Справа № 822/1776/18
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1776/18
РІШЕННЯ

іменем України

12 липня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 комісія Управління МВС України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - ОСОБА_2 комісія УМВС України в Хмельницькій області, в якому просить:

визнати дії Міністерства внутрішніх справ України, щодо повернення матеріалів (висновку) про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 з відмовою у виплаті протиправними та зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України, затвердити висновок та нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_3 виходячи з 200 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у зв'язку із встановленням II групи інвалідності відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ, а також п. 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у березні 2018 року на виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду, що набрала законної сили, у справі №822/2599/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області в свою чергу відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21 жовтня 2015 року №850, сформувала та направила висновок щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги позивачу в зв'язку із встановленням йому відповідної групи інвалідності.

Від ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області у травні 2018 року позивач отримав лист №558/121/29 разом із копією листа МВС України від 27 квітня 2018 року №15/2-1501 про повернення матеріалів з відмовою у виплаті, посилаючись на те, що виплата одноразової грошової допомоги повинна здійснюватись за останнім місцем служби поліцейського, а саме відповідним органом Національної поліції.

Позивач вважає дії МВС України, щодо повернення матеріалів з відмовою у виплаті одноразової грошової допомоги протиправними, та такими що порушують його права, внаслідок чого звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідач надіслав відзив на позовну заяву в якому зазначає, що оскільки останнім місцем служби позивача було Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, то на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону України "Про Національну поліцію", у зв'язку з чим він має право на отримання грошової допомоги згідно п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку №4, а тому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Від представника третьої особи на адресу суду надійшли пояснення на адміністративний позов, в яких зазначено, що з моменту призначення позивача на відповідну посаду в поліції він втратив право на отримання одноразової грошової допомоги, як працівник міліції та одночасно за умови наявності визначених законодавством підстав може набути право на отримання одноразової грошової допомоги як працівник поліції відповідно до положень Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку №4.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що позивачу встановлена ІІ група інвалідності в зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в ОВС, що підтверджується довідкою МСЕК серії АВ №0687748 від 16 березня 2016 року.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду, що набрала законної сили 18 січня 2018 року, у справі 822/2599/17 позовні вимоги задоволено повністю та визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення матеріалів без права на виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та зобовязано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути матеріали (висновок) про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, у звязку із встановленням ІІ групи інвалідності, відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ № 850 від 21 жовтня 2015 року.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ОСОБА_2 комісія УМВС України в Хмельницькій області сформувала висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ "Про міліцію" та направило його разом з поданими позивачем документами до МВС України для прийняття рішення.

12 квітня 2018 року директором ДФОП МВС України відмовлено в затвердженні Висновку про призначення і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, з підстав того, що одноразова грошова допомога старшому сержанту поліції ОСОБА_1 підлягає нарахуванні і виплаті у порядку та розмірі, передбаченому Законом України "Про Національну поліцію".

Листом №15/2-1501 від 27 квітня 2018 року МВС України повернуло вказані документи ліквідаційній комісії УМВС України в Хмельницькій області та зазначено, що оскільки позивач на момент звільнення мав статус поліцейського, тобто право на отримання одноразової грошової допомоги виникло в нього саме у період дії Закону України "Про національну поліцію".

07 травня 2018 року Управління МВС України в Хмельницькій області за підписом заступника голови ліквідаційної комісії листом від 07 травня 2018 року №558/121/29 повідомила, що матеріали разом із заявою ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до "Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" було направлено для прийняття рішення до МВС України. Вищезазначені матеріали повернуті з відмовою в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції".

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги протиправними, позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам суд враховує наступне.

Згідно ч. 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ (далі - Закон №565-ХІІ) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності І групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівникові міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Згідно пп. 2 п. 2 Порядку №850, днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно п. 5 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" (набрав чинності 07 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію".

Згідно із ч. 2 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до ст. 97 - 101 Закону України "Про Національну поліцію", наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 916 від 12 вересня 2016 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 1277/29409 від 22 вересня 2016 року, п. 5 Розділу 1 Порядку № 4 доповнено пп. 4, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно із п. 1 Розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (п. 3 Розділу ІІІ Порядку №4).

Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, підставою для підготовки висновку про призначення одноразової грошової допомоги, прийняття рішення про призначення виплати ОГД є відповідна заява (рапорт) за формою, встановленою додатком 1 Порядку № 4, що подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського - позивача (у випадку загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського) або до підрозділів фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції, фінансових підрозділів головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві.

За змістом пп. "б" п. 4. ч. 1 ст. 99 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським, яким внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції встановлено II групу інвалідності розмір одноразової грошової допомоги складає 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Як зазначалось раніше, відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0687748 від 16 березня 2016 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в ОВС.

Наказом ГУНП в Хмельницькій області від 12 лютого 2016 року №15 о/с відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" позивача було звільнено зі служби в поліції за власним бажанням. Тобто, останнє місце служби позивача була Національна поліція України.

За змістом п. 15 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

З огляду на викладене та з урахування положень п. 2 Порядку №850, можна зробити висновок про те, що дія такої норми поширюється на колишніх працівників міліції, яким була встановлена інвалідність саме в той час, коли був чинний Закон України "Про міліцію", а відтак на позивача вказана норма не розповсюджується, оскільки останньому було встановлено ІІ групу інвалідності вже при наявності статусу поліцейського і порядок виплати такої одноразової грошової допомоги врегульовано Порядком № 4.

Відтак, оскільки останнім місцем служби позивача було Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, то на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону України "Про Національну поліцію", у зв'язку з чим він має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку № 4.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року по справі № 127/8696/17 та в постанові від 27 березня 2018 року по справі №822/2595/17.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що у відповідача не було підстав для нарахування позивачу одноразової грошової допомоги згідно Порядку № 850 та статті 23 Закону України "Про міліцію".

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Міністерством внутрішніх справ України доведено правомірність своїх дій та рішень щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у відповідності до Порядку №850, а тому в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

Оскільки позивач на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору та не сплачував його, розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, Кам'янець-Подільський, Хмельницька область, 32300, код НОМЕР_1) до Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, код 00032684), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 комісія Управління МВС України в Хмельницькій області (вул. Зарічанська, 7, м. Хмельницький, 29017, код 08592336) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його підписання.

Головуючий суддя ОСОБА_4