Справа № П/811/1242/17
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2018 рокусправа № П/811/1242/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Круговий О.О.

судді: Прокопчук Т.С. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року (суддя суду першої інстанції Л.І Хилько), прийняте в порядку письмового провадження в м. Кропивницький, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення - рішення, -

в с т а н о в и в :

20 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом в якому, з урахуванням уточнень, просила: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 27 квітня 2017 року №76397-1301.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивач не є платником земельного податку в розумінні Закону. Також, позивач зазначила, що відповідач при розрахунку земельного податку користувався Рішенням Кіровської міської ради №4416 від 14.07.2015 року про затвердження ставок земельного податку по місту Кіровограду (пункт 5,6), в якому встановлено, що плата за користування земельними ділянками, які використовуються юридичними особами, у тому числі, у разі переходу права власності на будівлі, споруди (їх частини), але право власності на які або встановлюються у розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Але відповідач не взяв до уваги те, що дія цього пункту не поширюється у випадках звільнення земельних ділянок від оподаткування або наявності пільг зі сплати земельного податку.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 27.04.2017 року №76397-1301.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального прав просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 31.12.2003 року придбано у приватну власність прибудоване до гуртожитку нежитлове приміщення площею 191.3 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 191.3 кв.м. відповідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Управління Держкомзему у м. Кіровограді Державного комітету України із земельних ресурсів від 08.11.2012 року №1077 становить 162958.72 грн. Сума земельного податку позивачу за 2017 рік була розрахована виходячи з розміру нормативної грошової оцінки та кф індексації за 2015-2017 роки. Також, відповідач зазначає, що відповідно до судових рішень у справі №811/1201/17 встановлено обов'язок позивача по сплаті податку на землю як власника нежитлового приміщення незалежного від факту права власності чи користування землею.

Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ОСОБА_1 зазначає, що відповідачем протиправно під час розрахунку податкового зобов'язання було використано інформацію, що не є даними Державного земельного кадастру, вказане є достатньою підставою для скасування спірного податкового повідомлення - рішення. Просить суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Також, позивач просить суд розглядати справи в її відсутність.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом 31.12.2003 р., ОСОБА_1 придбано у приватну власність прибудоване до гуртожитку нежитлове приміщення площею 191,3 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2

Належне позивачу на праві приватної власності приміщення, площею 191,3 кв.м., є незавершеною частиною 9-ти поверхового будинку і знаходиться на прибудинковій території та окремої земельної ділянки немає (а.с.18-19).

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Управління Держкомзему у м. Кіровограді від 08.11.2012 р. №1077 нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 191,3 кв.м. становить - 162 958,72 грн. (а.с.25).

Відповідач виніс податкове повідомлення-рішення від 27.04.2017 року № 76397-1301, яким нарахував позивачу зобов'язання зі сплати земельного податку в загальній сумі 9 274,99 грн. за 2017 рік, яка визначена, як зазначив представник відповідача, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08.11.2012 р. №1077 (а.с.6).

Правомірність та обґрунтованість податкового повідомлення - рішення від 27.04.2017 року № 76397-1301 є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що податкове зобов'язання було розраховане за відсутності даних державного земельного кадастру у формі витягу або ж довідки, як це передбачено Податковим кодексом України, вказане є достатньою підставою для скасування податкового повідомлення - рішення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.1.1 статті 1 Податкового кодексу України відносини які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція органів контролю, повноваження й обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлюються нормами саме Податкового кодексу України (далі - ПК України).

При цьому, пунктом 5.2 ст.5 Податкового кодексу України закріплений принцип пріоритетності норм Податкового законодавства над нормами інших актів у разі їх суперечності.

Відповідно до пп.14.1.147, п.14.1 ст.14 ПК України, плата за землю - є обов'язковим платежем у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Приписами ст. 270 ПК України визначено, що об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно з п.п. 288.1.1-288.1.5 п. 288.1 ст. 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

За приписами пунктів 288.1 - 288.5 статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:

не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки;

не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.

