Справа № 553/823/18
Суддя: Парахіна Є. В.
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/823/18
Провадження № 2-а/553/79/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.07.2018 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Остапченко Т.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ВАСИЛЬЄВА Олега Геннадійовича про скасування постанови, закриття провадження по справі, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Васильєва О.Г. про визнання дій протиправними, визнання незаконною та скасування постанови, закриття провадження по справі, посилаючись на те, що 19.04.2018 року рухався на власному автомобілі "PEUGEOT 3008", посвідчення про реєстрацію НОМЕР_2 по вул. Європейській у м. Полтаві в напрямку с. Розсошенці, близько 15-15 год. був зупинений працівниками поліції, які склали відносно нього постанову за начебто вчинення правопорушення у вигляді проїзду на заборонений сигнал світлофору на пішохідному переході. Вказує, що жодних доказів вчинення правопорушення йому пред'явлено не було, на продемонстрованому відповідачем відеозапису чітко видно, що червоний сигнал світлофора увімкнувся після його проїзду позивачем, суцільну лінію розмітки він не перетинав, здійснив розворот не створюючи перешкоди іншим учасникам дорожнього руху. Крім того, працівники поліції відмовили у клопотання про надання правової допомоги.

Вважає, що дії інспектора Васильєва О.Г. по винесенню щодо нього постанови ВР № 221764 від 19 квітня 2018 року про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, є протиправними, не відповідають чинному законодавству, порушують його права та свободи, а обставини справи не відповідають дійсності. Відповідно, вважає, що постанова ВР № 221764 від 19 квітня 2018 року не відповідає вимогам закону, оскільки не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності, винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій, за відсутності події адміністративного правопорушення, що відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Просить визнати дії інспектора Васильєва Олега Геннадійовича з приводу розгляду справи протиправними; визнати протиправною та скасувати постанову ВР № 221764 від 19 квітня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1; справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

11.05.2018 року позивач надав суду заяву про зміну предмету позову, в якій уточнив зміст позовних вимог та виклав їх в наступній редакції, а саме: скасувати постанову ВР № 221764 від 19 квітня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

11.06.2018 року від відповідача інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Васильєва О.Г. до суду надійшов відзив на позов, в якому вказує, що позов є безпідставним, необґрунтованим, а тому він повністю заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що позивач ОСОБА_1 допустив порушення ПДР, а саме: 19.04.2018 року керуючи автомобілем "PEUGEOT 3008", н.з. НОМЕР_2 в м. Полтава на перехресті вул. Європейська та вул. К.Шосе здійснив розворот на заборонений сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 року. На водія накладено стягнення у вигляді штрафу в розмір 425 грн. Вказує, що ним правомірно у відповідності з вимогами Закону України "Про Національну поліцію" та "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, розглянуто справу на місці зупинки транспортного засобу, забезпечено можливість реалізації позивачем прав, наданих йому ст. 268 КУпАП, встановлено всі обставини справи та з урахуванням оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, відповідно до ст. 222, 283, 284 КУпАП винесено постанову, яка є законною, обґрунтованою та справедливою. Просить в задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 надав суду відповідь на відзив, в якій вказує про безпідставність заперечень відповідача проти позову, просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що правил дорожнього руху не порушував, його автомобіль на момент увімкнення червоного сигналу світлофору знаходився поза стоп-лінією, а отже поза зоною дії світлофора, а до перехрестя, де був заборонений сигнал світлофора, він навіть не доїхав, а пропустивши всіх учасників дорожнього руху, що рухалися з перпендикулярної сторони, здійснив розворот не створюючи перешкод іншим учасникам руху. Просив задовольнити позов у повному обсязі з наведених в ньому підстав.

Відповідач інспектор поліції Васильєва О.Г. не з'явивсь до суду, звернувшись з клопотанням розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що позивач неправомірно з порушенням вимог п. 8.7.3 ПДР здійснив розворот на перехресті вулиць Європейська та Київське Шосе, у зв'язку з чим правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності. Просила в задоволенні позову відмовити у зв'язку з безпідставністю.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та заперечення відповідача і третьої особи проти позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 19.04.2018 року керуючи автомобілем "PEUGEOT 3008", н.з. НОМЕР_2, рухався по вул. Європейська в м. Полтаві, на перехресті з вул. Київське Шосе здійснив розворот на заборонений сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України.

По факту вчинення правопорушення 19.04.2018 року інспектором роти № 1 батальйону УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Васильєвим О.Г. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 221764, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. До постанови додано відео з боді камери ВІ-00073, реєстратор - Aspiring.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом положень ст.ст. 73, 75, 76 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, покладено на органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В ч.ч. 2-4 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 4 розділу І "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

В п. 1 Розділу ІІІ "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ вказаної Інструкції постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною другою статті 122 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, при притягненні особи до адміністративної відповідальності працівником Національної поліції за ст. 122 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається.

При цьому, положення КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення та на які посилається позивач (зокрема ст.ст. 278, 279), на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності та винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про правомірність розгляду інспектором патрульної поліції Васильєвим О.Г. справи про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 та винесення оскаржуваної постанови відносно нього на місці зупинки транспортного засобу.

Зміст відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції ВІ-00073, зафіксований на файлі № , свідчить про роз'яснення інспектором поліції прав позивачу, в тому числі права на захист, забезпечення можливості надати пояснення з приводу правопорушення, яким ОСОБА_1 скористався, надав працівнику поліції письмові пояснення, в яких виклав заперечення проти дій інспектора та правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України сигнали світлофора мають такі значення: а) зелений дозволяє рух; б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора. Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції, увімкнений разом із зеленим сигналом світлофора, інформує водія про те, що він має перевагу в зазначеному стрілкою (стрілками) напрямку (напрямках) руху перед транспортними засобами, що рухаються з інших напрямків; в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. Для інформування водіїв про час (у секундах), що залишився до кінця горіння сигналу зеленого кольору, можуть застосовуватися цифрові табло; г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції; ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків. Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух; є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу; ж) чорні контурні стрілки на червоному і жовтому сигналах не змінюють значення цих сигналів та інформують про дозволені напрямки руху при зеленому сигналі; з) вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

В п. 8.10 ПДР України визначено, що уразі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Оспорюючи законність постанови серії ВР № 221764 від 19.04.2018 року, позивач послався на відсутність в його діях складу правопорушення, оскільки ПДР не порушував.

За змістом п. 10.4 ПДР України, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Встановлені судом обставини та наявні у справі докази, в тому числі відеозаписи з боді камери ВІ-00073, з реєстратор - Aspirig, які є додатком до постанови та надані суду відповідачем разом з відзивом на позов, що були зроблені працівниками поліції під час нагляду за дорожнім рухом, об'єктивно свідчить про обґрунтованість тверджень відповідача щодо порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Відповідно до положень п. 1.10 ПДР України перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг.

При цьому, зміст відеозаписів, зафіксованих на файлах № 2018_0419_151400_177 та № 2018_0419_151700_178, доводить, що ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем "PEUGEOT 3008", н.з. НОМЕР_2, рухався по вул. Європейській в м. Полтаві, перед початком маневру розвороту зупинився в зоні заокруглення проїзної частини дороги, тобто перебував на перехресті вул. Європейська та вул. Київське Шосе здійснив розворот на заборонений сигнал світлофору.

Відтак, пояснення позивача про правомірність маневру розворот з огляду на те, що він перетнув світлофор, встановлений по ходу руху його автомобіля, на зелений сигнал та не перебував в зоні дії світлофора, влаштованого в зустрічному напрямку, і не знаходився на перехресті, суд вважає непереконливими.

Натомість, з оглянутих в судовому засіданні відеозаписів вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 проїхавши лінію світлофора, зупинився перед перехрещенням проїзних частин в колоні транспортних засобів, при цьому, розташування транспортного засобу під керуванням позивача не давало підстав для висновку про те, що він має намір здійснити маневр розвороту, він розпочав виконання вказаного маневру в той період, коли для транспортних засобів, які рухались по вул. Європейська був увімкнений червоний сигнал світлофора, при цьому, добре бачив сигнали відповідного світлофора, влаштованого по цій вулиці в зустрічному напрямку, які є синхронними тим, що регулюють рух попутних для нього автомобілів.

Крім того, зміст відеозапису, зафіксований на файлі № , свідчить про те, що в ході розгляду справи позивач вказав про визнання ним вини в порушенні Правил дорожнього руху та не заперечував факту ознайомлення з відеодоказом фіксації правопорушення.

Таким чином, наявні у справі докази, на переконання суду, безперечно доводять факт наявності в діях позивача порушень вимог п. 8.7.3 ПДР України та обґрунтованості притягнення його до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зміст постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 221764 від 19.04.2018 року, складеної відносно ОСОБА_1, свідчить про те, що вона оформлена у відповідності з вимогами ст. 283 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також те, що під час судового розгляду справи не встановлено об'єктивних і переконливих даних про те, що відповідач при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності діяв всупереч вимогам чинного законодавства, допустив порушення порядку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог про скасування постанови серії ВР № 221764 від 19.04.2018 року. Поряд з цим, безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню, суд визнає і вимоги про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5-12, 192-194, 241-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1) до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ВАСИЛЬЄВА Олега Геннадійовича (службова адреса - м. Полтава, вул. Європейська, 164) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 13.07.2018 року.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Є. В. Парахіна