Справа № 642/3087/18
Суддя: Гримайло А. М.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"12" липня 2018 р.
Справа №642/3087/18
Провадження №2-а/642/119/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року

Ленінський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя Гримайло А.М.

за участю секретаря - Сорокіної Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса місцеперебування: м. Харків, вул. Соціалістична 70-а) до інспектора роти №2 батальйону №2 УПП в м.Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2 (адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка, 315-А) про визнання неправомірними дії та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просить: Визнати неправомірними дії інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенантом поліції ОСОБА_2 при складанні постанови серії ВР № 330313 від 16.06.2018 року відносно ОСОБА_3; Скасувати постанову інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 16.06.2018 року серії ВР № 330313 про накладення адміністративного стягнення за ч.2 статті 122 КУпАП на ОСОБА_3 у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.; Закрити справу про адміністративне правопорушення за ч.2 статті 122 КУпАП відносно ОСОБА_3.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16 червня 2018 року, рухався по авто дорозі Київ-Харків-Довжанський, МОЗ (К-Х Д) 469 км, з приблизною швидкістю 60 км/г, у звязку з чим, при увімкненні жовтого сигналу світлофору, на виконання п.п.8.11 ПДР України, був вимушений продовжувати рух на жовтий сигнал світлофору, оскільки не мав можливості зупинитись у передбаченому правилами місці не вдаючись до екстреного гальмування, що могло привести до аварійної ситуації. Інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенантом поліції ОСОБА_2 прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, за ч.2 статті 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до п.п. 8.11 ПДР України визначено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

При складанні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 16 червня 2018 року інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенантом поліції ОСОБА_2, позивач ОСОБА_3 заперечував проти порушення ним ПДР України, у звязку з чим інспектор не має право приймати постанову на місці вчинення правопорушення, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, що є порушенням ст. 254 КУпАП.

Всупереч даним вимогам, суб'єктом владних повноважень не було наведено в прийнятій постанові жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення на ОСОБА_3, штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає дії інспектора роти №2 батальйону №2 УПП в м.Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо притягнення до адміністративної відповідальності протиправними, а спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідачем була винесена з порушенням порядку, встановленого для розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачених ч.2 статті 122 КУпАП, то наведене призвело до порушення моїх прав, передбачених статтею 268 КУпАП, та ст. 6, 13, 17 Європейської конвенції Про захист прав і основоположних свобод, а тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню в судовому порядку, а справа підлягає закриттю, тому був змушений звернувся до суду.

Ухвалою судді від 26.06.2018 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

04.07.2018 року відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження та позов з додатками, однак, відзив на позовну заяву суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У відповідності до ч.1 ст.286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 330313 від 16.06.2018 року, винесеної інспектором роти №2 батальйону №2 УПП в м. Харкові ДПП у м. Харкові ОСОБА_2, позивача ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 16 червня 2018 року о 11.30 годині в Харківській області на авто дорозі М03 (К-Х Д) 469 км водій керуючи транспортним засобом ОСОБА_3 здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора, а саме «жовтий», чим порушив п.п. 8.7.3.г ПДР України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За нормою ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не надав суду відзив на позов та не надав будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові, не спростував вказане твердження позивача.

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач умисно або з необережності порушив п. 8.7.3.г ПДР України.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст.77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Таким чином, оскаржувана постанова від 11.06.2018 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Вимоги щодо визнання дій відповідача незаконними задоволенню не підлягають, оскільки ефективним способом захисту є заявлені позивачем вимоги щодо визнання оскаржуваної постанови протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а справа закриттю, що відповідає положенням ч. 3. ст. 286 КАС України, і додаткові вимоги щодо визнання дій незаконними щодо складання оскаржуваної постанови не підлягають задоволенню в даному випадку, оскільки охоплюються вимогами щодо скасування постанови та закриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч.2 ст. 122 КУпАП, ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 (адреса місцеперебування: м. Харків, вул. Соціалістична 70-а) до інспектора роти №2 батальйону №2 УПП в м.Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2 (адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка, 315-А) про визнання неправомірними дії та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у розмірі 425 грн., по справі про адміністративне правопорушення від 16.06.2018 року серії ВР № 330313 за ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_3.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_3 - закрити.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до/або через Ленінський районний суд м. Харкова

Суддя - А.М.Гримайло