Справа № 822/1162/18
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1162/18

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

10 липня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 травня 2018 року (суддя Блонський В.К.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в якому просив:

- визнати бездіяльність Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту), висновку щодо виплати грошової допомоги разом з підтверджуючими документами, які додані до заяви - протиправною;

- зобов'язати Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України, висновок щодо нарахування та виплати грошової допомоги ОСОБА_1, у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду 04 травня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 06.11.2015 року позивач звільнений із органів внутрішніх справ.

07.11.2015 року позивача прийнято на службу до Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області. В подальшому, 29.07.2016 року позивача звільнено зі служби в поліції.

28.07.2016 року позивач пройшов військово-лікарську комісію ДУ "ТМО МВС України по Хмельницькій області" та постановою даної комісії встановлено, що в нього є захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

29.07.2016 року позивачу видана довідка Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії, відповідно до якої йому встановлено ІІІ групу інвалідності, із зазначенням причини інвалідності - захворювання пов'язане з проходженням служби в ОВС.

12.03.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою (рапортом) з метою нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності.

Листом від 16.03.2018 року Ліквідаційна комісія Управління МВС України в Хмельницькій області відмовила позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, з підстав того, що після служби в ОВС він проходив службу в поліції, а отже втратив своє право на виплату грошової одноразової грошової допомоги як міліціонер.

Позивач вважаючи бездіяльність Ліквідаційної комісія Управління МВС України в Хмельницькій області щодо ненаправлення його матеріалів про виплату грошової допомоги до Міністерства внутрішніх справ України, у зв'язку зі встановленням ІІІ групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 протиправною, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої виходив з того, що допомога позивачу, як поліцейському, має визначатись на підставі норм Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку № 4, що, в свою чергу, не позбавляє його права на отримання належних виплат у разі зазначення в довідці до акту МСЕК причини інвалідності у вигляді захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а не поліції. Суд прийшов до висновку, що у відповідача не існувало підстав для направлення матеріалів щодо позивача до Міністерства внутрішніх справ України для нарахування позивачу одноразової грошової допомоги згідно Порядку № 850 та статті 23 Закону України "Про міліцію".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02.07.2015 року визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про міліцію".

Відповідно до пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02.07.2015 року цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування. Вказаний закон було опубліковано в газеті Голос України 06.08.2015 року, а тому він набрав чинності 07.11.2015 року. Саме з цієї дати втратив чинність Закон України "Про міліцію", у тому числі і стаття 23 цього Закону.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, в межах спірних правовідносин втратив свою актуальність також і Порядок № 850, який прийнятий на виконання вказаної статті. А тому, до спірних правовідносин зазначені норми застосуванню не підлягають. Разом з цим, у зв'язку із тим, що позивача 07.11.2015 року було прийнято на службу до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, то на нього, як на поліцейського, почали поширюватись норми Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02.07.2015 року.

Згідно частини 2 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 1 розділу І Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 (далі - Порядок № 4) цей Порядок та умови визначають механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Згідно пункту 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання ОГД у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Встановлено, що згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, право позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло 04.02.2016 року. Таким чином, позивач відповідає визначеним у вказаному Порядку № 4 критеріям та є таким, що має право на отримання одноразової грошової допомоги.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІІ Порядку № 4 формування пакета документів для призначення та виплати ОГД у поліції здійснюється підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції, фінансовими підрозділами головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці цих органів та фахівцями військово-лікарської комісії.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 4 заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Пунктом 5 вказаного розділу передбачено, що для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу заяву (рапорт) із документами (а також копії, які звіряються з оригіналом документа), що визначені цим пунктом.

Пунктами 1, 2 розділу IV Порядку № 4 передбачено, що фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Підставою для підготовки висновку про призначення одноразової грошової допомоги, прийняття рішення про призначення виплати ОГД є відповідна заява (рапорт) за формою, встановленою додатком 1 Порядку № 4, що подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського - позивача (у випадку загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського) або до підрозділів фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції, фінансових підрозділів головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві.

Як встановлено з матеріалів справи, останнім місцем служби позивача було Головне управління Національної поліції у Хмельницькій області, проте по питанню виплати йому одноразової грошової допомоги з відповідною заявою (рапортом) позивач звернувся до Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області.

Згідно з пунктом 15 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Таким чином, право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію". Дія такої норми поширюється на колишніх працівників міліції, котрим була встановлена інвалідність саме в той час, коли був чинний Закон України "Про міліцію", а тому, на позивача вказана норма не розповсюджується.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що допомога позивачу, як поліцейському, має визначатись на підставі норм Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку № 4, що, в свою чергу, не позбавляє його права на отримання належних виплат у разі зазначення в довідці до акту МСЕК причини інвалідності у вигляді захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а не поліції.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що у відповідача не існувало підстав для направлення матеріалів щодо позивача до Міністерства внутрішніх справ України для нарахування позивачу одноразової грошової допомоги згідно Порядку № 850 та статті 23 Закону України "Про міліцію".

Судом апеляційної інстанції також враховано правову позицію Верховного суду, висловлену у постановах від 27.02.2018 року в адміністративній справі № 695/102/17 та від 27.03.2018 року в адміністративній справі № 822/2595/17.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.