щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії та зобов'язано здійснити перерахунок пенсії по інвалідності згідно довідки Департаменту управління справами юридичного забезпечення №139/1 від 31 серпня 2016 року про заробітну плату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», виходячи з розрахунку 80% від суми заробітної плати, починаючи з 1 липня 2016 року з виплатою різниці між фактичною отриманою та належною до виплати суми. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Управління ПФУ подало касаційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено можливості та механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати. Тож, на момент звернення позивача із заявою до Управління ПФУ про перерахунок пенсії на підставі поданої довідки про заробітну плату не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії

У запереченні на касаційну скаргу позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судові рішення оскаржуються в частині задоволених позовних вимог, а в іншій частині судові рішення відповідачем не оскаржуються, то колегія суддів перевіряє їх законність та обґрунтованість лише у цій частині.

Вирішуючи позов суди виходили з того, що ОСОБА_1 з 3 червня 2013 року перебуває на обліку Управлінні ПФУ та отримує пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» у розмірі 80% заробітної плати.

7 липня 2016 року позивач звернулася до Управління ПФУ із заявою про перерахунок пенсії державного службовця, у зв'язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям, надавши довідку Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради № 123 від 6 липня 2016 року.

Листом від 11 липня 2016 року №218/Б-10 Управління ПФУ повідомило позивача про відмову у перерахунку пенсії.

Листом від 31 серпня 2016 року №139 Департамент управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради повідомив Управління ПФУ про відкликання довідки від 6 липня 2016 року №123, видану ОСОБА_1

Водночас, 31 серпня 2016 року Департаментом управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради видано позивачу довідку №139/1 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

30 вересня 2016 року позивач звернулася до Управління ПФУ із уточненням до заяви про перерахунок пенсії державного службовця від 7 липня 2016 року, щодо проведення перерахунку пенсії на підставі довідки Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради від 31 серпня 2016 року №139/1.

Листом від 13 жовтня 2016 року №571/Б-10 Управління ПФУ повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що в силу положень статей 22, 58 Конституції України, статті 37-1 Закону України «Про державну службу» позивач має право на перерахунок пенсії державного службовця. Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд зауважив, що вимоги на майбутнє не можуть бути захищені.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком судів з огляду на наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини сьомої статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 1 травня 2016 року визначалися Законом України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (далі - № 3723-XII). Зокрема, відповідно до статті 37 цього Закону позивачу у цій справі призначено пенсію.

Частина перша статті 37-1 зазначеного Закону у редакції, чинній до 1 січня 2015 року, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, статтю 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям після 1 січня 2015 року делегував Уряду.

Правове регулювання Урядом зазначеного питання у період з 1 січня по 1 грудня 2015 року знайшло своє відображення у пунктах 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України №865 (далі - КМУ №865), за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.

Так, за правилами пункту 4 постанови КМУ № 865 у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики (пункт 5 постанови КМУ № 865).

Постановою № 1013, якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 1 грудня 2015 року, пункт 4 постанови КМУ № 865 виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: "форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики".

Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, постанова КМУ № 1013 не містить.

Отже, з 1 грудня 2015 року по 1 травня 2016 року чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за статтею 37 Закону № 3723-ХІІ. При цьому чинна у зазначений період редакція статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.

У ході реформування системи державного управління 10 грудня 2015 року прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, - Закон № 889-VIII.

У зв'язку з набуттям з 1 травня 2016 року чинності зазначеним Законом, положення Закону № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

Натомість у статті 90 Закону № 889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону № 1058-IV, стаття 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців до яких не віднесено.

Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що з 1 грудня 2015 року - початку застосування Постанови № 1013, якою пункт 4 постанови КМУ № 865 виключено, а її пункт 5 викладено в іншій редакції, та у зв'язку з набранням чинності Законом № 889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за статтею 37 Закону № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 цей Суд зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, враховуючи, що законодавством, чинним на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку, у зв'язку з чим суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про задоволення позову в цій частині.

Відносно посилань позивача на положення Конституції України, зокрема, статтю 22 Конституції України, згідно з якою при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом статті 22 Конституції України звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістових характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

В даному випадку наділення в установленому порядку Кабінету Міністрів України повноваженнями щодо встановлення умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям, не є свідченням звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод вказаних осіб.

Відповідно до статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Оскільки обставини справи в частині задоволених вимог встановлені з достатньою повнотою, але судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, вони підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині - про відмову в задоволенні позову.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні частини позовних вимог, які є предметом касаційного перегляду в межах доводів касаційної скарги, судами першої та апеляційної інстанції не допущено неправильного застосування норм матеріального права, у зв'язку з чим касаційна скарга, в межах її доводів, не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга, в межах її доводів, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 345, 351, 356 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області задовольнити частково.

Постанову Соснівського районного суду міста Черкаси від 8 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року в частині задоволених позовних вимог - скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині Соснівського районного суду міста Черкаси від 8 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик,

Судді Верховного Суду