Справа № 450/85/18
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 липня 2018 року

Київ

справа №450/85/18

адміністративне провадження №К/9901/54765/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.01.2018 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018 у справі №450/85/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ТзОВ «Гео Буд» про стягнення коштів на відшкодування шкоди, завданої відповідачем своїми протиправними діями і безвідповідальним зволіканням щодо видачі необхідної документації на безоплатну передачу у власність землі,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.01.2018 відмовлено у відкритті провадження у справі №450/85/18, у зв'язку з тим, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018 ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_2 27.06.2018 звернулася з касаційною скаргою.

Касаційна скарга надійшла до суду касаційної інстанції в адміністративних справах 02.07.2018.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши зміст оскаржуваних судових рішень і доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» (заява № 7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12 жовтня 1978 року) висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, визначальним критерієм віднесення справи до справ адміністративної юрисдикції є наявність стороною у справі суб'єкта владних повноважень та виконання ним у спірних відносинах управлінських функцій.

Водночас за приписами п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулась особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Позивач, звернувшись до суду, з позовом до ОСОБА_3 ТзОВ "Гео Буд", просить зобов'язати відповідача віддати технічну документацію на встановлення права власності згідно оплати; стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану затримкою проекту відведення у власність землі (за втрачений дохід із земельної ділянки у розмірі 1,7095 га. за три роки); стягнути з відповідача завдану моральну шкоду в розмірі 20000,00 гривень.

Отже, судами попередніх інстанцій вірно встановлено, що відповідач у даній справі не здійснює владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, а предметом судового захисту фактично є приватно-правові інтереси, та такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції і, відповідно, не може вирішуватись адміністративним судом.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону № 2147-VIII, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо, суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Положенням пункту 2 частини другої зазначеної статті встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки зміст оскаржуваних судових рішень та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчить про правильне застосування норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.01.2018 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018 у справі №450/85/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ТзОВ «Гео Буд» про стягнення коштів на відшкодування шкоди, завданої відповідачем своїми протиправними діями і безвідповідальним зволіканням щодо видачі необхідної документації на безоплатну передачу у власність землі.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон,

Судді Верховного Суду