Справа № 813/1126/18
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/1126/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Михайленко Б.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом голови обслуговуючого кооперативу Садівниче товариство Цвіт Рясне ОСОБА_1 до Львівської міської ради, за участю третьої особи громадської організації Пам'ять про визнання протиправною відмову, зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

голова обслуговуючого кооперативу Садівниче товариство Цвіт Рясне ОСОБА_1 (далі голова СТ Цвіт Рясне ОСОБА_1, позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської міської ради (далі ЛМР, відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача громадської організації Пам'ять (далі ГО Пам'ять, третя особа), з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправною відмову Львівської міської ради в погодженні вибору місця розташування та наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовний розмір 0,7738 га для ведення садівництва на вул.І.Лукасевича у м.Львові членам обслуговуючого кооперативу Садівниче товариство Цвіт Рясне;

- зобовязати Львівську міську раду погодити вибір місця розташування земельної ділянки орієнтовний розмір 0,7738 га на вул.І.Лукасевича у м.Львові та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовний розмір 0,7738 га на вул.І.Лукасевича у м.Львові членам Обслуговуючого кооперативу Садівниче товариство Цвіт Рясне.

Ухвалою судді від 27.03.2018 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання у справі.

24.04.2018 протокольною ухвалою суду залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача громадську організацію Пам'ять.

11.06.2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 10.11.2017 року позивач подала до Львівської міської ради заяву про погодження вибору місця розташування та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва на вул. Лукасевича у м.Львові для членів СТ Цвіт Рясне. Однак, за наслідками розгляду звернення, управління земельних ресурсів містобудування Львівської міської ради відмовило у задоволенні заяви, покликаючись на те, що згідно з планом зонування Шевченківського району м.Львова, ділянка знаходиться в зоні КС 5 (зона розміщення обєктів 5-го класу санітарної класифікації (нормативна ССЗ 50м) згідно з планом зонування Шевченківського району м.Львова, затвердженим ухвалою Львівської міської ради від 21.05.2015 року №4657 Про затвердження містобудівної документації План зонування території м.Львова (зонінг). Том1, частина 4,5. Залізничний та Шевченківський райони де серед переважних, супутніх та допустимих видів забудови і іншого використання земельних ділянок не передбачено розміщення земельних ділянок для ведення садівництва. Тому, пакет документів було повернуто заявнику.

04.12.2017 року позивач повторно звернулася до Львівської міської ради. За наслідками розгляду повторного звернення, у задоволенні заяви було відмовлено, покликаючись на ухвалу Львівської міської ради від 21.05.2015 року №4657 із зазначенням причини, що на бажаній території не передбачено розміщення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків. Тому, пакет документів було повторно повернено позивачу. Крім цього, 12.12.2017 року на звернення позивача від 04.12.2017 року надано ще одну відмову, з якої вбачається, що лише після розроблення детального плату території в районі вул. ОСОБА_5 і затвердження його виконавчим комітетом Львівської міської ради може розглядатися питання про надання СТ Цвіт Рясне дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення садівництва по вул.І.Лукасевича. Вважаючи відмову безпідставною, позивач просить визнати її протиправною.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, відповіді на відзив, просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав, зазначених у відзиві та додаткових поясненнях. Зазначив, що відповідно до Порядку розроблення містобудівної документації затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України від 16.11.2011 №290 зміни до плану зонування території вносяться детальним планом території. Відповідно до ст. 19 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності детальний план території у межах населеного пункту визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Згідно з детальним планом території, обмеженої вул. ОСОБА_5, вул. Брюховицькою, лісовим масивом Брюховицького лісництва у м.Львові, запропонована позивачем до відведення ділянка знаходиться в зоні Л-1 озеленені території (неужитки, озеленені СЗЗ, круті схили) де, серед переважних, супутніх та допустимих видів забудови і іншого використання, розміщення земельних ділянок для ведення садівництва не передбачено. Враховуючи наведене, представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечив та просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін та третьої особи, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Рясне Руської ради народних депутатів Яворівського району Львівської області від 21.09.1992 року Про виділення земельних ділянок для ведення городництва жителям м.Львова /бувшого Рясне, Яворівського району/ було виділено для ведення городництва земельні наділи площею 0,05 га 0,15 га жителям міста Львова / бувшого Рясне Яворівського району/ з числа земель запасу Рясне Руської сільської ради народних депутатів урочищі біля церкви загальною площею 62 га.

