Справа № 804/2130/18
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2018 рокусправа № 804/2130/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Мельник В.В.

судді: Чепурнов Д.В. Сафронова С.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року (головуючий суддя - Голобутовський Р.З.) в адміністративній справі
за позовом ОСОБА_1
до про Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - Відповідач), в якому просив:

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період проходження альтернативної (невійськової) служби з 20.02.1997 року по 03.08.1999 року, який зафіксований в трудовій книжці на ім'я ОСОБА_1, серії НОМЕР_1 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 31 січня 2018 року, з дня звернення з заявою про призначення пенсії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 березня 2018 року відкрито провадження по справі №804/2130/18.

В обґрунтування адміністративного позову Позивачем зазначено, що він має страховий стаж 23 роки 02 місяці 8 днів, в тому числі 25 років стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, проте відповідачем протиправно відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, обумовлюючи це тим, що у нього недостатньо пільгового стажу для призначення відповідної пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Відповідачем не визнається період проходження альтернативної служби з 20.02.1997 року по 03.08.1999 року. Позивач вважає, що дії відповідача щодо не зарахування періоду проходження альтернативної служби з 20.02.1997 року по 03.08.1999 року до пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є неправомірними.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі №804/2130/18 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що, професія позивача «слюсар-сантехнік», яку він займав під час проходження альтернативної служби в Тернівській центральній міській лікарні, не віднесена до Списку №1, у зв'язку з чим не підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи, що, у свою чергу, свідчить про відсутність правових підстав для зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу період проходження альтернативної служби з 20.02.1997 року по 03.08.1999 року, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1.

Позивач - ОСОБА_1, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі №804/2130/18 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що судом першої інстанції не враховано те, що у відповідності до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу» час перебування громадянина на альтернативній службі зараховується до його страхового стажу. Цей стаж також зараховується до безперервного стажу роботи і стажу роботи за спеціальністю, за умови, якщо громадянин не пізніше ніж протягом трьох календарних місяців після звільнення з альтернативної служби приступить до роботи. Таким чином, виходячи з відомостей зазначених у трудовій книжці позивача, його пільговий стаж складає 25 років, що, на його думку, дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідач, який був належним чином сповіщений про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання свого представника не направив, про причини неявки суд не сповістив, при цьому подав клопотання про розгляд справи без участі представника.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представника відповідача у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України.

Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 804/2130/18 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доводи позивача та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 28.08.1995 року по 03.09.1995 року був учнем підземного гірничого робітника з повним робочим днем в шахті; з 04.09.1995 року по 12.10.1995 року проходив курси підземного гірничого робітника з відривом від виробництва; з 13.10.1995 року по 14.02.1997 року працював підземним гірничим робітником на ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» шахта «Тернівська».

14.02.1997 року ОСОБА_1 звільнився для проходження альтернативної військової служби та у період з 20.02.1997 року по 03.08.1999 року був прийнятий на посаду слюсаря-сантехніка лікарні на період проходження альтернативної служби. 03.08.1999 року був звільнений у зв'язку з закінченням альтернативної служби.

З 16.08.1999 року по 26.12.2002 року позивач працював підземним гірничим робітником на ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» шахта «Тернівська»; з 27.12.2002 по 01.08.2003 року був учнем підземного гірничого робітника очисного вибою; з 02.08.2003 року по 15.09.2003 року працював підземним гірничим робітником з повним робочим днем в шахті; з 16.09.2003 року по 10.05.2006 року був підземним гірничим майстром; з 11.05.2006 року до 27.02.2018 року працював підземним гірничим робітником очисного вибою.

Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки серії АК №094100 та довідками, які уточнюють пільговий характер роботи від 21.03.2017 року № 311, від 31.01.2018 року № 95, виданими ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» шахта «Тернівська».

31.01.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На час звернення позивач мав 23 роки 02 місяці 08 днів загального страхового стажу, що підтверджується копією трудової книжки останнього.

Листом від 20.02.2018 року № 8/3.22/13 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило у призначенні пенсії на пільгових умовах з посиланням на те, що у позивача відсутній пільговий стаж за Списком № 1 для призначення відповідної пенсії на пільгових умовах, до пільгового стажу з Списком № 1 не зараховано період проходження альтернативної служби з 27.02.1997 року по 15.07.1999 року, оскільки цей період зараховується лише до загального стажу роботи.

Зобов'язання відповідача призначити пільгову пенсію було предметом судового розгляду в даній справі.

Надаючи правову оцінку рішенням та діям суб'єкта владних повноважень, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з вимогами ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

11.10.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року №2148-VIII, яким внесені зміни до законодавчих актів України щодо підвищення пенсій.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», знижується на 1 рік.

Наведені положення кореспондуються з викладеними у частині третій статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Згідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Зі змісту зазначених норм видно, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач працював на ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» шахта «Тернівська» з 28.08.1995 року по 03.09.1995 року - учнем підземного гірничого робітника з повним робочим днем в шахті; з 04.09.1995 року по 12.10.1995 року - на курсах підземного гірничого робітника з відривом від виробництва; з 13.10.1995 року по 14.02.1997 року - підземним гірничим робітником; з 16.08.1999 року по 26.12.2002 року - підземним гірничим робітником; з 27.12.2002 по 01.08.2003 року - учнем підземного гірничого робітника очисного вибою; з 02.08.2003 року по 15.09.2003 року - підземним гірничим робітником з повним робочим днем в шахті; з 16.09.2003 року по 10.05.2006 року - підземним гірничим майстром; з 11.05.2006 року до 27.02.2018 року - підземним гірничим робітником очисного вибою.

Також, з матеріалів справи встановлено, що у період з 20.02.1997 року по 03.08.1999 року позивач проходив альтернативну (невійськову) службу в Тернівській центральній міській лікарні на посаді слюсаря-сантехніка лікарні.

При цьому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо незгоди із доводами позивача про наявність підстав для врахування до пільгового стажу період проходження альтернативної служби з 20.02.1997 року по 03.08.1999 року при призначенні пенсії, оскільки згідно Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Кабінетом Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, що діяв до 11 березня 1994 року, Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, що діяв до 16 січня 2003 року, Списком №1 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16 січня 2003 року, що діяв до 24 червня 2016 року та Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461, останні не містять в собі професію «слюсар-сантехнік», як така, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

З огляду на вищевикладене, професія позивача «слюсар-сантехнік», яку він займав під час проходження альтернативної служби в Тернівській центральній міській лікарні, не віднесена до Списку №1, у зв'язку з чим не підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності правових підстав для зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу період проходження альтернативної служби з 20.02.1997 року по 03.08.1999 року, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1.

Суд враховує, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову у задоволенні адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі №804/2130/18 необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги позивача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 310, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі №804/2130/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 16 липня 2018 р.

Головуючий суддя: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова