Справа № 629/1467/18
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 липня 2018 р. № 629/1467/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

за участю секретаря судового засідання - Денисенко А.А.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

свідка - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Начальника Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області ОСОБА_2
про зобов'язання вчинити певні дії;-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних заяв від 07.05.2018р. та від 04.06.2018р. просить суд:

- встановити межу відповідальності, яку повинний нести начальник Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області ОСОБА_2 за створення перешкод при перерахунку пенсії;

- зобов'язати начальника Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області ОСОБА_2 здійснити перерахунок російських рублів в гривні згідно висновків експертизи № 9738;

- визначити розмір моральних збитків, які завдані неправомірними діями начальника Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області ОСОБА_2;

- постановити окрему ухвалу про внесення відповідачем завідомо неправдивих відомостей з метою позбавлення особи права на законне нарахування пенсії;

- зобовязати відповідача для нарахування пенсії суми заробітної плати, яка вказана в російських рублях з 01.11.1992р. перерахувати в гривню шляхом множення суми, яка вказана в довідці на 0,26616;

- заробітну плату для нарахування пенсії, вказану в довідках за період роботи в старательській артелі визначити шляхом ділення суми заробітної плати на період виконання роботи;

- згідно Угоди від 13.03.1992р. обчислення пенсії проводити із заробітку за період роботи в Російській Федерації, який зарахований до страхового стажу з 27.12.2009р. з дня виникнення права на пенсію.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звернувся з вимогою до Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про розрахунок суми заробітної плати, яка вказана у довідці від 14.11.2012р. в російських рублях, та перерахунок у гривні згідно висновків експертизи №9738, та просив здійснити перерахунок на підставі перерахованої суми.

Позивач отримав відповідь, в якій, на його думку, управління Пенсійного фонду вказує лише на обставини, які не мають відношення до справи. Позивач вважає, що таким чином відповідач намагається позбавити його права на справедливе нарахування пенсії. У зв'язку з викладеним, ОСОБА_1 звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.03.2018р. адміністративну справу передано на розгляд Харківському окружному адміністративному суду та за наслідками автоматичного розподілу, у відповідності до ст.29 Кодексу адміністративного судочинства України, справу передано на розгляд головуючому судді - Панченко О.В.

23.04.2018 року адміністративна справа прийнята до розгляду суддею Панченко О.В., про що складена ухвала суду. 21.06.2018р. закінчено підготовче провадження у справі.

Відповідач проти позову заперечував в повному обсязі, свою правову позицію відповідач виклав у відзиві на позов, в якому зазначив, що розрахунок заробітної плати для призначення пенсії позивачу проводився із застосуванням постанови Кабінету Міністрів України №306 від 20.04.2005р. та постанови Лозівського міськрайонного суду Харківської області по справі №2025/2а-827/11 від 17.08.2011р., яким було зобовязано застосувати при призначення пенсії період заробітної плати з 01.01.1990р. по 31.12.1994р.

Також вказав, що згідно постанови Лозівського міськрайонного суду Харківської області по справі №629/4236/15-а від 19.07.2017р. управління Пенсійного фонду зобовязано нарахувати та виплачувати позивачу пенсію з врахуванням курсу російського рубля з 01.11.1992р. та стягнуто недораховану та невиплачену пенсію за період з 27.12.2009р. Рішення суду виконано у повному обсязі. На підтвердження вказаних доводів відповідач надав до суду додаткові пояснення від 03.07.2018р., за якими перерахунок пенсії позивача здійснено з перерахуванням періоду отримання сум заробітної плати з 01.11.1992р. в російських рублях.

Крім того, у судовому засіданні був опитаний свідок з боку відповідача - ОСОБА_3, який попереджений про кримінальну відповідальність за відомо неправдиві показання і відмову від давання показань відповідно ст.384, 385 Кримінального кодексу України, та яким підписана присяга та розписка свідка. Свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що Начальником Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області ОСОБА_2, виконано рішення суду №629/4236/15-а від 19.07.2017р. щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії за період з 27.12.2009р. з урахуванням висновків проведених експертиз та висновків суду. На теперішній час, позивач отримує належну пенсію, котра нарахована останньому відповідно до приписів чинного законодавства. Вказані обставини свідку достеменно відомі, оскільки нею візувались усі нарахування, здійснені Управлінням гр. ОСОБА_1

В судовому засіданні сторони підтвердили раніше наведені згідно позовної заяви (з урахуванням уточнень) та відзиву (з урахуванням доповнень) на неї правові позиції .

Суд, вивчивши доводи позовної заяви, відзиву на неї, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Встановлені судом обставини в даній справі полягають в наступному.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 27.12.2009р. перебуває на обліку та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Загальний страж роботи позивача складає 42 роки 10 місяців 10 днів за період роботи з 01.09.1964р.по 31.10.2009р. Дані обставини сторонами у справі не заперечуються.

Також судовим розглядом підтверджено, що первісно для розрахунку пенсії органом пенсійного фонду було використано період заробітної плати за період з 01.01.1990р. по 31.12.1994р. як найбільш вигідний та згідно даних персоніфікованого обліку з 01.07.2000р. по 27.11.2000р., з 01.06.2001р. по 10.09.2004р., з 01.03.2005р. по 10.09.2005р., з 01.09.2008р. по 31.12.2008р., з 01.02.2009р. по 31.10.2009р., а з 01.12.2006р. по 16.06.2008р. згідно довідки про заробітну плату б/н від 18.01.2011р., виданої ТОВ «Актэрос-механизация», м. Москва, з 01.07.2008р. по 31.08.2008р. згідно довідки № 203/2-671-ОПП від 10.06.2010р., виданої ТОВ «Инжстрой-Сити Монолит» м. Москва.

Розрахунок заробітної плати проводився із застосуванням постанови Кабінету Міністрів України №306 від 20.04.2005р. та постанови Лозівського міськрайонного суду по справі №2025/2а-827/11 від 17.08.2011 року, якою управління пенсійного фонду в Лозівському районі Харківської області було зобов'язано застосувати при призначені пенсії позивача період заробітної плати за період з 01.01.1990р. по 31.12.1994р.

30.11.2012р. позивач звернувся до управління пенсійного фонду в Лозівському районі Харківської області з заявою про перерахунок пенсії з більш високого заробітку згідно довідки про заробітну плату за період з 02.1995 року по 1996 рік за №2-1823/3-1 від 20.09.2012р. , яка видана "Государственным архивом документов по личному составу Забайкалського края Российской Федерации".

В задоволенні вказаної заяви позивачу було відмолено, про що складено Протокол №1806 від 03.12.2012р. в звязку з тим, що вищезазначений перерахунок виявився недоцільним (коефіцієнт заробітної плати склав 3,58594 та є меншим ніж той, що врахований при призначенні пенсії (3,61630). За наслідками судового оскарження вказаного протоколу його залишено без змін.

Як слідує з позовної заяви в даній справі, не погодившись з раніше прийнятим рішенням (Протоколом №1806 від 03.12.2012р.), в подальшому позивач звернувся до управління пенсійного фонду в Лозівському районі Харківської області із заявою від 16.01.2018р. (а.с. 3-4) та вимагав здійснити врахування довідки 2-182-3/3-1 з урахуванням висновків судово-економічної експертизи №9738, проведеної НДІ судових експертиз ім. засл.проф. ОСОБА_4.

При цьому, згідно доводів позовної заяви (а.с.1) позивач вказує, що згідно висновків вказаної експертизи управління пенсійного фонду в Лозівському районі Харківської області зобовязано перерахувати російські рублі в гривні відповідно до Указу Президента України від 07.11.1992р. №549/92 шляхом множення суми заробітної плати на курс гривні 12,66 грн. за 100 російських рублів.

Згідно доводів уточненої позовної заяви (а.с. 40-42) позивач вказує, що сума заробітної плати для нарахування пенсії збільшується в 1000 разів та становить 843089,98 грн. Після цього для нарахування пенсії найвигіднішим періодом є період з 01.11.1990р. по 01.11.1995р.

В звязку із встановленими обставинами справи суд зауважує, що міждержавні відносини у сфері пенсійного забезпечення між Україною та Російською Федерацією регулюються Угодою про гарантії прав громадян - учасниць СНД від 13 березня 1992 року.

У рамках цієї угоди зазначено, що призначення пенсій громадянам держав-учасниць угоди провадиться за місцем проживання. В разі, якщо в державі - учасниці Угоди введена національна валюта, розмір заробітної плати (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Таким чином, при розрахунку заробітної плати враховувався курс рубля на момент призначення пенсії, тобто на 27.12.2009 р. (момент призначення пенсії позивачу). Згідно даних Національного банку України на 27.12.2009 складав 2,6616 грн. за 10 російських рублів (лист Управління НБУ в Харківській області 26.07.2010 №06-134/7297), отже, враховуючи п.3 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення заробіток позивача, який він отримав на території Російської Федерації і який враховується для обчислення пенсії, перераховується у гривню згідно наведеного курсу.

Висновком експертного дослідження №9738 від 31.01.2017 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз їм. Засл. проф. ОСОБА_4, копія якого надана до суду, підтверджено правильність застосування курсу рубля та визначення коефіцієнтів заробітної плати, яка враховується для призначення пенсії позивача, проте визначено, що управлінням пенсійного фонду не було враховано вимоги Указу Президента України «Про реформу грошової системи України» від 07.11.1992р. №549/92, а саме: перерахунок у гривню заробітку, одержаного на території Російської федерації в рублях, необхідно було проводити з 01.11.1992 р.

Постановою Лозівського міськрайоного суду у справі №629/4236/15-а від 19.07.2017р., в межах якої було проведено зазначену вище судово-економічну експертизу, зобовязано Лозівське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з врахуванням курсу рубля з 01.11.1992 р., стягнуто з управління пенсійного фонду недораховану та невиплачену пенсію за період з 27.12.2009р. (з моменту призначення пенсії) по 31.08.2016р. в розмірі 10646,41 грн.

Як свідчить надана до суду копія довідки про фактично виплачені суми пенсії позивача за період з 27.12.2009р. по 31.05.2018р., розрахунок, доданий до пояснень відповідача від 03.07.2018р. №6925/02-02-51, сума 10646,41 грн., визначена за рішенням суду, що набрало законної сили, була фактично сплачена позивачу в порядку перерахунку, з урахуванням висновку експертизи, на який посилається позивач в даній справі.

Враховуючи наведене у суду в даній справі відсутні підстави для зобовязання начальника органу пенсійного фонду у здійсненні перерахунків, про які просить позивач.

Що стосується доводів позивача про складання відповідачем - начальником управління Пенсійного фонду України Харківської області ОСОБА_2 завідомо неправдивих документів з метою позбавити особу права на законне нарахування пенсії та встановити розмір моральної та матеріальної шкоди завданими неправомірними діями, суд зауважує, що дій щодо складання таких документів з боку відповідача в даній справі не виявлено, надання чи неналежне надання відповідей на звернення позивача до Лозівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області в даній справі не оскаржується та судом не вбачається підстав для виходу за межі заявлених позовних вимог, оскільки не встановлено порушених прав позивача з цього приводу, які б підлягали поновленню судом.

Як встановлено з матеріалів справи та пояснень відповідача, відповіді на заяви позивача, в тому числі з приводу виконання постанови Лозівського міськрайоного суду у справі №629/4236/15-а від 19.07.2017 р., йому надавались з урахуванням наявних обставин.

Що стосується позовних вимог про обрахування та стягнення з відповідача моральної шкоди, суд зауважує, що обовязок визначити обґрунтований розмір моральної шкоди, завданий особі, законодавчо покладено саме на таку особу при зверненні до суду, проте не на суд.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в Постанові №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Враховуючи відсутність обґрунтування заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, зокрема її розміру, а також не встановлення судом в даній справі порушення прав позивача з боку відповідача, вказані позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про прийняття судом окремої ухвали суд зауважує, що згідно ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним субєктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Враховуючи, що судом в даній справі таких порушень закону з боку відповідача не виявлено, відсутніми є підстави для прийняття окремої ухвали.

В звязку з наведеним суд зазначає, що відповідно до приписів ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Також суд враховує, що будь-яке рішення чи дії субєкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні обєктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що обовязковою умовою правового захисту судом є наявність відповідного порушення субєктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

В даній справі судом таких порушень прав позивача з боку відповідача не встановлено, ним, відповідно до приписів ч.2 ст. 77 КАС України, належними та допустимими доказами доведено правомірність своїх дій, які тягнуть наслідком відсутність необхідності зобовязання відповідача вчинити дії, про які просив позивач згідно вимог позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 8, 242, 243, 245, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Начальника Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду. Або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 13 липня 2018 року.

Суддя О.В. Панченко