Відповідно до протоколу № 1 зборів жителів Рясненського масиву, які користуються городами запасу Рясне Руської сільради, що знаходяться в Рясне міста Львова від 16.02.1997 року, створено городницьке товариство Червона Калина, що розташоване біля церкви та цвинтаря в с. Рясне.

05.06.2015 року голова городницького товариства Червона Калина звернулася до Львівської міської ради із заявою про погодження місця розташування земельної ділянки городницького товариства Червона Калина, орієнтовною площею 49,8 га.

Ухвалою Львівської міської ради №5115 від 30.09.2015 року Про затвердження городницького товариства Червона Калина проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, обмежених вул.І.Лукасевича вул.Брюховицька лісовий масив Брюховицького лісництва було:

- затверджено проект землеустрою;

- передано садово господарському товариству Червона Калина земельні ділянки загальною площею 0,2885 га на вул. ОСОБА_5 (садово городнє товариство Червона Калина) в оренду на 10 років для потреб товариства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (згідно додатку 1);

- надано громадянам (членам садово городнього товариства Червона Калина) земельні ділянки загальною площею 41,3851 га по вул. І.Лукасевича (садово городнє товариство ОСОБА_5) у власність для ведення садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення (згідно з додатком 2).

Близько 40 осіб не було внесено до списку громадян (членів городницького товариства Червона Калина), яким передаються земельні ділянки у власність для ведення садівництва. Після тривалих спроб вирішити вказану проблему, невнесені до списку особи створили обслуговуючий кооператив Садівниче товариство Цвіт Рясне.

Суд становив, що обслуговуючий кооператив Садівниче товариство Цвіт Рясне , було створено 22.06.2017 року користувачами земельних ділянок (15 осіб), орієнтовною загальною площею 0,7738 га, що розташовані у м.Львові по вул.І.Лукасевича.

На замовлення СТ Цвіт Рясне, ДП Західгеодезкартографія виготовило план земельної ділянки, яка сформована з земель паїв, наданих жителям міста Львова / бувшого Рясне Яворівського району/ з числа земель запасу Рясне Руської сільської ради народних депутатів урочищі біля церкви загальною площею 62 га на підставі рішення виконавчого комітету Рясне Руської ради народних депутатів Яворівського району Львівської області від 21.09.1992 року Про виділення земельних ділянок для ведення городництва жителям м.Львова /бувшого Рясне, Яворівського району/.

Згідно розробленого плану, земельна ділянка СТ Цвіт Рясне площею 0,7738 га, межує з земельними ділянками СГТ Червона Калина.

10.11.2017 року голова СТ Цвіт Рясне звернулася до ЛМР із заявою за №2-29519/АП-Л-2403 про погодження вибору місця розташування та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва по вул. І.Лукасевича у м.Львові для членів СТ Цвіт Рясне.

До вказаної заяви було долучено необхідний пакет документів, а саме:

- список членів СТ Цвіт Рясне із зазначенням площ ділянок кожного;

- план земельної ділянки СТ Цвіт Рясне, виготовлений ДП Західгеодезкартографія оригінали 2 екземпляри;

- копія Статуту СТ Цвіт Рясне;

- копія Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань СТ Цвіт Рясне;

- копія списку членів кооперативу, затвердженого Загальними зборами членів обслуговуючого кооперативу Садівниче товариство Цвіт Рясне протокол №1 від 21.06.2017 року;

- довідку із звітності з кількісного обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями на кожного члена СТ Цвіт Рясне (про відсутність реєстрації земельних ділянок) оригінал 15 штук;

- довідку №32-13-0.37-3579/169-17 від 19.08.2017 року з кількісного обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями про правовий статус земельної ділянки на якій розташовані землі членів СТ Цвіт Рясне оригінал;

- копії паспортів громадян України кожного члена СТ Цвіт Рясне та реєстраційних карток обліку платників податків 15 штук.

