Справа № 336/4545/17(2-а/336/434/2017)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2018 року справа № 336/4545/17(2-а/336/434/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Лукманової О.М. Божко Л.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Запоріжжя

на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19 жовтня 2017 року (головуючий суддя Галущенко Ю.А.,)

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Запоріжжя про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Запоріжжя про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинення дій.

Позов обґрунтовано тим, що має стаж для призначення пенсії за вислугу років як працівник освіти, оскільки з 01 серпня 1986 року по 31.07.1987 року працювала лікарем-інтерном Запорізької обласної лікарні, з 01 серпня 1987 року та до цього часу працює в Запорізькому медичному училищі, яке 21.10.2004 року було перейменовано в Комунальний заклад «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради, а 24.01.2013 року перейменовано в Комунальний вищий навчальний заклад «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради. З 13 червня 2017 року позивач набула право на призначення пенсії за віком у відповідності до закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до п. 7-1.Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України"Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Таким чином, позивач має право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії. З даного питання 23 червня 2017 року звернулась до Шевченківського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії за віком. Шевченківським об'єднаним управлінням пенсійного фонду України м. Запоріжжя з 13 червня 2017 року позивачу було призначено пенсію за віком. Проте грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення виплачено не було. Позивач звернулась до Шевченківського ОУПФУ м. Запоріжжя 17 липня 2017 року з заявою про нарахування та виплату їй грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Листом від 28 липня 2017 № 255/В-1 було відмовлено у виплаті грошової допомоги, оскільки, на думку Шевченківського ОУПФУ м. Запоріжжя, стаж роботи за вислугою років у відповідності до п. «е»-«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у позивача складає 21 рік 01 місяць 27 днів, що не дає право на призначення пенсії по вислузі років, а посади завідувача вечірнім відділенням, завідувача практикою та завідувача денним відділенням, на яких працювала позивач, не передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугою років. Позивачка вважає дії відповідача неправомірними, оскільки відповідно до Примітки 1-1. Постанови КМУ № 909, мають право на призначення пенсії за вислугою років лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), які працюють у навчальних закладах і установах, перелічених у розділі "1. Освіта", відносяться до числа осіб, що мають право на пенсію за вислугу років, а тому всі періоди роботи в даному навчальному закладі мають бути зараховані до спеціального стажу.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19 жовтня 2017 року позов задоволено.

Визнано дії відповідача щодо невірного розрахунку спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років, з 01.08.1986 року по 31.07.1987 року (час роботи лікарем-інтерном, 1 рік), з 01.08.1987 року по 27.12.1988 року (викладач, 1 рік 4 місяці 27 днів), та з 01.09.1997 року по 31.05.2017 року, який становить 22 роки 1 місяць 27 днів, та не включення до спеціального стажу з 28.12.1988 року по 25.12.1989 року (період роботи завідувачем вечірнім відділенням), з 26.12.1989 року по 13.09.1992 року (період роботи завідувача практикою), з 14.09.1992 року по 31.08.1997 року (завідувач денним відділенням), який становить 8 років 8 місяців 4 дні, а всього 30 років 10 місяців 1 день, і відмови у виплаті ОСОБА_1, грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії - протиправними; та зобов'язано відповідача перерахувати спеціальний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років, з 01.08.1986 року по 31.07.1987 року (час роботи лікарем-інтерном, 1 рік), з 01.08.1987 року по 27.12.1988 року (викладач, 1 рік 4 місяці 27 днів), та з 01.09.1997 року по 31.05.2017 року, який становить 22 роки 1 місяць 27 днів, та не включення до спеціального стажу з 28.12.1988 року по 25.12.1989 року (період роботи завідувачем вечірнім відділенням), з 26.12.1989 року по 13.09.1992 року (період роботи завідувача практикою), з 14.09.1992 року по 31.08.1997 року (завідувач денним відділенням), який становить 8 років 8 місяців 4 дні, а всього 30 років 10 місяців 1 день, та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що з огляду на те, що позивач має повних 30 років стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення».

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем (Шевченківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Запоріжжя) подано апеляційну скаргу, згідно якою просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки пенсія позивачу вже була призначена.