Як визначено пунктом 288.7 статті 288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

За правилами пункту 289.2 статті 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

При цьому, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (пункт 286.1 статті 286 ПК України).

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 1 статті 193 Земельного кодексу України державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Згідно з підпунктом 14 пункту 24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, до Державного земельного кадастру вносяться відомості про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, значення якої розраховується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі відомостей про земельну ділянку, зазначених у пункті 24, та відомостей про нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку.

Отже, виходячи із системного аналізу норм права, базою оподаткування земельним податком є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, нормативна грошова оцінка земельної ділянки проводиться у визначеному законом порядку, підставою для нарахування податку є дані державного земельного кадастру, інформацію про грошову нормативну оцінку землі подають центральні органи виконавчої влади, що реалізують політику у сфері земельних відносин, в тому числі на запит контролюючого органу.

Як видно з матеріалів справи податкове зобов'язання позивачу було розраховано на підставі Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформованого Головним управлінням Держкомзему в м. Кривому Розі 08.11.2012 року.

Вказана інформація не є даними Державного земельного кадастру.

Більш того, матеріали справи не містять інформації та її документального підтвердження з приводу того, коли саме було складено технічну документацію та проведено нормативну оцінку земельної ділянки, на якій знаходиться нерухоме майно позивача, чи була затверджена у визначеному законом порядку технічна документація, чи була внесена інформація про нормативну грошову оцінку до Державного земельного кадастру.

Крім того, як видно із апеляційної скарги грошове зобов'язання ОСОБА_3 було розраховане наступним чином: 162958 (н.гр.оц.) х 1.249 (кф. індекс. за 2015рік) х1.433 (кф. індекс. за 2016рік) х 1.06 (кф. індекс. за 2017рік) х3% (ставка) = 9274.99 грн..

Між тим, в апеляційній скарзі заявником не наведено пояснень чому при розрахунку грошового зобов'язання було взято коефіцієнти індексації починаючи саме з 2015 року, не наведено мотивів співвідношення дати проведення нормативної оцінки земельної ділянки та використаних при розрахунку податку коефіцієнтів індексації за роки, що передують року нарахування зобов'язання. Тобто, в наведеному відповідачем розрахунку податкового зобов'язання та пояснень до нього не зазначено обґрунтувань, чому саме податковим органом використано коефіцієнти індексації за 2015-2017 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2018 року було витребувано від відповідача пояснення стосовно розрахунку податкового зобов'язання, а також підтвердження щодо внесення інформації, використаної під час розрахунку грошового зобов'язання з земельного податку до Державного земельного кадастру.

Від відповідача на адресу суду витребуваних пояснень та їх документальних підтверджень не надійшло.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем в порушення вказаної норми процесуального законодавства не надано суду доказів на користь правомірності прийнятного податкового повідомлення - рішення про нарахування ОСОБА_2. грошового зобов'язання з земельного податку.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу необґрунтованості та неправомірності нарахування позивачу податкового зобов'язання в сумі 9 274,99 грн. на підставі Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1077 від 08.11.2012 р. є необґрунтованими, оскільки податкове зобов'язання було розраховане за відсутності даних державного земельного кадастру у формі витягу або ж довідки, як це передбачено Податковим кодексом України, а документального підтвердження, що інформація, яка використана під час розрахунку податкового зобов'язання відповідає даним, що містяться в Державному земельному кадастрі станом на 01.01.2017 року, відповідач також не надав.

Посилання відповідача на судове рішення у справі №811/1201/17 як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог у даній справі є необґрунтованими, оскільки у справі №811/1201/17 судом не визначалось порядку обрахування грошового зобов'язання з земельного податку позивачу, зокрема за 2017 рік.

Відтак, з огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим в порядку та на підставі визначених Законами та Конституцією України.

Керуючись ст. 243, ст.308,ст. 310, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року у справі №811/1242/17 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 11 липня 2018 року та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 11 липня 2018 року.

Головуючий суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай