Справа № 805/4190/18-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2018 р. Справа№805/4190/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Проніні Д.С. розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄК ІНЖИНІРИНГ»

до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

про скасування рішення від 21.11.2017 року №

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЄК ІНЖИНІРИНГ», звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування рішення від 21 листопада 2018 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі 27794,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області було прийнято рішення від 21 листопада 2017 року № про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄК ІНЖИНІРИНГ» штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, в якому визначено суму штрафу у розмірі 3417,87 грн. за період з 21.08.2014 року до 29.06.2017 року ( 10% до 01.01.2015) та у розмірі 1189,17 грн. за період з 21.01.2015 року до 29.06.2017 (20% з 01.01.2015) та суму нарахованої пені у розмірі 23187,88 грн. за прострочення строку сплати недоїмки.

Позивач незгоден із рішенням про застосування штрафних санкцій через наступне. На момент видання Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014 і до 08.02.2017 p. місцезнаходженням позивача було: 83059, м. Донецьк, вул.Полоцька, 186, після 08.02.2017 року - 84500, м. Бахмут Донецької області, вул. О.Сибірцева, 192/11.

Згідно пункту 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону № 2464-VI, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону № 1669-VII до положень Розділу VIII Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону №2464-VI єдиного внеску, до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Таку заяву було подано відповідачу (його структурному підрозділу за місцем реєстрації позивача як платника податків) позивачем 08.06.2017 pоку.

Міста Донецьк та Бахмут (Артемівськ) включено до додатків до розпорядження

КМУ від 2 грудня 2015 p. № 1275-p, «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» і до розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», які було прийнято на виконання абзацу третього пункту 5 Закону № 1669-VII.

Всупереч наведеним вище фактам відповідач здійснив нарахування штрафних санкцій, контролюючий орган вищого рівня не виправив помилку відповідача і не скасував незаконне рішення.

Враховуючи викладене просив суд скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 21 листопада 2017 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 27794,92 грн.

Ухвалою від 11 червня 2018 року суд відкрив провадження у справі, призначивши до розгляду на 02 липня 2018 року за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

21 червня 2018 року відповідач надав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого, просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Зазначив, що позивачем був самостійно визначений єдиний внесок у звітах про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги компенсації) застрахованих осіб за період - липень-грудень 2014 року, квітень, травень 2017 року сплачено з порушенням законодавчо встановленого строку, у зв'язку з чим ГУ ДФС у Донецькій області прийнято спірне рішення.

З 02.09.2014 року набрав чинності Закон України № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб які, проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до п. 9, прим. 4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464 платники, які перебувають на обліку в контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою ст. 6 Закону № 2464 на період з 14 квітня 2014 року до закінчення АТО або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника ЄВ, яка подається ним до контролюючого органу за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення АТО та сертифікат Торгово-Промислової палати України. На дату складання та прийняття рішення антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 тривала.

Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства Фінансів України №449 від 20.04.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 07.05.2015 року за №508/26953 конкретизовані умови, за яких до платників єдиного внеску не застосовуються штрафні санкції.

Зокрема, абз.2 п.15 розділ VII Інструкції передбачено, що підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до фіскального органу за місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, що настають за днем закінчення антитерористичної операції, та сертифікат Торгово-промислової палати України.

Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, був затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р. Однак дію зазначеного розпорядження було зупинено, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 08.12.2015p. №1275-р затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визнано такими, що втратили чинність розпорядження КМУ 30.10.2014 № 1053-р. та розпорядження КМУ від 05.11.2014 №1079-р.

Законом України від 24.12.2015p. № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни в Закон України № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». У зв'язку із прийнятими змінами, також втратив чинність пункт 94 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 p. N2464-VІ.

З урахуванням внесених змін, платники ЄВ не звільняються від своїх обов'язків визначених ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010p. № 2464-VI.

02 липня 2018 року у зв'язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, розгляд справи не відбувся. Наступне судове засідання призначено на 09 липня 2018 року.