Позивачам надано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, згідно яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка народилась 12 червня 1959 року, має загальний стаж роботи 39 років 10 місяців 27 днів. З 01 серпня 1986 року по 31.07.1987 року позивач працювала лікарем-інтерном Запорізької обласної лікарні, з 01 серпня 1987 року працює в Запорізькому медичному училищі, яке 21.10.2004 року було перейменовано в Комунальний заклад «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради, а 24.01.2013 року перейменовано в Комунальний вищий навчальний заклад «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради. З 13 червня 2017 року, по досягненню 58-річного віку, набула право на призначення пенсії за віком у відповідності до загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та 23 червня 2017 року звернулась до Шевченківського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії за віком.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», Постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» від 4 листопада 1993 року № 909.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Згідно ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, відповідно до п. 7-1. Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55Закону України"Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення..

Шевченківським об'єднаним управлінням пенсійного фонду України м. Запоріжжя з 13 червня 2017 року позивачу вперше було призначено пенсію за віком. Проте грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення виплачено не було, у зв'язку з тим, що період роботи з 28.12.1988 року по 25.12.1989 року (період роботи завідувачем вечірнім відділенням), з 26.12.1989 року по 13.09.1992 року (період роботи завідувачем практикою), з 14.09.1992 року по 31.08.1997 року (завідувач денним відділенням), а всього 8 років 8 місяців 4 дні, Шевченківське об'єднане управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя врахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії по вислузі років не може, оскільки посади завідувача вечірнім відділенням, завідувача практикою та завідувача денним відділенням не передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугою років. Крім того, до стажу роботи за вислугою років Шевченківське ОПФУ м. Запоріжжя враховує період з 01.08.1986 року по 31.07.1987 року (час роботи лікарем-інтерном, 1 рік), з 01.08.1987 року по 27.12.1988 року (викладач, 1 рік 4 місяці 27 днів), та з 01.09.1997 року по 31.05.2017 року (заступник директора з навчальної роботи, директор, 19 років 9 місяців). За розрахунком відповідача, цей період складає 21 рік 01 місяць 27 днів, проте, 1 рік + 1 рік 4 місяці 27 днів + 19 років 9 місяців = 22 роки 1 місяць 27 днів.

Крім того, до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугою років, має бути враховані періоди з 28.12.1988 року по 25.12.1989 року (період роботи завідувачем вечірнім відділенням), з 26.12.1989 року по 13.09.1992 року (період роботи завідувача практикою), з 14.09.1992 року по 31.08.1997 року (завідувач денним відділенням), а всього 8 років 8 місяців 4 дні, з наступних підстав:

Згідно до п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Спірні відносини регулюються Постановою Кабінету Міністрів України «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» від 4 листопада 1993 року № 909 (далі - Постанова КМУ № 909).

Згідно ч. 6 ст. 56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах. Тож, право на пенсію за вислугу років мають як працівники освіти, так і медичні працівники, оскільки умови для призначення пенсії у них тотожні.

Відповідно до Примітки 1-1. Постанови КМУ № 909, лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), які працюють у навчальних закладах і установах, перелічених у розділі "1. Освіта", відносяться до числа осіб, що мають право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до листа Комунального вищого навчального закладу «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради (КНВЗ «ЗМК» ЗОР) від 08.08.2017 № 629, Комунальний вищий навчальний заклад «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради належить до ВНЗ І-ІІ рівнів акредитації і здійснює підготовку молодших медичних спеціалістів для роботи у галузі «Охорона здоровя» (медицина, фармація) зі спеціальностей: Сестринська справа (сестра медична), Лікувальна справа (фельдшер), Стоматологія ортопедична (технік зубний), Лабораторна діагностика (лаборант медицина), Акушерська справа (акушерка), Медико-профілактична справа (санітарний фельдшер), фармація (фармацевт). Завідувач вечірнього відділення у медичному коледжі (училищі) організовує та керує навчально-виховним процесом на відділенні, контролює якість професійної підготовки, виховного процесу, виробничого навчання та всіх видів практик, проводить заходи, направлені на підвищення якості успішності та дисципліни студентів, здійснює викладацьку діяльність в обсязі 480 годин. Завідувач навчально-виробничої практики є організатором виробничого (практичного) навчання, виробничої та переддипломної практик студентів, здійснює заходи щодо трудового, правового, морального виховання студентів, організовує всі види гурткової роботи в коледжі, конференції за результатами гурткової та науково-дослідницької роботи студентів, проводить заходи з професійно-орієнтаційної роботи з молоддю, організовує підготовку студентів з дисциплін професійного (медичного) циклу, здійснює викладацьку діяльність в обсязі 480 годин. Завідувач денного відділення організовує та керує навчально-виховним процесом на відділенні, контролює якість професійної підготовки, виховного процесу, виробничого навчання та всіх видів практик, проводить заходи, направлені на підвищення якості успішності та дисципліни студентів, здійснює викладацьку діяльність в обсязі 480 годин. Кваліфікаційні вимоги до завідувача вечірнього відділення, завідувача навчально-виробничої практики та завідувача денного відділення у медичному коледжі: повинен мати вищу медичну освіту, вільно володіти українською мовою, бути громадянином України.

