Справа № 808/1905/18
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 липня 2018 року Справа № 808/1905/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Конишевої О.В., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1(69095, АДРЕСА_1)

до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, буд. 2б)

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 01.03.2018 року № 13/1451/07 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII та ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII;

- зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII та ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII з 20.02.2018 року;

- стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1за за рахунок бюджетних асигнувань витрати зі сплати судового збору у сумі 704,80 грн.

В обґрунтуванні позовних вимог, позивач посилається на те, що він перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 20.02.2018 року позивач звернувся до відповідача з проханням перевести його на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». Рішенням Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 01.03.2018 року № 13/1451/07 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), оскільки станом на 01.06.2016 року у нього немає 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII). Зазначає, що до його стажу на посадах державної служби не було зараховано наступні періоди роботи:

з 17.06.1980 року по 07.05.1984 року на посаді інструктора Заводського РК ЛКСМ України;

з 07.05.1984 року по 10.04.1985 року по посаді завідуючого відділом комсомольських організацій Заводського району ЛКСМ України м. Запоріжжя;

з 11.04.1985 року по 31.08.1988 року на посаді інструктора організаційного відділу Заводського райкому Компартії України;

з 19.04.1990 року по 24.10.1990 року на посаді завідуючого ідеологічним відділом райкому партії.

Позивач вважає дії відповідача неправомірними, посилаючись на те, що останній безпідставно не зарахував до стажу на посадах державної служби перелічені періоди його роботи, чим порушив гарантові законодавством та Конституцією України права.

З метою усунення протиправних дій відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII та ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII, позивач звернувся до суду.

Відповідач в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та, зокрема, зазначає, що дії Пенсійного фонду є правомірними, оскільки у позивача станом на 01.05.2016 року не займав посади державної служби, не має 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, а тому у нього відсутні підстави для призначення (переведення) позивача з загальної пенсії, обчисленої відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця.

Ухвалою суду від 29.05.2018 року відкрито за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України та призначено судове засідання на 18.06.2018 року.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

20.02.2018 року позивач звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя для переведення його на пенсію за віком, розмір якої обчислюється відповідно до Закону № 889-VIII. Рішенням комісії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком, яка обчислюється відповідно до Закону № 889-VIII, оскільки станом на 01.05.2016 року у нього не має 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 37 Закону № 3723-XII. Позивач вважає Рішення відповідача протиправним, у зв'язку із чим звернувся до суду.

Згідно записів у трудовій книжці, позивач працював:

з 17.06.1980 року по 07.05.1984 року на посаді інструктора Заводського РК ЛКСМ України;

з 07.05.1984 року по 10.04.1985 року по посаді завідуючого відділом комсомольських організацій Заводського району ЛКСМ України м. Запоріжжя;

з 11.04.1985 року по 31.08.1988 року на посаді інструктора організаційного відділу Заводського райкому Компартії України;

з 19.04.1990 року по 24.10.1990 року на посаді завідуючого ідеологічним відділом райкому партії.

Крім того, відповідно до довідки про складові заробітної плати від 05.02.2018 та довідки про стаж державного службовця від 05.02.2018 яка видана департаментом соціального захисту населення, стаж позивача складає 17років 04 місяці 28 днів.

Суд звертає увагу, що предметом спору у даній справі є оцінка: наявності у позивача стажу роботи на державній службі та стажу, що може бути прирівняний до стажу державного службовця, необхідного для призначення пенсії державного службовця; правомірності рішення відповідача щодо відмови позивачу у переведенні його на пенсію державного службовця.

Відповідно до ст. 1 Закону № 889-VIII, державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави. Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов'язані з виконанням завдань та функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Статтею 37 Закону № 3723-XII встановлені засади здійснення пенсійного забезпечення державних службовців, зокрема, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 вказаного закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державної службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до ч. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим законом обчислюється у порядку та на умовах законодавства, що діяло на той час.

Відтак, обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 року здійснюється згідно Порядку обчислення стажу державної служби, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 (далі - Порядок).

Абзацом 3 п. 2 Порядку встановлено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

У додатку до Порядку наведено перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби. Так, вказаним переліком передбачені такі державні органи, як виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи та інші структурні підрозділи.

Порядком передбачено включення до стажу державної служби часу роботи в організаціях, передбачених абз. 4 п. 3 Положенням про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за вислугу років працівникам органів виконавчої влади та інших державних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 року № 1049 (далі - Положення).

Відповідно до п. 3 Положення, до стажу роботи, який дає право на одержання надбавки за вислугу років, зараховується стаж роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених ст. 118 Кодексу законів про працю України, зокрема, в партійних, профспілкових і комсомольських на виборних та відповідних посадах.

Згідно з роз'ясненнями Міністерства юстиції України від 03.06.1994 року № 4-5-1156, погодженими з Кабінетом Міністрів України, до стажу державної служби зараховують період роботи в цих органах лише на виборних та відповідальних посадах до припинення дії ст. 6 Конституції УРСР і внесенні змін до ст. 7 Конституції УРСР, тобто, до 24.10.1990 року. Відповідальною вважається посада, прийняття на яку здійснювалось колегіальним органом (рішення, бюро, комітету, постановою конференції, зборів) партійних, профспілкових, комсомольських організацій.

Суд зазначає, що при зарахуванні позивачу вказаних періодів роботи (служби) до стажу державної служби, його стаж державної служби є достатнім для призначення пенсії за віком, як це передбачено ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ.

Таким чином, оскільки станом на 01.05.2016 позивач обіймав посаду державного службовця, його стаж роботи на державній службі становив більше 10 років (включаючи вказані періоди), позивачем досягнуто пенсійного віку, останній мав право на призначення йому пенсії згідно з Законом України «Про державну службу».

Враховуючи, що рішенням Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 01.03.2018 року № 13/1451/07 позивачу безпідставно та необґрунтовано відмовлено, то суд вважає, що належним способом захисту прав позивача у даному випадку буде визнання протиправним і скасування вказаного рішення із зобов'язанням Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перевести ОСОБА_1 із пенсії за віком на загальних підставах на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу».

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (69095, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, буд. 2б, ) задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, буд. 2б, ) від 01.03.2018 року № 13/1451/07 щодо відмови ОСОБА_1 (69095, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII та ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, буд. 2б, ) призначити та виплачувати ОСОБА_1 (69095, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII та ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII з 20.02.2018 року.

Стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, буд. 2б, ) на користь ОСОБА_1 (69095, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати зі сплати судового збору у сумі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 11.07.2018.

Суддя О.В. Конишева