Справа № 520/12642/17
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2018 р.м. ОдесаСправа № 520/12642/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Васильків О.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 травня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора патрульної поліції роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 від 13.10.2017 року Серії БР №724951 про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки інспектора поліції про порушення позивачем правил дорожнього руху є необґрунтованими і безпідставними, постанова про накладення штрафу прийнята з грубим порушенням вимог Закону, а також не підтверджена належними доказами. Зазначене свідчить про не відповідність оскаржуваного рішення вимогам законодавства, що є безумовною підставою для його скасування.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 травня 2018 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі. Суд скасував постанову серії БР №724951, винесену 13.10.2017 року інспектором 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у розмірі 255 грн. Справу про адміністративне правопорушення закрив.

В апеляційній скарзі Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак в судове засідання вони не зявились, поважність своєї неявки суду не повідомили, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою інспектора патрульної поліції роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 від 13.10.2017 року Серії БР №724951 застосовано до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. (а.с. 4).

Згідно вказаної постанови, 13.10.2017 року о 12:00 годині позивач здійснив стоянку, зупинку транспортного засобу Opel Astra номерний знак НОМЕР_1, у м. Одесі по вул. Космонавтів, 17/4 на зупинці міського транспортного засобу в зоні дії знаку 5.43.1 «Пункт зупинки тролейбуса», чим порушив п.п. 3.4 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із висновками патрульного інспектора, посилаючись на їх необґрунтованість і безпідставність, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновки відповідача про порушення позивачем правил дорожнього руху не підтверджені належними доказами, накладення адміністративного стягнення відбулось необґрунтовано та вбачав всі підстави для задоволення позову із закриттям справи про адміністративного правопорушення.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції вважає неправильними, з огляду на наступне.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).

Згідно із п. 1.5 Правил від 10.10.2001 року №1306 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п.п. 15.1, 15.2 Правил від 10.10.2001 року №1306 зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Підпунктом 5.43.1 п. 5 Правил від 10.10.2001 року №1306 визначено, що знак «Пункт зупинки тролейбуса» відноситься до інформаційно-вказівних знаків і позначає початок посадкового майданчика тролейбуса. За межами населених пунктів знак може бути встановлений на павільйоні з боку прибуття маршрутних транспортних засобів.

Згідно із п.п. «е» п. 15.9 Правил від 10.10.2001 року №1306 зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Приписами п.п. «а» п. 15.10 Правил від 10.10.2001 року №1306 стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

При цьому, згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із відеозапису події, на який посилається відповідач як на доказ винуватості позивача, встановлено, що позивач здійснив стоянку транспортного засобу в зоні дії знаку, який забороняє зупинку чи стоянку транспортного засобу.

За даними цього відеозапису вбачається, що вказані обставини не заперечуються і самим позивачем.

Будь-яких пояснень з приводу неправомірних дій інспектора поліції позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не надавав, самостійно приймав участь у вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що порушення позивачем правил зупинки і стоянки транспортного засобу підтверджується належними та допустимими доказами.

Приписами ч. 1 ст. 122 КУпАП визначено, що порушення вимог дорожніх знаків тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Оскільки зафіксоване у постанові порушення позивачем правил дорожнього руху знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, висновки поліцейського про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення є правильними.

У звязку із чим колегія суддів вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулось у відповідності до чинного законодавства, а доводи позивача про неправомірність розташування дорожнього знаку не зупиняє його дію та не виключає обовязок водія дотримання правил дорожнього руху.

З огляду на те, що суд першої інстанції невірно застосував норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 травня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

ОСОБА_1