Справа № 308/5670/18
Суддя: Світлик О. М.
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/5670/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.2018 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Світлик О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гайданки Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовною заявою адвоката ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, звернувся в суд з адміністративним позовом до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 14.05.2018 року йому, уповноваженому представнику ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, місце проживання - АДРЕСА_1, Берегівського району Закарпатської області, працівниками відділу провадження у справах про порушення митних правил управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України була вручена постанова в справі про порушення митних правил № 1195/30500/18 від 25.04.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 8500 грн.

Вважає, що постанова в справі про порушення митних правил № 1195/30500/18 від 25.04.2018 року винесена відповідачем без повного та належного дослідження всіх обставин справи та наданих ним доказів, а тому є незаконною і підлягає скасуванню, відповідно й відсутні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Зазначає, що підставою для притягнення ОСОБА_2 є протокол про порушення митних правил № 1195/30500/18 від 26.02.2018 pоку, який повинен був складений об'єктивно, виходячи з реальних і підтверджених доказів причетності винної особи до порушення митних правил, не можна приписувати особі такі дії, яких вона не вчиняла. Виходячи з вказаного протоколу і особистих пояснень, ОСОБА_2 порушення митних правил, протиправних, винних дій, що посягають на встановлений порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, за що передбачена адміністративна відповідальність, не здійснював. Жодного відношення до легкового автомобіля марки «Opel Vectra», кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, ОСОБА_2 не має, умисних дій щодо ввезення автотранспортного засобу не здійснював, місцезнаходження його не відоме, у зв'язку з чим є впевненість в тому, що його паспорт громадянина України для виїзду за кордон був використаний невідомими особами, всупереч волі та бажання, з метою ввезення автотранспортного засобу на територію України і особистого збагачення (на даний час заява про вчинення злочину скерована в правоохоронні органи), водійські права відсутні.

Також представник позивача зауважує, що посадові особи, які складають протокол, зобов'язані забезпечити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливість скористатися правами, що їй гарантовані законом. Ці процесуальні права повинні бути їй роз'яснені, про що в протоколі робиться спеціальна відмітка. Особа, яка притягається до відповідальності, має право ознайомитися зі змістом складеного протоколу. Це дозволяє їй, по-перше дізнатись, за вчинення якого конкретного проступку та на підставі якої статті МК України вона притягається до відповідальності, і, по-друге, надати свої пояснення з приводу обставин, що зазначені в протоколі.

На думку представника позивача, при наявності підписів ОСОБА_2 в протоколі про порушення митних правил № 1195/30500/18 від 26.02.2018 року, йому так і не було забезпечено можливість скористатися правами, які гарантовані МК України.

За твердженням представника позивача при складанні протоколу і розгляді справи 25.04.2018 року про порушення митних правил у справі № 1195/30500/18, працівниками митниці було повністю проігнорований той факт, що ОСОБА_2 є людиною похилого віку (йому майже 70 років), по національності відноситься до національних меншин - є угорцем, рідною мовою є угорська, українською мовою, на якій його опитували і складено протокол, не володіє в повному об'ємі, а тому не міг скористатися правами, що йому гарантовані законом, у зв'язку з нерозумінням ситуації, яка склалася, і питань, які йому задавалися, послугами перекладача і фахового захисника (адвоката) не зміг скористатися, що призвело до необ'єктивного і однобокого складання протоколу, під дією тиску і зловживанням своїм службовим становищем працівника митниці.

Вказує, що в постанові працівники митниці не зрозуміло чому вказують на відсутність в день розгляду справи № 1195/30500/18, а саме 25.04.2018 року, його, як представника ОСОБА_2 В той же час, 25.04.2018 року він був присутній, при цьому ним об 11.00 год. було надано заперечення до протоколу про порушення митних правил № 1195/30500/18 від 26.02.2018 року, на яке відповідь він не отримав взагалі, було проігноровано і не взято до уваги, а постанова в справі про порушення митних правил № 1195/30500/18 від 25.04.2018 року взагалі не містить жодної згадки про факти, викладені в запереченні.

