Справа № 161/4872/18
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/5183/18

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Інспекторів роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2018 року суддя Пахолюк А.М., час ухвалення 10.34 год., місце ухвалення м.Луцьк у справі № 161/4872/18 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області ОСОБА_1, ОСОБА_2 про скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення, повний текст виготовлено 06.06.2018р. -

в с т а н о в и л а:

02.04.2018р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №333940 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. та постанову інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області ОСОБА_2 серії АР № 448706 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Позов обґрунтовує тим, що зазначені постанови постановлені з грубим порушенням вимог чинного законодавства, щодо їх змісту, процедури та місця складання. Відповідачі не були очевидцями описаного ними правопорушення, а фактичні обставини встановлені ними зі слів інспектора Молочка С.В., дії якого оскаржує в Управлінні патрульної поліції.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.06.2018 року позов задоволено.

Не погодившись із винесеним рішенням суду, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, відповідачі подали апеляційну скаргу і просять рішення суду першої інстанції скасувати та винести рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовують тим, доказами і є пояснення сторін, третіх осіб, тобто інформація про обставини, що міститься у них і має значення для вирішення справи.

Так, командиром роти №3 БУПП у Волинській області ОСОБА_4, при здійсненні патрулювання 23.03.2018 о 10.26 год. по пр.Дубнівська було зафіксовано факт порушення позивачем п.8.4 ПДР. Оскільки на службовий планшет ОСОБА_4 поступило невідкладне службове завдання, прийняття рішення передав найближчому екіпажу відповідачам. Крім того, ОСОБА_5 було зафіксовано, що позивач перевозив вантаж, який здійснений навалом, та закріплений на рівні борту, що не заперечив в судовому засіданні позивач.

Оскільки правопорушення було зафіксовано в часовому інтервалі в різний час, інспекторами було правомірно винесено постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло, що не перешкоджає розгляду справи.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи відповідно до ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 КАС України та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається із оскаржуваних постанов, ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом ЗИЛ 0554М, державний номерний знак НОМЕР_1, 23.03.2018 року о 10 год. 26 хв. у місті Луцьку по вул. Дубнівській, 47, здійснив рух прямо з крайньої правої смуги, яка призначена лише для руху праворуч, чим порушив п.п. 8.4 «г» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім того, на тому ж місці та тим же автомобілем позивач перевозив вантаж, який здійснений навалом, та закріплений на рівні борту, чим порушив п.п. 8.13 Наказу МІУ №987 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с.6, 7).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення є неправомірними, виходячи з наступного:

Адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність - ст.9 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність настає за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг та правил перевезення вантажів.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено і таке не заперечується сторонами, що інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області ОСОБА_1 особисто не бачила обставин порушення позивачем правил руху по смугах, а притягнула позивача до відповідальності на підставі усних пояснень свого колеги по роботі ОСОБА_4

Щодо постанови інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області ОСОБА_2, то судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил перевезення вантажу, відповідач діяв аналогічно.

Із наданого суду фото автомобіля (а.с.14), не вбачається порушення ОСОБА_3 правил перевезення вантажу, зокрема, висип піску на проїжджу частину.

Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що покликання в оскаржуваній постанові на наказ Міністерства інфраструктури України від 06.12.2013 року № 987 «Про визнання такими, що не застосовуються на території України, деяких нормативно-правових актів СРСР», не має жодного відношення до обставин події, що визнав апелянт в апеляційній скарзі.

З висновку службового розслідування з метою повної, усебічної та об»єктивної перевірки обставин можливого порушення службової дисципліни працівниками №Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, що виразилась у можливих неправомірних діях по відношенню до громадянина ОСОБА_3 23.03.2018 від 23.04.2018 року вбачається, що на місці події між позивачем та працівником УПП ОСОБА_4 виникла суперечка, внаслідок якої поліцейський неправомірно застосував щодо позивача заходи фізичного примусу (а.с.35 - 38), що додатково дає суду підстави вважати, що останній міг дати необ»єктивну інформацію щодо дій позивача, на підставі яких було складено оспорювану постанову.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст.280 КУпАП.

Таким чином, відповідачами не доведено правомірність винесення оскаржуваних постанов про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

З врахуванням наведеного відповідно до статті 316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

керуючись ст.243, 286, 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Інспекторів роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП ОСОБА_1, ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2018 року у справі № 161/4872/18 без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_8