Справа № 804/3353/18
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2018 року Справа № 804/3353/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горбалінського В.В., розглянувши у м. Дніпрі за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах членів своєї Громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -
07.05.2018 року Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах членів своєї Громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради щодо ненадання відповіді на інформаційний запит від 14 березня 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, який був зареєстрований розпорядником інформації 22 березня 2018 року за вх. № 01-04/241 про надання публічної інформації;
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивачі звернулись до Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради із запитом щодо надання публічної інформації, який був зареєстрований розпорядником інформації 22.03.2018 року за вх. № 01-04/241 із 5 питаннями. Проте, станом на дату звернення позивача із позовною заявою, відповідь на інформаційний запит позивача не надходила, у звязку із чим позивачі звернулися до суду за захистом порушених прав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Відповідачем було отримано копію позовної заяви та ухвалу 22.05.2018 року, що підтверджується Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте відзив на позовну заяву надано не було.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
16.03.2018 року ОСОБА_1В та ОСОБА_2 звернулися до Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради з інформаційним запитом про надання публічної інформації, а саме:
1. Точну дату одержання і вхідні реєстрові номера в журналі вхідної кореспонденції коледжу за 07 березня 2018 року це заяви в порядку ЗУ «Про звернення громадян» від 07.03.2018 року ОСОБА_1 та заяви в порядку ЗУ «Про звернення громадян» ОСОБА_2 від 07.03.2018 року про здійснення бухгалтерського розрахунку заборгованості із заробітної лати ОСОБА_2, ОСОБА_1. Надайте до відповіді дві зареєстровані від 07.03.2018 року копії цих двох заяв, про які йде мова у цьому пункті запиту.
2. Точну дату одержання і вхідні реєстрові номера в журналі вхідної кореспонденції коледжу за 07 березня 2018 року інформаційного запиту від 07.03.2018 р. представників громадської організації ОСОБА_2, ОСОБА_1 щодо надання відповіді на пункти 1-10 запиту та копії запитуваних документів. Надайте до відповіді зареєстровану копію інформаційного запиту від 07.03.18 р. про який йде мова у цьому пункті запиту.
3. Скільки усього (загальна кількість) до коледжу надійшло скарг, інформаційних запитів, заяв, клопотань від громадян 07 березня 2018 року і скільки усього із них була насправді зареєстрована у журналі вхідної кореспонденції коледжу? Надайте до відповіді всіх реєстрові номера вхідних зареєстрованих документів за датою 07.03.18 р. які надійшли від громадян в порядку ЗУ «Про повернення громадян» та ЗУ «Про доступ до публічної інформації».
4. Копію діючої та затвердженої інструкції з діловодства Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» ДОР.
5. Копію тієї діючої та затвердженої посадової інструкції секретарки/секретаря (не секретчика) Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» ДОР, яка за своїми посадовими/функціональними обовязками і на вимогу громадян України: реєструє, приймає, і проставляє дату, вхідні реєстрові номера на копіях звернень, запитів, що надійшли від громадян, які і повертаються громадянам.
Інформаційний запит був зареєстрований відповідачем 22.03.2018 року за вх. № 01-04/241, що підтверджується листом про розгляд запитів на інформацію від 17.04.2018 року, який було надано на запити позивачів від 16.04.2018 року за вх. №№ 01-04/376, 01-04/378.
У встановлений законом строк відповіді на запит позивачів, відповідачем надано не було, що і стало підставою для звернення Громадської організації із даною позовною заявою.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначається Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року № 2939-VI.
Законом України «Про доступ до публічної інформації» регламентований порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Статтею 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, відповідно до якої право на доступ до публічної інформації гарантується: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
Згідно зі ст. 4 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до публічної інформації здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; вільного отримання та поширення інформації, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
За приписами ч. 1 ст. 6 вказаного Закону, встановлено, що інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація, таємна інформація, службова інформація.
Згідно ч. 5 та ч. 7 ст. 6 наведеного вище Закону, не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.
Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.
Також, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що перелік відомостей, що становлять службову інформацію, який складається органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими суб'єктами владних повноважень, у тому числі на виконання делегованих повноважень, не може бути обмеженим у доступі.
У відповідності до вимог ст. 10-1 вказаного Закону, публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання.
Розпорядники інформації зобов'язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.
Публічна інформація у формі відкритих даних є дозволеною для її подальшого вільного використання та поширення.
Будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обов'язковим посиланням на джерело отримання такої інформації.
Публічна інформація, що містить персональні дані фізичної особи, оприлюднюється та надається на запит у формі відкритих даних у разі додержання однієї з таких умов: 1) персональні дані знеособлені та захищені відповідно до Закону України «Про захист персональних даних»; 2) фізичні особи (суб'єкти даних), персональні дані яких містяться в інформації у формі відкритих даних, надали свою згоду на поширення таких даних відповідно до Закону України «Про захист персональних даних»; 3) надання чи оприлюднення такої інформації передбачено законом; 4) обмеження доступу до такої інформації (віднесення її до інформації з обмеженим доступом) заборонено законом.
Згідно ст. 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації», суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Статтею 13 вищенаведеного Закону, передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов'язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Порядок оформлення запитів на інформацію визначено ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (ч. 1 ст. 19 вказаного Закону).
Строк розгляду запитів на інформацію врегульований ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», згідно з частиною першою якої розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження - ч. 4 ст. 20 вказаного Закону.
Як свідчать матеріали справи, позивачі звернулись до відповідача із інформаційним запитом 16.03.2018 року, що підтверджується описом вкладення по формі Ф.107 до цінної рекомендованої поштової кореспонденції від 16.03.2018 року та квитанцією від 16.03.2018 року № 8817, в якому просили надати відповідь на 5 питань.
Проте в порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповіді на звернення позивачів відповідачем не надано та не надано доказів продовження строку розгляду запиту відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
За наведених обставин суд приходить до висновку про протиправну бездіяльність відповідача стосовно розгляду вищевказаного звернення ОСОБА_1, ОСОБА_2 у порядку та строки, визначені Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Разом із тим, заявлені позовні вимоги про зобовязання відповідача надати відповідь на запит є належним способом захисту порушеного права, та задовольняється судом, оскільки для надання запитуваної інформації позивачами виконано всі умови, визначені законом, і надання інформації не передбачає права розпорядника інформації діяти на власний розсуд.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Враховуючи викладене, позовні вимоги Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах членів своєї Громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для стягнення судових витрат у суду відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 72, 77, 78, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Визнати протиправною бездіяльність Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради щодо ненадання відповіді на інформаційний запит від 14 березня 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, який був зареєстрований розпорядником інформації 22 березня 2018 року за вх. № 01-04/241 про надання публічної інформації;
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя ОСОБА_4