Справа № 235/2832/16-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 липня 2018 року

Київ

справа № 235/2832/16-а

адміністративне провадження №К/9901/9606/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т. Г.,

суддів - Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу №235/2832/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Покровської міської ради Донецької області, Покровського міського голови про визнання розпоряджень незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, недоплачених сум премії та надбавки за високі досягнення у праці, відшкодування моральної шкоди, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 вересня 2016 року (постановлену у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 2 листопада 2016 року (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Чебанова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О.), -

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в подальшому уточненим, в якому, просила визнати розпорядження Красноармійського міського голови від 31 березня 2016 року №41-рго про її звільнення за частиною першою статті 40 Кодексу законів про працю України (далі -КЗпП України) незаконним та поновити її на посаді начальника архівного відділу Красноармійської міської ради; визнати незаконним розпорядження Красноармійського міського голови від 24 лютого 2016 №53-рг в частині позбавлення її частково премії та надбавок та стягнути з Красноармійської міської ради недоплачену суму преміальних та надбавок у сумі 2654 грн 34 коп.; стягнути з Красноармійської міської ради середній заробіток за дні вимушеного прогулу в сумі 1388 грн 80 коп.; стягнути з Красноармійської міської ради моральну шкоду за незаконне звільнення та незаконне позбавлення премії та надбавок в розмірі 15000 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що її звільнення з займаної посади відбулось незаконно. Зазначає, що фактично ліквідації архівного відділу Красноармійської міської ради Донецької області не відбулося. Згідно з рішенням Красноармійської міської ради Донецької області від 29 січня 2016 року №7/4-4 архівний відділ, юридичний відділ, загальний відділ та інші залишились, що повністю підтверджує відсутність ліквідації Красноармійської міської ради або її виконкому. Крім того, в січні 2016 року їй була виплачена премія в розмірі 40% посадового окладу та надбавка за високі досягнення у праці в розмірі 50%, але розпорядженням міського голови від 24 лютого 2016 року №53-рг в лютому та березні 2016 року без будь-яких пояснень їй було знижено розмір премії та надбавки до 5%, що не відповідає пункту 1.3 вимогам Положення про преміювання працівників Красноармійської міської ради та її виконавчих органів, затвердженого рішенням ради 30 січня 2014 року №6/34-9.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

3. 28 вересня 2016 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

4. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачем було дотримано, передбачену положеннями КЗпП України, процедуру звільнення ОСОБА_1, а тому відсутні підстави для визнання незаконним розпорядження Красноармійського міського голови від 31 березня 2016 року № 41 рго. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо скасування розпорядження міського голови від 24 лютого 2016 року №53-рг про преміювання позивача, суд першої інстанції виходив з того, що Положенням про преміювання працівників Красноармійської міської ради та її виконавчих органів, затвердженим рішенням Красноармійської міської ради Донецької області 30 січня 2014 року №6/34-9, право преміювати працівників органів місцевого самоврядування покладається безпосередньо на міського голову. Вказаний Порядок не містить в собі меж (мінімального та максимального розміру) премії, що дає право міському голові при визначені розміру премії конкретному працівникові органу місцевого самоврядування враховувати показники преміювання, що містяться в розділі «Показники преміювання» Положення.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 2 листопада 2016 року постанову Красноармійський міськрайонний суд Донецької області від 28 вересня 2016 року залишено без змін.

6. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. 28 листопада 2016 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1

8. У касаційній скарзі касатор просить скасувати постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 вересня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 2 листопада 2016 року. Прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

9. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 листопада 2016 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 вересня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 2 листопада 2016 року.

10. Верховний Суд ухвалою від 19 квітня 2018 року прийняв до провадження вказану касаційну скаргу.

11. Покровська міська рада Донецької області ( у зв'язку з перейменуванням міста Красноармійськ на місто Покровськ Донецької області змінилось найменування відповідача) надала заперечення на касаційну скаргу, в якому просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

12. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (позивача у справі):

Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню.

Позивач посилається на те, що судами попередніх інстанцій не проаналізовано те, що чисельність працівників апарату Красноармійської міська рада Донецької області та її виконавчих органів як до реорганізації так і після була однаковою. Посаду начальника архівного відділу, яку займала позивач, скорочено не було. Крім того, на думку ОСОБА_1, відповідач незаконно позбавив її премії. При цьому, не вказавши причини, які стали підставою для таких дій, що суперечить нормам чинного законодавства України.

