Справа № 810/189/18
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2018 року № 810/189/18

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Сіренко Ю.П., за участю представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до державного реєстратора Виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області ОСОБА_4, Виконавчого комітет Української міської ради Обухівського району Київської області, третя особа: ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації речового права ОСОБА_3 на земельну ділянку :01:003:0079, що зареєстрована 02.03.2013, номер запису про право власності 2543196.

встановив:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 з позовом до державного реєстратора Виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.02.2018 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення суду містить дату державної реєстрації речового права не 02.09.2013, як зазначено в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, а 25.07.2013, що не дає можливості ідентифікувати державному реєстратору ідентичність скасованого запису вказаного в рішенні суду запису який наявний у реєстрі у звязку із чим останній зобовязаний був відмовити у проведенні скасування державної реєстрації речового права.

Вказує, що державним реєстратором Виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області ОСОБА_4 проведено реєстраційну дію із скасування речового права ОСОБА_6 на земельну ділянку :01:003:0079, що зареєстрована 02.09.2013 року, номер запису про право власності 2543196 в порушення ст.ст.23, 24. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ч.2 ст. 19 Конституції України.

Від Виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області на адресу суду надійшов лист, в якому зазначено, що відповідно до Розпорядження Українського міського голови № 15-к від 31.01.2017 ОСОБА_4 звільнений з посади начальника відділу державної реєстрації виконкому Української міської ради за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КзпП України. Жодних пояснень від відповідача не надходило.

18.04.2018 протокольною ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_7

Представник третьої надав суду письмові пояснення, в яких просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позов суперечить нормам матеріального та процесуального права, є необгрунтованим та таким що суперечить Рішенням суду, які набрали законної сили. Також зазначає, що у позовній заяві не наведено підстав порушення права позивача відповідачем.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надавав додаткові письмові пояснення. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив. Просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти позову заперечував, надав письмові пояснення. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.04.2009 ОСОБА_8 було подаровано 1/2 частину будинку з надвірними побудовами, що розташований у с. Деревяна, Обухівського району, Київської області, вул. Жовтнева. 29, ОСОБА_7 про що свідчить Договір дарування 1/2 частини будинку, зареєстрованого в реєстрі за №1741. Державна реєстрація права власності на будинок третьої особи була проведена 16.03.2015, про що свідчить ОСОБА_1 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.03.2015.

16.04.2009 ОСОБА_8 було подаровано частину земельної ділянки площею 1152 кв. м. у с. Деревяна, Обухівського району, Київської області, вул. Жовтнева, 29, ОСОБА_7, про що свідчить Договір дарування частини земельної ділянки, зареєстрованого в реєстрі за №1745, кадастровий номер :01:003:0010, для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд. Державна реєстрація мого права власності на подаровану земельну ділянку була проведена 21.09.2015, про що свідчить ОСОБА_1 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.09.2015. До часу вчинення дарування, вказана земельна ділянка належала матері третьої особи на підставі державного акту від 2000 року виданого на підставі Рішення Деревянської сільської ради від 1997 року №44. Будинок з господарськими спорудами належав матері третьої особи на підставі Свідоцтва від 2009 року виданого на підставі Рішення Деревянської сільської ради від 1990 року №358.

Судом встановлено, що земельна ділянка передана ОСОБА_8 14.08.1997 згідно Рішення виконкому Деревянської сільської ради №44, а ОСОБА_9 19.02.1998 згідно Рішення виконкому Деревянської сільської ради №7, тобто після передачі ОСОБА_8

17.06.2009 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 укладено договір дарування земельної ділянки, кадастрові номери :01:003:0038 та .01:008:0018.

У 2013 році було проведено розподіл земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0038 на 2 (Дві) частини за результатом чого було утворено земельні ділянки з кадастровими номерами :01:003:0079 та :01:003:0080.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 04 лютого 2016 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено, а зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено. Скасовано рішення Виконавчого комітету Дерев'янської сільської ради народних Обухівського району Київської області від 19 лютого 1998 року, щодо передачі безоплатно земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_9 для вирощування сільськогосподарської продукції площею 0,59 га.. Скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку, від 30 квітня 1998 року та державну реєстрацію права власності на вищевказану земельну ділянку на ім'я ОСОБА_3 від 25 липня 2013 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року рішення апеляційного суду Київської області від 04 лютого 2016 року залишено без змін.

Судом встановлено, що 03.10.2017 на адресу позивача надійшов лист від Дерев'янської сільської ради Київської області про те, що 05 жовтня 2017 року об 11 год. 00 хв. відбудуться роботи по встановленню меж земельної ділянки ОСОБА_7

До вищезазначеного документу було додано в якості додатку лист ТОВ «Земельний проект» адресований на Деревянську сільську раду Київської області з аналізу змісту якого вбачається, що вказана організація має намір провести роботи по встановленню меж земельної ділянки гр.ОСОБА_5, яка знаходиться за адресою: с.Дерев'яна, вул.Жовтнева, буд.29.

Крім того, в листі ТОВ «Земельний проект» зазначено, що вказана організація просить голову Деревянської сільської ради Київської області ОСОБА_10 з метою уникнення земельного спору бути присутніми під час виконання робіт по встановленню межових знаків та повідомити про заплановані роботи суміжних землекористувачів, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_11.

Прибувши на місце проведення робіт по встановленню меж земельної ділянки 05 жовтня 2017 року об 11 год. 00 хв. позивачу було надано для ознайомлення Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав нерухомого майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна сформованої 31.05.2016 року.

Зі змісту вказаної інформаційної довідки від 31.05.2016 позивач дізнався про те, що 31.05.2016 о 14 год. 46 хв. державним реєстратором Виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області ОСОБА_4 внесено запис (індексний номер рішення №29833075) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0079.

Вказане рішення позивач вважає протиправним та оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склалась між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Статтею З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Відповідно до положень ст. 9 вищезазначеного Закону, державний реєстратор самостійно приймає рішення: про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна: присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації, тощо.

Відповідно до ст. ст. 15,16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам, яка проводиться на підставі заяви власника, іншого право набувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи, разом із якою подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до ст. 30 Земельного кодексу України, що діяв на час передачі земельних ділянок як Відповідачу у 1998 році так і Позивачу у 1997 році, а редакції Закону № 2196-ХІІ ( 2196-12 ) від 13.03.92, ВВР, 1992, № 25, передбачено при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

Аналогічна правова позиція діє і на теперішній час та відображена у ст. 120 чинного Земельного Кодексу України.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до методичних рекомендацій стосовно обєктів нерухомого майна, права на які підлягають державній реєстрації Схваленої колегією Державної реєстраційної служби України 11.12.2012 (Протокол №3), передбачено. Статтею 5 Закону, а також пунктом 4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703, (далі - Порядок) передбачено що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Відповідно до частини тринадцятої статті 15 Закону порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України. 2.2. За своєю природою земельні ділянки відносяться до нерухомості.

Статтею 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Аналогічне положення міститься також у статті 377 Кодексу.

Крім того, у ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та обтяжень» передбачено перелік підстав для відмови в проведенні державної реєстрації серед яких зокрема: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав.

Згідно ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» встановлено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що в межах поділу речей на головні та приналежні, в даному випадку головною річчю залишається житловий будинок, який знаходиться на земельній ділянці, а приналежністю сама земельна ділянка, яка наслідує юридичну долю нерухомого майна, яке на ній розміщене.

Крім того слід зазначити, що за результатами розгляду цивільної справи, Апеляційним судом Київської області прийнято Рішення 04.02.2016, залишеним без змін Ухвалою ВССУ про скасування Рішення виконавчого комітету Деревянської сільської ради народних депутатів №7 від 19.02.1998, щодо передачі безоплатно земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_9 для вирощування сільськогосподарської продукції площею 0.59 га та скасовано державний Акт на право власності на земельну ділянку, серії IV-КВ № 087150, зареєстрований в книзі записів державних актів за № 482, виданий 30.04.1998 та державну реєстрацію права власності на імя ОСОБА_3, номер запису про право власності 2543196, дата державної реєстрації 25.07.2013, кадастровий номер :01:003:0079.

Матеріали справи свідчать про те, що державному реєстратору було надано рішення Апеляційного суду Київської області від 04.02.2016 року, яким скасовано і державний акт на землю позивача і державну реєстрацію його права.

Отже, для реєстрації припинення права власності на землю було подано, а державним реєстратором перевірено всі необхідні документи, щодо земельної ділянки.

Оскільки предметом дослідження у цій справі є виключно відповідність дій і рішення реєстратора вимогам закону щодо процедури реєстрації, суд приходить до висновку, що на момент прийняття рішення про державну реєстрацію припинення права, відпровідачем правомірно встановлено наявність заявлених прав та визнано подані документи до заяви достатніми для здійснення державної реєстрації права.

Слід зазначити, що описка в даті державної реєстрації не є підставою у відмові такої реєстрації, оскільки існував вказаний номер самої державної реєстрації, яка вірно була встановлена реєстратором.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення- 09 липня 2018 р.