09 липня 2018 року представник позивача надав через канцелярію суду відповідь на відзив, відповідно до якої зазначив, що в ході здійснення заходів по врегулюванню питань сплати податків і зборів за період, коли позивач не здійснював господарську діяльність через бойові дії на території Донецької області, ним було отримано сертифікат ТПП України №8151 про форс-мажорні обставини, хоча це і не передбачено положеннями закону № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Також зазначив, що Законом України від 24.12.2015 p. № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», на який посилається відповідач у своєму відзиві, внесено зміни в Закон України №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», а не в закон № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», пункт 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» якого відповідно був чинним на момент прийняття спірного рішення.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЄК ІНЖИНІРИНГ» зареєстрований як юридична особа, включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за кодом 38310691.

З моменту створення та до 08.02.2017 p. місцезнаходженням позивача було: 83059, м. Донецьк, вул. Полоцька, 186, після 08.02.2017 року - позивач перереєструвався за адресою: 84500, м. Бахмут Донецької області, вул. О. Сибірцева, 192/11.

21 листопада 2017 року Головним управління ДФС у Донецькій області на підставі частини 10 та пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄК ІНЖИНІРИНГ» штраф у розмірі 3417,87 грн. (10%) за період з 21.08.2014 року по 29.06.2017 рік, у розмірі 1189,17 грн. (20 %) за період з 21.01.2015 року по 29.06.2017 рік та нараховано пеню у розмірі 23187,88 грн. (0,1% від суми недоїмки).

Спірним питанням даної справи є правомірність винесення відповідачем рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, з огляду на те, що позивач є звільненим від виконання зобов'язань платника єдиного внеску, встановлених частиною другою статті 6 Закону №2464-VІ, у тому числі передбачених підпунктом першим частини другої цієї статті, а саме, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 року (далі за текстом - Закон №2464).

Згідно з частиною другою статті 2 Закону №2464-VI виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону №2464-VI. Частиною восьмою цієї статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (ч. 11 ст. 9 Закону №2464-VI).

За частиною 10 статті 25 Закону №2464-VI, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону №2464-VI (в редакції до 01.01.2015 року), орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Законом України № 77-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» (далі - Закон № 77), внесено зміни до Закону України від 08 липня 2010 року №2464 зокрема пункт 2 частини 11 статті 25 Закону «2464-VI викладено в наступній редакції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Стаття 25 Закону № 2464-VІ регламентує заходи впливу та стягнення, і частиною першої цієї статті передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону № 2464-VІ на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Частиною одинадцятою цієї статті передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, зокрема за несвоєчасну сплату єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (у редакції Закону до 01 січня 2015 року - 10 відсотків).

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02 вересня 2014 року (далі - Закон № 1669-VII), який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, визначає, серед іншого, тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1669-VII внесено зміни до Закону № 2464-VІ, а саме підпункт «б» розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13 березня 2015 року) такого змісту:

«9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р), яке втратило чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Місто Донецьк та місто Бахмут Донецької області, на території яких розташовані податкові інспекції в яких на обліку як платник єдиного внеску перебував та перебуває зараз позивач, та Головне управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області, яке прийняло спірне рішення, входять до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р (втратило чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р (чинне).

З огляду на дію абзацу третього пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Отже, позивач звільняється від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції за умови перебування його на обліку органу доходів і зборів, розташованому на території населеного пункту, де проводилася така операція.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 30 березня 2018 року у справі №812/292/18.

Нормами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Водночас суд зазначає, що Закон № 2464-VІ не скасовує обов'язків платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

З огляду на вищевикладене позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись Конституцією України, 139, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Податковим кодексом України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄК ІНЖИНІРИНГ» (84500, Донецька область, м. Бахмут, вул.О. Сибірцева, 192/11, ЕДРПОУ 38310691) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, 114, ЕДРПОУ 39406028) про скасування рішення від 21.11.2017 року № - задовольнити.

Скасувати рішення Головного управління ДФС у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької Дивізії, буд. 114, ЕДРПОУ 39406028) від 21 листопада 2017 року № про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄК ІНЖИНІРИНГ» (84500, Донецька область, м. Бахмут, вул.О.Сибірцева, 192/11, ЕДРПОУ 38310691) штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 27794,92 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької Дивізії, буд. 114, ЕДРПОУ 39406028 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄК ІНЖИНІРИНГ» (84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. О. Сибірцева, 192/11, ЕДРПОУ 38310691) судовий збір у розмірі 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні.

Повний текст рішення складено та підписано 16 липня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Кониченко О.М.