Крім того, представник позивача зазначає, що правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, не є триваючим правопорушенням, оскільки закінчується на наступний день після спливу десятиденного строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, а тому обґрунтованим є розгляд питання щодо накладення стягнення за порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення.

З посиланням на викладене представник позивача просить скасувати постанову про порушення митних правил у справі № 1413/30500/18 від 25.04.2018 року відносно ОСОБА_2

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. Копію даної ухвали надіслано сторонам та запропоновано відповідачу надати суду відзив на позовну заяву та копію відзиву одночасно надіслати позивачу.

Згідно з наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень копії ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження у даній справі позивачу та його представнику вручені 22.06.2018 року та 25.06.2018 року відповідно (номери штрихкодових ідентифікаторів 003 / 996).

Представником відповідача відповідно до ст. 162 КАС України подано відзив на позовну заяву від 27.06.2018 року.

Згідно з поданим відзивом представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначаючи, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв'язку із правомірністю винесеної постанови та безпідставністю адміністративного позову. Зауважує, що 26.02.2018 року, о 14.10 год., в зону митного контролю відділу митного оформлення № 6 митного посту «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС (п/п «Дзвінкове») на смугу руху «зелений коридор» в напрямку «в'їзд в Україну» зайшов в якості пішохода громадянин України ОСОБА_2 В ході митного контролю під час аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних «Інспектор-2006» та ЄАІС ДМСУ, було встановлено, що громадянин України ОСОБА_2 16.10.2016 року, о 04.40 год., ввіз на митну територію України через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС в режимі «транзит» з метою особистого користування автомобіль марки «Opel Vectra», реєстраційні номерні знаки Литви НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2. Від надання будь-яких пояснень ОСОБА_2 відмовився, посилаючись на ст. 63 Конституції України. З посиланням на норми ст. 90, п. 3 ч. 1 ст. 93, ст. 95, ч. 5 ст. 102 МК України представник відповідача вказує, що у зв'язку з тим, що вказані дії ОСОБА_2 містили ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, відносно нього 10.03.2018 року був складений протокол про порушення митних правил № 1195/30500/18.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що Закарпатською митницею ДФС здійснено перевірку обставин ввезення на митну територію України автомобіля «Opel Vectra», реєстраційні номерні знаки Литви НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2, у ході якої встановлено, згідно з інформацією про факти перетину державного кордону України транспортними засобами, отриманої з використанням інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають кордон (системи «АРКАН») 16.10.2016 року, о 04.33 год., зафіксовано переміщення на митному посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_2 у транспортному засобі «Opel Vectra», реєстраційні номерні знаки Литви НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2, у напрямку «в'їзд в Україну. У транспортному засобі також перебував ОСОБА_3. Опитана посадова особа Закарпатської митниці ДФС підтвердила факт здійснення 16.10.2016 року митного оформлення транспортного засобу «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2, в митному режимі «транзит» на ОСОБА_2 на підставі поданих до митного контролю документів, у якому останній слідував на митну територію України через митний пост «Ужгород».

За твердженням представника відповідача за вищевказаних фактичних обставин на ОСОБА_2 26.02.2018 року було правомірно складено протокол про порушення митних правил № 1195/30500/18, а 25.04.2018 року у даній справі винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Також представник відповідача зауважує, що під час розгляду справи адвокатом ОСОБА_1 надано заперечення до протоколу про порушення митних правил № 1195/30500/18, відповідно до змісту якого останній просив закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного проступку та закінченням строків, передбачених ст. 467 МК України. Такі твердження адвоката, на думку представника відповідача, не відповідають дійсним обставинам справи та с невірними, виходячи з того, що згідно з інформацією про факти перетину державного кордону України транспортними засобами, отриманою з використанням інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають кордон (системи «АРКАН») 16.10.2016 року о 04.33 год. зафіксовано переміщення на митному посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_2 у транспортному засобі «Opel Vectra», реєстраційні номерні знаки Литви НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2, у напрямку «в'їзд в Україну», у транспортному засобі також перебував ОСОБА_3. Як зазначив, опитаний у справі державний інспектор відділу митного оформлення № 4 митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4, який здійснював митний контроль та оформлення легкового автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2, у напрямку «в'їзд в Україну», у зазначеному транспортному засобі перебував ОСОБА_2, який в'їжджав на митну територію України. Митне оформлення транспортного засобу здійснювалося відповідно до вимог ст. 335 МК України, Постанови Кабінету Міністрів України № 451 від 21.05.2012 року, наказу Держмитслужби України від 17.11.2005 року № 1118. Вказаними нормативними актами, що регулюють митну справу, визначено, що оформлення транспортного засобу здійснюється не на водія, а на власника автомобіля або уповноважену ним особу. Тому, при оформленні зобов'язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля, а факт зазначення такої особи у поданих документах, власником транспортного засобу або уповноваженою особою. Транспортний засіб «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2, був оформлений на ОСОБА_2 тому, що він був зазначений у поданих документах власником цього автомобіля або уповноваженою особою. Саме ОСОБА_2 подавав відповідні документи на автомобіль «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, і, якщо б зазначені документи подавалися іншою особою, то відповідно до баз даних ПІК «Інспектор» та ЄАІС ДФС України були б внесені дані по вказаній особі, а не дані ОСОБА_2

Крім того, представник відповідача вказує, що представник позивача у позовній заяві зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови не враховано повідомлення позивача, що він не ввозив на митну територію України легковий автомобіль марки Opel Vectra», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2, так як не вміє керувати транспортними засобами, не має водійських прав, не подавав митному органу жодного документа на ввезення вказаного автомобіля, не надавав жодній особі дозволу на ввезення на митну територію України вказаного автомобіля, а його паспорт громадянина України для виїзду за кордон був використаний невідомими особами, всупереч його волі і бажанню. З приводу цього представник відповідача звертає увагу на наступні фактичні обставини справи. Зокрема, роздруківка інформації з центральної бази даних ЄАІС ДФС, яка є у матеріалах справи, засвідчує, що транспортний засіб «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2, 16.10.2016 року був переміщений по «зеленому коридору», що є елементом двоканальної системи проходження митного контролю. Посилаючись на положення ч. ч. 1, 2, 6 ст. 366 МК України, п. п. 11, 14 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 451 від 21.05.2012 року, п. 1.1 § IV наказу Держмитслужби України від 17.11.2005 року № 1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», зареєстрованого в Мін'юсті України 25.11.2005 року № 1428/11708, представник відповідача зауважує, що виходячи із встановленого законодавством порядку митного оформлення транспортних засобів, що ввозяться громадянами з метою транзиту, пояснення посадової особи митниці, яка здійснювала таке митне оформлення, 16.10.2016 року, автомобіль «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2, був оформлений у режимі транзиту на особу, яка пред'являла цей транспортний засіб для митного контролю, декларувала (у даному випадку усно) транспортний засіб та подавала відповідні документи, у яких була зазначена власником чи уповноваженою особою, тобто на ОСОБА_2 Згаданими нормативними актами, що регулюють митну справу, спростовуються твердження ОСОБА_2 щодо відсутності у нього будь-яких документів, що підтверджують його відношення до вказаного автомобіля (технічний паспорт, доручення на право користування), оскільки визначено, що оформлення транспортного засобу здійснюється не на водія, а на власника автомобіля або уповноважену ним особу. Відтак, за твердженням представника відповідача при оформленні зобов'язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля, а факт зазначення такої особи у поданих документах власником транспортного засобу або уповноваженою особою. Твердження позивача щодо відсутності у нього прав на керування транспортним засобом не можна розцінювати як належний та допустимий аргумент, оскільки наявність прав на керування транспортним засобом не входить до переліку документів, необхідних для здійснення митного контролю та оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України. Тобто, подання інших документів, ніж наведено у вищевказаному наказі, не передбачено чинним законодавством, а відсутність посвідчення водія не є підставою для відмови у ввезенні громадянами на митну територію України транспортних засобів.

Водночас представник відповідача вказує, що як зазначає представник позивача та сам позивач жодних оригіналів чи копій документів на ввезений автомобіль, а також тих, що посвідчують право власності чи користування ним митному органу ОСОБА_2 не пред'являв і не надавав, однак Закарпатська митниця ДФС не погоджується з такими висновками позивача. Посилаючись на ст. 31 МК України, наказ Державної митної служби України від 25.01.2007 року № 48, згідно з яким введено в дослідну та постійну експлуатацію програмно-інформаційний комплекс «Інспектор 2006», наказ Державної митної служби України від 04.11.2010 року № 1341, згідно з яким затверджено Положення про Єдину автоматизовану інформаційну систему Держмитслужби України, та положення ч. 1 ст. 246 МК України, представник відповідача зауважує, що на підставі поданих до митного контрою документів та заявлених декларантом ОСОБА_2 відомостей до баз даних були внесені відомості: на підставі паспорта - відомості про номер паспорта, дату народження декларанта, відомості про марку, реєстраційний номер та номер кузова транспортного засобу; на підставі усно заявлених відомостей дані щодо митного режиму та адреси ОСОБА_2 Представник відповідача просить врахувати те, що згідно з версією поновлення АСМО «Інспектор» від 22.03.2017 року № 4.22.1, з метою належного контролю за дотриманням громадянами вимог ст. 374 МК України, модулі ЕЖПП та ЖПП АСМО «Інспектор» було доповнено графою «пасажир», яка передбачає внесення даних щодо прізвища, ім'я, по батькові, адреси, серії та номеру паспортів осіб, які переміщуються через митний кордон України як пасажири. Це вказує на те, що до цього часу вносилися відомості виключно про осіб, які здійснюють декларування та переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, відповідно, подання до митного контрою паспортів осіб, які не здійснювали декларування товарів, не передбачалось. Таким чином, за твердженням представника відповідача прямуючи 16.10.2016 року через митний пост «Ужгород» в напрямку «в'їзд в Україну», перебуваючи в зоні митного контролю, подаючи свої документи до митного контролю та заявляючи свою адресу, ОСОБА_2 діяв свідомо, міг та повинен був передбачити можливість настання шкідливих наслідків своїх дій.

Представник відповідача у відзиві звертає увагу на те, що під час складання протоколу про порушення митних правил 26.02.2018 року позивач відмовився надавати пояснення стосовно факту ввезення ним транспортного засобу, посилаючись на ст. 63 Конституції України. В свою чергу, митницею підтверджено факт перебування ОСОБА_2 16.10.2016 року у транспортному засобі «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2, наявністю інформації в базах даних. При цьому, відповідно до посадових інструкцій, за достовірність та повноту внесення інформації в бази даних посадова особа митниці несе адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність. Представник відповідача вважає, що виходячи з наявної в митниці інформації можна зробити висновок, що ОСОБА_2 свідомо погодився, за можливу винагороду, перемістити через митний кордон автомобіль «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2, а виконувати зобов'язання про транзит і не мав наміру.

При цьому, представник відповідача у відзиві зауважує, що невірними є і твердження представника позивача - адвоката ОСОБА_1 щодо того, що при розгляді справи митницею проігноровано та не взято до уваги надані ним заперечення до протоколу про порушення митних правил № 1195/30500/18, а постанова в справі про порушення митних правил взагалі не містить жодної згадки про факти, викладені в запереченні, так як в тексті постанови зазначено, що під час розгляду справи адвокатом ОСОБА_1 надано заперечення до протоколу про порушення митних правил №1195/30500/18, відповідно до змісту якого останній просить закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного проступку та закінченням строків, передбачених ст. 467 МК України.

Також представник відповідача вважає, що посилання позивача на те, що постанова Закарпатської митниці ДФС є протиправною, оскільки винесена поза межами строків, передбачених ст. 467 МК України, а правопорушення не є триваючим, вказує на неправильне розуміння ст. 467 МК України, з огляду на те, що ОСОБА_2 не виконано обов'язок доставити товари у митний орган призначення, дане правопорушення є триваючим, а адміністративне стягнення за вчинене правопорушення може бути накладене не пізніше шести місяців з дня його виявлення.

Представник відповідача зазначає, що в ході провадження у даній справі, з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи відповідно до ст. 508 МК України проведено наступні процесуальні дії: опитано посадову особу, яка здійснювала 16.10.2016 року митний контроль та оформлення транспортного засобу марки «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2; - направлено запит до інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, системи «Аркан».

Таким чином, представник відповідача вказує, що ОСОБА_2 перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки товарів, а саме: легкового автомобіля марки «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2, що перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів - від одного підрозділу цього органу до іншого), більше ніж на десять діб, а тому, враховуючи наведені обставини вважає, що постанова у справі про порушення митних правил № 1195/30500/18 є обґрунтованою та такою, що винесена із дотриманням норм адміністративного та митного законодавства.

За правилами ч. ч. 5, 7 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у відповідності до положень ч. ч. 5, 7 ст. 262 КАС України, не надійшло.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п'ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно з ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, відзив на позовну заяву та долучені до нього документи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_5 в справі про порушення митних правил № 1195/30500/18 від 25.04.2018 року громадянина України ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 8500 грн.

Вказаною постановою встановлено, що 26.02.2018 року, о 14 год. 10 хв., в зону митного контролю відділу митного оформлення № 6 митного посту «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС (п/п «Дзвінкове») на смугу руху «зелений коридор» в напрямку «в'їзд в Україну» зайшов в якості пішохода громадянин України ОСОБА_6. Для митного контролю пішоходом було подано документ, що посвідчує особу (паспорт громадянина України для виїзду за кордон - НОМЕР_4 від 08.05.2015 pоку). В ході митного контролю під час аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних «Інспектор-2006» та ЄАІС ДМСУ, було встановлено, що громадянин України ОСОБА_2 16.10.2016 року, о 04 год. 40 хв., ввіз на митну територію України через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС в режимі «транзит» з метою «особистого користування» автомобіль марки «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2.

Згідно з постановою митного органу, яку мотивовано ст. ст. 93, ст. 95 ч. 1 Митного кодексу України, п. 2.2 § IV наказу Держмитслужби України від 17.11.2005 року № 1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 року № 1428/11708, від надання будь-яких пояснень ОСОБА_2 відмовився, посилаючись на ст. 63 Конституції України, та згідно з інформацією про факти перетину державного кордону України транспортними засобами, отриманою з використанням інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають кордон (системи «АРКАН») 16.10.2016 року, о 04 год. 33 хв., зафіксовано переміщення на митному посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_2 у транспортному засобі «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_5 напрямку «в'їзд в Україну. У транспортному засобі також перебував ОСОБА_3.

Опитана посадова особа Закарпатської митниці ДФС підтвердила факт здійснення 16.10.2016 року митного оформлення транспортного засобу «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1, в митному режимі «транзит» на ОСОБА_2 на підставі поданих до митного контролю документів, у якому останній слідував на митну територію України через митний пост «Ужгород».

Під час розгляду справи адвокатом ОСОБА_1 надано заперечення до протоколу про порушення митних правил № 1195/30500/18, відповідно до змісту якого останній просить закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного проступку та закінченням строків, передбачених ст. 467 МК України.

Роздруківка інформації з центральної бази даних ЄАІС ДФС, яка є у матеріалах справи, засвідчує, що транспортний засіб «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2, 16.10.2016 року був переміщений по «зеленому коридору», що є елементом двоканальної системи проходження митного контролю.

Як зазначено у постанові, з посиланням на норми ч. ч. 1, 2, 6 МК України, п. п. 11, 14 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 451 від 21.05.2012 року, п. 1.1 § IV наказу Держмитслужби України від 17.11.2005 року № 1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», зареєстрованого в Мін'юсті України 25.11.2005 року № 1428/11708, виходячи із встановленого законодавством порядку митного оформлення транспортних засобів, що ввозяться громадянами з метою транзиту, пояснення посадової особи митниці, яка здійснювала таке митне оформлення, 16.10.2016 року, автомобіль «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2, був оформлений у режим транзиту на особу, яка пред'являла цей транспортний засіб для митного контролю, декларувала (у даному випадку усно) транспортний засіб та подавала відповідні документи, у яких була зазначена власником чи уповноваженою особою, тобто на ОСОБА_2

Загальний строк накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил становить шість місяців з дня вчинення правопорушення. При цьому у разі розгляду органами доходів і зборів або судами справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, стягнення накладається не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. З огляду на норми МК України та те, що ОСОБА_2 не виконано обов'язок доставити транспортний засіб засіб у митний орган призначення, дане правопорушення є триваючим, а адміністративне стягнення за вчинене правопорушення може бути накладене не пізніше шести місяців з дня його виявлення. Таким чином, ОСОБА_2 перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на десять діб.

За твердженням митного органу вина ОСОБА_2 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, підтверджується протоколом про порушення митних правил № 1195/30500/18 від 26.02.2018 року, витягом із баз даних ЄАІС Державної фіскальної служби України та іншими матеріалами справи.

У тексті постанови зазначено, що справу розглянуто у відсутності ОСОБА_2, який на розгляд справи не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено під час складання протоколу про порушення митних правил, про що свідчить його підпис у відповідній графі протоколу. Клопотання про перенесення розгляду справи через неможливість прибути на розгляд від ОСОБА_2 не надходило. Згідно з наявними у митниці форм обліку ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягався.

Матеріалами справи встановлено, що оскаржувана постанова винесена на підставі протоколу про порушення митних правил № 1195/30500/18 від 26.02.2018 року, кожний аркуш якого підписаний ОСОБА_2. З даного протоколу вбачається, що ОСОБА_2 роз'яснені його права, передбачені ч. 4 ст. 494, ст. 498 МК України, про що свідчить його підпис, а також повідомлено, що розгляд справи відбудеться 25.04.2018 року за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 220, Закарпатська митниця ДФС. Примірник протоколу ОСОБА_2 отримано 26.02.2018 року.

Суд констатує, що згідно з даними паспорта громадянина України серії ВО № 076393, виданого 25.01.1996 року Берегівським РВ УМВС України в Закарпатській області, позивач значиться як ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погоджуючись із вищевказаною постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся із даним позовом до суду.

За змістом ст. 2 КУпАП питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Пунктом 25 ст. 4 Митного Кодексу України передбачено, що митний режим - комплекс взаємопов'язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно зі ст. 95 Митного кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: 1) для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб); 2) для залізничного транспорту - 28 діб; 3) для авіаційного транспорту - 5 діб; 4) для морського та річкового транспорту - 20 діб; 5) для трубопровідного транспорту - 31 доба; 6) для трубопровідного транспорту (з перевантаженням на інші види транспорту) - 90 діб. До строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Частиною 1 ст. 381 Митного кодексу України передбачено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

За ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, обов'язковим елементом складу правопорушення є перевищення строку транзитних перевезень транспортних засобів більш як на десять діб.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

За приписами ч. ч. 1, 5 ст. 102 Митного кодексу України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення. Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Доказами у справі про порушення митних правил, згідно з ч. 1 ст. 495 Митного кодексу України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Наявними матеріалами справи про порушення митних правил, а саме даними Автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС України встановлено, що 16.10.2016 року, о 04.40 год., через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, у напрямку «в'їзд в Україну» через «зелений коридор» позивачем ОСОБА_2 ввезено автомобіль «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2, в режимі транзиту на митну територію України з метою особистого користування.

Відповідно до інформації про факти перетину державного кордону України транспортними засобами, отриманої з використанням інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи, щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають кордон (системи «Аркан») автомобіль «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2, був ввезений 16.10.2016 року через пункт пропуску «Ужгород» у напрямку переміщення «в'їзд», у вказаному транспортному засобі знаходилися двоє осіб, серед яких ОСОБА_2

Крім того, факт ввезення позивачем 16.10.2016 року вказаного автомобіля у митному режимі «транзит» підтверджується протоколом опитування в справі про порушення митних правил від 20.04.2018 року державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4, який здійснював митний контроль та оформлення автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, на ділянці «в'їзд в Україну».

Доводи представника позивача в частині того, що ОСОБА_2 не ввозив автомобіль «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, на митну територію України, суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1.1 частини 1 розділу ІІІ Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118 встановлено, що у разі ввезення транспортних засобів на митну територію України з метою транзиту власник або уповноважена особа представляють уповноваженій посадовій особі митного органу, у зоні діяльності якого розташований пункт пропуску через державний кордон України, ТЗ для здійснення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні), перелік яких визначено в підпункті 4.2 пункту 4 цього розділу. Працівники дипломатичної служби, які перебували за кордоном у довготерміновому відрядженні або проходили дипломатичну службу строком не менше одного року та повертаються в Україну, замість довідки МЗС України подають довідку відповідної закордонної дипломатичної установи України про повернення з довгострокового відрядження або після проходження дипломатичної служби; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

Отже, при оформленні зобов'язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля, а факт зазначення такої особи у поданих документах власником транспортного засобу або уповноваженою особою.

Між тим, при ввезенні на митну територію України транспортних через засобів в режимі «транзит» пред'явлення посвідчення водія не вимагається, а тому твердження представника позивача про відсутність у останнього посвідчення водія не беруться до уваги, як неналежні докази.

Відтак, зазначені в позовній заяві факти про те, що жодного відношення щодо оформлення автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, ОСОБА_2 на його ім'я він не має та дій щодо ввезення вказаного транспортного засобу не здійснював, суд до уваги взяти не може, оскільки такі не відповідають встановленим обставинам справи.

Також не знайшли свого належного підтвердження доводи представника позивача про вчинення третьою особою щодо позивача незаконних дій, що полягали у ввезенні на його ім'я та без його згоди автомобіля з іноземною реєстрацією.

Таким чином, на основі цих даних судом встановлено факт в'їзду в Україну 16.10.2016 року відповідачем на автомобілі «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, та поміщення його в режим «транзит».

При цьому, доводи представника відповідача про те, що при винесенні оскаржуваної постанови не було взято до уваги його заперечення до протоколу про порушення митних правил № 1195/30500/18 і того, що постанова взагалі не містить жодної згадки про факти, викладені в запереченні, не заслуговують на увагу та спростовуються змістом самої постанови в справі про порушення митних правил № 1195/30500/18 від 25.04.2018 року, в якій зазначено, що під час розгляду справи адвокатом ОСОБА_1 надано заперечення до протоколу про порушення митних правил № 1195/30500/18, відповідно до змісту якого останній просить закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного проступку та закінченням строків, передбачених ст. 467 МК України.

Що стосується строків накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил відповідно до оскаржуваної постанови, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 Митного кодексу України - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей.

При цьому, в положеннях Митного кодексу України не міститься визначення триваючого правопорушення.

Суд вважає, що триваючими визнаються правопорушення, які розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Відтак, невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом десятиденного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач ввіз транспортний засіб - автомобіль «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, на митну територію України в режимі транзиту через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС 16.10.2016 року, однак обов'язку щодо вивезення вказаного транспортного засобу за межі митної території у строк, визначений ст. 95 Митного кодексу України, не виконав.

Про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, відповідачу стало відомо 26.02.2018 року під час проходження позивачем цього ж дня о 14.10 год. митного контролю через митний пост «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС в якості пішохода. Тобто, датою виявлення порушення слід вважати 26.02.2018 року та із цього часу митний орган мав шість місяців для вирішення питання щодо накладення на позивача відповідного адміністративного стягнення.

Отже, невивезення ОСОБА_2 транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території, протягом десятиденного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку, а відтак, виявивши вказане порушення 26.02.2018 року та приймаючи 25.04.2018 року оскаржувану постанову, адміністративне стягнення за порушення митних правил накладене відповідачем в межах строку, передбаченого ст. 467 Митного кодексу України, а саме не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 31.01.2018 року у справі № 369/11924/16-а.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу положень ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З урахуванням вищенаведених норм законодавства та фактичних обставин справи, беручи до уваги, що доказів, які мали б спростувати факт наявності порушення митних правил та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем ОСОБА_2 та його представником у межах розгляду даної справи надано не було, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена у межах повноважень, у визначений законодавством спосіб та з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а позовна заява без задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 76, 77, 241-246, 255, 271, 272, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву адвоката ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Дата складання повного рішення суду - 09 липня 2018 року.

Головуюча О.М. Світлик