13. Доводи, викладені у запереченні на касаційну скаргу (відповідача у справі):

Покровська міська рада Донецької області посилається на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими. Вказує, що право визначати штати і чисельність працівників апарату ради відповідно до статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» належить міській раді. З метою оптимізації та вдосконалення роботи виконавчих органів ради, було прийнято рішення міської ради від 29 січня 2016 року №7/4-4 «Про затвердження структури і загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів». Вищевказаним рішенням було затверджено загальну чисельність та структуру апарату ради та її виконавчих органів в кількості 201,5 штатних одиниць та затверджені відповідні положення з урахуванням покладених нових функцій та перерозподілу обов'язків між відділами. Пунктом 3 вказаного рішення ліквідовані структурні підрозділи ради та посади апарату міської ради та її виконавчих органів, у тому числі і архівний відділ міської ради, у зв'язку з чим були проведені відповідні заходи щодо вивільнення працівників згідно вимог діючого законодавства. Повноваження архівного відділу були доповнені деякими новими функціями, а саме складання номенклатури справ міської ради та її виконавчих органів, здійснення контролю та правильністю формування, оформлення та зберігання справ, складання зведеного опису справ постійного строку зберігання на підставі номенклатури справ апарату міської ради, складання і за погодженням з Державним архівом області подання на затвердження міському голові списку підприємств, установ і організацій, документи яких підлягають зберіганню у відділі, підготовка пропозицій щодо уточнення цього списку. Вищезазначене рішення міської ради є чинним та в судовому порядку оскаржене не було.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

14. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 1 грудня 2010 року була призначена на посаду начальника архівного відділу Красноармійської міської ради Донецької області на підставі розпорядження міського голови № 89ргс від 29 листопада 2010 року.

15. З метою оптимізації та вдосконалення роботи виконавчих органів ради, структурування функціональних напрямків діяльності, забезпечення ефективної роботи Красноармійська міська рада Донецької області 29 січня 2016 року прийняла рішення №7/4-4 «Про затвердження структури і загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів».

16. Вищевказаним рішенням було затверджено чисельність та структуру апарату ради та її виконавчих органів в кількості 201,5 штатних одиниць, ліквідовано структурні підрозділи ради та посади апарату міської ради та її виконавчих органів.

17. На виконання рішення ради від 29 січня 2016 року №7/4-4 міським головою видане розпорядження від 29 січня 2016 рок №26рг про попередження про наступне звільнення та запропонуванням посадовим особам прийняти участь у конкурсі на заміщення вакантних посад, відповідно до додатку.

18. ОСОБА_1 була попереджена про наступне звільнення 29 січня 2016 року, про, що міститься підпис позивача із відміткою про свою незгоду із звільненням.

19. Розпорядженням Красноармійського міського голови від 31 березня 2016 року № 41рго позивача звільнено з посади начальника архівного відділу міської ради з 31 березня 2016 року у зв'язку з ліквідацією структурних підрозділів та посад апарату міської ради та її виконавчих органів згідно із пунктом першим частини першої статті 40 КЗпП України.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

20. Конституція України.

20.1. Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21. Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017 року)

21.1. Частина друга статті 2. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

21.2. Частина третя статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

22. Кодекс Законів про працю України.

22.1. Пункт перший частини першої статті 40.Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

22.2. Частина друга статті 40. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

22.3. Частина перша статті 49-2. Про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

22.4. Частина друга статті 49-2. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

22.5. Частина третя статті 49-2. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

23. Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року №9.

23.1. Пункт 19. Розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

У випадках зміни власника підприємства (установи, організації) чи його реорганізації (злиття з іншим підприємством, приєднання до іншого підприємства, поділу підприємства, виділення з нього одного або кількох нових підприємств, перетворення одного підприємства в інше, наприклад, державного підприємства в орендне підприємство або підприємства в господарське товариство) дія трудового договору працівника продовжується (ч. 3 ст. 36 КЗпП в редакції від 19 січня 1995 року). При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи.

24. Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року №280/97-ВР.

24.1. Пункт 5 частини першої статті 26. Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання.

25. Постанова Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 9 березня 2006 року №268.

25.1. Абзац 4 підпункту першого пункту 2. Надано право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці установлювати, зокрема, надбавку за високу досягнення у праці за виконання особливо важливої роботи: керівникам структурних підрозділів, їх заступникам, спеціалістам - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця (дипломатичний ранг, класний чин, кваліфікаційний клас, спеціальне звання) та надбавки (винагороди) за вислугу років; службовцям - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років.