Крім того, відповідно до наказів Запорізького медичного училища № 145-ЛС від 1 вересня 1988 року, «рахувати педагогічне навантаження штатних викладачів на 1988 -1989 рік наступною: …ОСОБА_1 720 внутрішні хвороби, перша медпоміч..», № 148-ЛС від 5 вересня 1989 року, «рахувати педагогічне навантаження штатних викладачів на 1989 -1990 рік наступною: …ОСОБА_1 480 годин, зав. вечірнім відділенням, внутрішні хвороби..», № 210-ЛС від 3 вересня 1990 року, «рахувати педагогічне навантаження штатних викладачів на 1990 -1991 рік наступною: …ОСОБА_1 480 год, внутрішні хвороби, зав.практикою…», № 189/І-ЛС від 2 вересня 1991 року :«рахувати педагогічне навантаження штатних викладачів на 1991 -1992 учбовий рік наступною: …ОСОБА_1 480 год..», № 184-ЛС від 1 вересня 1992 року: «.. на зміну наказу № 156-ЛС від 3.07.92 р., вважати педагогічне навантаження викладачів на 1992-1993 учбовий рік наступною: …. ОСОБА_1 480 год…», № 203-ЛС від 9 вересня 1993 року: «вважати педагогічне навантаження наступним: ОСОБА_1 498 год., № 189-ЛС від 30 серпня 1994 року: «розподілити в 1994-1995 учбовому році педагогічне навантаження викладачів ЗМУ № 1 наступним чином: …ОСОБА_1 480 год…», №217-ЛС від 12 вересня 1995 р. : «.. Затвердити викладачам педагогічне навантаження на 1995 - 1996 учбовий рік наступним чином: … ОСОБА_1 терапія 480…». Також факт того, що позивач весь спірний період вела викладацьку діяльність, підтверджується особовими рахунками за період з 1988 по 1997 роки, атестаційними листами про присвоєння та підтвердження кваліфікаційних категорій викладача, доданими до позовної заяви.

Тож, періоди роботи на посадах завідувача вечірнього відділення з 28.12.1988 року по 25.12.1989 року, завідувача навчально-виробничої практики з 26.12.1989 року по 13.09.1992 року та завідувача денного відділення в Запорізькому медичному училищі з 14.09.1992 року по 31.08.1997 року також мають бути зараховані до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугою років.

Таким чином, оскільки позивач має повних 30 років стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України"Про пенсійне забезпечення», до цього не отримувала будь-якого виду пенсії, при призначенні пенсії за віком їй має бути виплачена грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем.

Отже, виходячи з викладених доводів, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, виходячи з обставин справи та норм законодавства України, що регулює дані правовідносини, права, свободи та інтереси позивача захищені, а права та інтереси відповідача не були порушені.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту підписання суддями (03.07.2018) та відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню не підлягає, оскільки в силу п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС дана справа є справою незначної складності.

В силу п. 2 частини 5 ст. 328 КАС постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів в порядку та строки, встановлені ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 03.07.2018р.

Головуючий суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко