Справа № 201/3298/18(2-а/201/132/2018)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2018 року м. Дніпросправа № 201/3298/18(2-а/201/132/2018)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючий суддя: Лукманова О.М.,

суддів: Божко Л.А., Дурасова Ю.В.,

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2018 року (суддя Федоріщев С.С., м. Дніпро, повний текст рішення складено 03.05.2018 року) у справі № 201/3298/18 (2-а/201/132/2018) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Куліша Володимира Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Інспектора патрульної поліції 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Куліша В.В. (далі по тексту - відповідач), в якому просив скасувати постанову ЕАА № 332321 від 21.03.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.05.2018 року позовні вимоги задоволено.

Департамент патрульної поліції, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, як зацікавлена особа, в якій просив скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом вказувалось, що інспектором патрульної поліції під час патрулювання міста 21.03.2018 року було помічено транспортний засіб Mercedes-Benz 250, який здійснив виїзд на дорогу із двостороннім рухом, на смугу, чим скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Апелянт вказував, що з запису відео реєстратора видно, що позивач, який сидів у автомобілі на водійському місці здійснив зупинку на ділянці дороги, що має інший напрям руху, заїхавши на ділянку дороги, що має протилежний напрям руху. При складанні постанови про адміністративне правопорушення позивачу було роз'яснено його права, право та строки на оскарження постанови, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності вручено особисто позивачу після її складання. Порушення виявлене особисто поліцейським та під час перевірки реєстраційних документів здійснено розгляд справи на місці. Апелянт вказував, що постанова про адміністративне правопорушення складена без порушень, чітко описано правопорушення, яке було скоєне позивачем.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач не надав будь-яких доказів на підтвердження правомірності свого рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Суд першої інстанції вказував, що справа про адміністративне правопорушення відносно позивача розглянута не повно, без додержання вимог статей 276, 278, 280 КУпАП, вказував, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

Матеріалами справи встановлено, що Інспектором патрульної поліції 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Кулішом В.В. 21.03.2018 року складено постанову серія ЕАА № 332321 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, водій автомобіля НОМЕР_1 21.03.2018 року о 21 год. 24 хв. у м. Дніпро на вул. Володимира Вернадського в районі будинку № 2-а, здійснив виїзд на дорогу з двостороннім рухом, які мають по дві смуги руху в одному напрямку, чим порушив вимоги п. 11,4 Правил дорожнього руху, виїхав на заборонену частину дороги у протилежному напрямку руху, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП».

Встановлено, що ОСОБА_1 заперечував проти того, що 21.03.2018 року о 21 год. 24 хв., він, керував транспортним засобом та здійснив зупинку на дорозі, яка має дві смуги і зупинку здійснив заїхавши на зустрічну смугу руху.

В матеріалах справи наявний технічний носій - диск з відеозаписом порушення ОСОБА_1. Правил дорожнього руху, з якого вбачається, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу на зустрічній частині дороги, та залишив транспортний засіб у протилежному напрямку руху на зустрічній смузі автошляху.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251, ст. 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, колегія суддів зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів. Наявний відеозапис підтверджує виїзд на дорогу з двостороннім рухом, тобто позивач виїхав на заборонену частину дороги у протилежному напрямку руху.

ОСОБА_1 вказував, що не є водієм та не він залишив транспортний засіб Mercedes-Benz 250 у протилежному напрямку руху на частині дороги, що має інший напрямок.

Колегія суддів вказує, що з відеозапису вбачається, що саме ОСОБА_1 сидів на водійському місці автомобіля та мав при собі ключі для відмикання/замикання автомобіля, інші особи, які сиділи на водійському місці автомобіля відсутні.

Матеріалами справи встановлено, що автомобіль НОМЕР_2 належить позивачу та останній має посвідчення водія НОМЕР_3

Колегія суддів зазначає, що для визнання особи винною у вчинені адміністративного правопорушення обов'язково необхідно встановити, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вчинені умисно, має місце протиправна дія та наявна вина у діях.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги» проїзна частина - частина автомобільної дороги, безпосередньо призначена для руху транспортних засобів.

Згідно п. 2.3 розділу 2, Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Згідно п. 11.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Також, згідно п. 11.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, наявні зафіксовані докази технічними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

ОСОБА_1 було порушено вимоги п. 11.4 Правил дорожнього руху, за що передбачено адміністративну відповідальність відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись статтями 286, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2018 року у справі № 201/3298/18 (2-а/201/132/2018) - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Куліша Володимира Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.В. Дурасова