26. Положення про преміювання працівників Красноармійської міської ради та її виконавчих органів, затверджене рішенням Красноармійської міської ради Донецької області від 21 січня 2014 року №6/34-9.

26.1. Пункт 2 розділу «Порядок преміювання». Преміювання працівників апарату виконкому міської ради та структурних підрозділів міської ради здійснюється згідно з розпорядженням міського голови.

26.2. Пункти 1, 2 розділу «Умови і розміри преміювання». Положення преміювання зазначених працівників здійснюється за результатами роботи за місяць у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Преміювання проводиться за фактично відпрацьований час.

26.3. Пункт 7 розділу «Умови і розміри преміювання». Розмір премії встановлюється конкретно працівнику у відсотках до окладу.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

27. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

28. Проаналізувавши вищенаведені норми законодавства та обставини справи, колегія суддів Верховного Суду вважає, що висновок судів попередніх інстанцій про обґрунтованість та правомірність звільнення позивача, ґрунтується на неповно встановлених обставинах справи та без врахування всіх зібраних у справі доказах.

29. Висновок судів попередніх інстанцій про те, що відповідачем було дотримано процедуру звільнення позивача, передбачену нормами КЗпП України, колегія суддів Верховного Суду вважає необґрунтованим, з огляду на наступне.

30. Судами не з'ясовано дотримання відповідачем при звільненні позивача гарантій, передбачених КЗпП України, зокрема вимог статті 49-2 цього Кодексу, в частині чи була можливість переведення позивача на іншу посаду, чи були у відповідача вакантні посади, які б могла зайняти позивач, чи пропонували позивачу вакантні посади.

31. Твердження відповідача у запереченнях на касаційну скаргу про те, що ОСОБА_1 були запропоновані вакантні посади, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вказаних обставин.

32. У касаційній скарзі позивач посилається на те, що посада начальника архівного відділу міської ради, яку вона обіймала до реорганізації, залишилася у структурі Красноармійської міської ради Донецької області і після реорганізації.

33. Судами першої та апеляційної інстанцій наведені обставини не з'ясовані. Структуру апарату Красноармійської міської ради Донецької області (в подальшому перейменовану у Покровську міської ради Донецької міської ради) та чисельність штатних одиниць до реорганізації та після, судами попередніх інстанцій досліджено не було.

34. Враховуючи обмеження, встановлені статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, щодо неможливості судом касаційної інстанції встановлювати обставини, що не були встановлені у рішеннях судів попередніх інстанцій, справу в частині вирішення позовних вимог про поновлення на посаді необхідно направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

35. Стосовно позовних вимог про визнати незаконним розпорядження Красноармійського міського голови від 24 лютого 2016 №53-рг в частині позбавлення позивача частково премії та надбавок та стягнення недоплачених сум преміальних та надбавок у сумі 2654 грн 34 коп., колегія суддів Верховного Суду зазначає наступне.

36. Як правильно встановлено судами попередніх інстанцій, розпорядженням міського голови Красноармійської міської ради від 24 лютого 2016р. №53 рг ОСОБА_1 встановлено премію з 1 лютого 2016 року у відсотках до посадового окладу за рахунок фонду оплати праці та надбавку за високі досягнення у праці у розмірі 5% кожна.

37. Положення про преміювання працівників Красноармійської міської ради та її виконавчих органів, затверджене рішенням Красноармійської міської ради Донецької області від 21.01.2014р. № 6/34-9 та Постанова Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006р. № 268 надає право керівникам, у межах затвердженого фонду оплати праці, установлювати відповідні надбавки та премії. Вказані нормативно-правові акти не містять показань для мінімальної межі при встановленні розміру таких премій та надбавок.

38. Враховуючи наведені вище обставини колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанції про правомірність дій Красноармійського міського голови при винесення розпорядження від 24 лютого 2016 №53-ргв в частині встановлення позивачу премії та надбавки.

39. За правилами пункту 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Скасувати постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 вересня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 2 листопада 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним розпорядження Красноармійського міського голови від 31 березня 2016 року №41-рго, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

3. Справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції

4. В решті судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Г. Стрелець

Судді О. В. Білоус

І. Л. Желтобрюх