Справа № 817/1888/17
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 817/1888/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"09" липня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря Круглій В.В.,

сторін та їх представників: від позивача Джус Г.Л.; від відповідача - Нечепорук Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від "29" січня 2018 р. у справі за позовом Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області до Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах , -

суддя в 1-й інстанції - Недашківська К.М.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м.Рівне,

дата складання повного тексту рішення - 06.02.2018 року.

ВСТАНОВИВ:

Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області звернулось до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот», в якому просило стягнути на його користь суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах за період з серпня по листопад 2017 року у загальному розмірі 9078386 грн. 66 коп.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 29 січня 2018 року адміністративний позов Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області до Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах - задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» на користь Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах за Списком №1 та Списком №2, за серпень-листопад 2017 року, у розмірі 9055501 грн. 27 коп.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Житомирського апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить назване рішення суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що позивачем не надано доказів направлення відповідачу розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, від №8510/08 від 10.08.2017 року, 3691/08 від 17.10.2017 року, №9910/07-30 від 08.11.2017 року, №3871/05-10-39 від 20.11.2017 року, №9549/10 від 19.10.2017 року, №1779/05 від 15.10.2017 року, №1952 від 09.11.2017 року, №638/05/61 від 01.11.2017 року, №26391/05 від 10.11.2017 року, №1618 від 02.11.2017 року, №918/07 від 04.06.2017 року, №2947/07 від 13.11.2017 року, №1256/05-25 від 13.11.2017 року, №6508/03 від 05.09.2017 року, №5116/05 від 01.08.2017 року, №6922/07-30 від 02.08.2017 року, №11625 від 05.08.2017 року. Також, вказує на несвоєчасне направлення позивачем розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, від №3871/05-10-39 від 20.11.2017 року, №26391/05 від 10.11.2017 року, №1617 від 02.11.2017 року.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити постанову суду першої інстанції без змін. Позивач зазначає, що діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вказує, що наявність у відповідача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №2, у відповідному розмірі підтверджується відповідними доказами, доданими до матеріалів справи.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Приватне акціонерне товариство «Рівнеазот» є платником збору та страхувальником згідно приписів статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97.

Як встановлено з матеріалів справи, колишнім працівникам підприємства призначена та виплачується пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1 та Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

На виконання покладених на позивача обов'язків, останнім направлялися відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період серпень - листопад 2017 року, що підтверджується копіями реєстрів відправлених листів, наявних у матеріалах справи.

Проте, відповідач не виконав покладені на нього зобов'язання, що, в свою чергу, призвело до виникнення заборгованості на суму 9055501 грн. 27 коп. та стало підставою для звернення до суду з позовом у даній справі.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, оскільки відповідач не довів суду правомірність своїх дій щодо несплати понесених позивачем витрат.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Пункт 1 ст.2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для юридичних осіб, незалежно від форми власності, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, до об'єкту оподаткування відносить фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058.

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058 встановлено, що після 01.01.2004 року зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, який діяв до набрання чинності цим Законом.

До 01 січня 2004 року діяв порядок покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, відповідно до якого бюджетні, громадські, інші установи й організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи відшкодовують Пенсійному фонду 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій до досягнення працівниками пенсійного віку (п.6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 6 січня 2004 р. за №64/8663 (далі Інструкція №21-1)).

Оскільки позивачем для працівників (громадян), які працювали на підприємстві відповідача призначена і виплачується пільгова пенсія, то відповідачу підлягають відшкодуванню на виплату та доставку пенсій.

Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 Інструкції №21-1 встановлено, що платниками страхових внесків є підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

В пункті 6 Інструкції №21-1 зазначено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах:

для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України ), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у розмірах - у певних відсотках від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій залежно від року призначення та/або виплати.

Згідно матеріалів справи, дотримуючись вимог п.6.4 Інструкції №21-2, позивачем на адресу відповідача надіслано розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "а"-"б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період серпень - листопад 2017 року, що підтверджується реєстром відправлених листів, поданих до відділення зв'язку відправником Рівненським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України у Рівненській області (т. 1 а.с. 162-180, т. 2 а.с. 179-182).

Разом з тим, відповідач не відшкодував позивачу понесені витрати на виплату та доставку пенсій. Вказаний факт також не оспорюється відповідачем.

Таким чином, позивач належними та допустимими доказами підтвердив свої позовні вимоги, які підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо несвоєчасного направлення позивачем розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах або їх не направлення, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки вказана обставина не звільняє відповідача від його обов'язку відшкодувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, а відтак не може слугувати підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Стосовно ж покликання позивача щодо неправомірності розрахованих сум, які підлягають відшкодуванню пенсійному фонду, то колегія суддів зазначає, що обставин з приводу стягнення обумовлених нарахувань за різні звітні періоди в судовому порядку є постійним предметом спору. Вказуючи на наявність ймовірних припущень стосовно невірності виставлених розрахунків через несвоєчасне їх надіслання відповідачу та заперечуючи обставини з приводу стягнення за такими розрахунками, відповідач (маючи достатньо час з моменту відкриття провадження у справі про стягнення витрат) не звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування таких розрахунків та не навів суду жодних переконливих обставин та не надав доказів, які вказували на недостовірність винесених позивачем розрахунків.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" залишити без задоволення, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від "29" січня 2018 р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повне судове рішення складено "10" липня 2018 р.