За результатами розгляду вказаної заяви, 24.11.2017 року Управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради надало відповідь за № 2403-5896, в якій зазначено, що згідно з планом зонування Шевченківського району м.Львова, ділянка знаходиться в зоні КС 5 (зона розміщення обєктів санітарної класифікації (нормативна ССЗ 50м). План зонування Шевченківського району м.Львова, затверджений ухвалою Львівської міської ради від 21.05.2015 року № 4657 Про затвердження містобудівної документації План зонування території м.Львова (зонінг). Том 1 частина 4, 5. Залізничний та Шевченківський район де серед переважних, супутніх та допустимих видів забудови і іншого використання земельних ділянок не передбачено розміщення земельних ділянок для ведення садівництва. У звязку з чим, було повернуто пакет документів.

04.12.2017 року голова СТ Цвіт Рясне повторно звернулася до ЛМР із заявою за №2-32310/АП-2403 з необхідним пакетом документів.

За результатами розгляду повторного звернення, 12.12.2017 року Управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради надало відповідь за № 2403-6201, в якій зазначило, що згідно з планом зонування Шевченківського району м.Львова, серед переважних, супутніх та допустимих видів забудови і іншого використання земельних ділянок не передбачено розміщення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків. У звязку з чим, було повернуто пакет документів.

Крім цього, 12.12.2017 року від Управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради надійшла повторна відповідь за № 2403-6198, надана на звернення СТ Цвіт Рясне. У вказаній відповіді зазначено, що лише після розроблення детального плану території в районі вул.І.Лукасевича і затвердження його виконавчим комітетом Львівської міської ради може розглядатися питання про накладення СТ Цвіт Рясне дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок дл ведення садівництва по вул.І.Лукасевича.

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Суд при вирішенні адміністративної справи виходив з наступного.

Спірні правовідносини регулюють Конституція України, Земельний Кодекс України, Закон України Про місцеве самоврядування та інші нормативно правові акти.

Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання, зокрема, щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про кооперацію обслуговуючий кооператив кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.

Згідно з ст. 22 вказаного Закону, земля кооперативу складається із земельних ділянок, наданих йому в оренду або придбаних ним у власність. Землі загального користування дачного кооперативу безоплатно передаються йому у власність із земель державної або комунальної власності відповідно до закону.

Частиною 1 ст.3 Земельного кодексу України (далі ЗК України) визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин, належить:

а) розпорядження землями територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст;

д) організація землеустрою;

е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів;

є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства;

ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства;

з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу;

и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом;

і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок;

ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст;

й) вирішення земельних спорів;

к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належать:

1) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону;

2) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ст.35 ЗК України, громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.

Земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо.

До земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування. Землі загального користування садівницького товариства безоплатно передаються йому у власність за клопотанням вищого органу управління товариства до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування на підставі документації із землеустрою, за якою здійснювалося формування земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Приватизація земельної ділянки громадянином - членом садівницького товариства здійснюється без згоди на те інших членів цього товариства.

Використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

За змістом ч.ч.2, 3 ст.22 ЗК України, до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначено ст. 123 ЗК України.

Так, відповідно до ч. 1 вказаної статті, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

- надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

- формування нової земельної ділянки (крім поділу та обєднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші обєкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

Частиною 2 ст. 123 ЗК України передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Надаючи правову оцінку відмови позивачу у погодженні вибору місця розташування та наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,7738 га для ведення садівництва по вул.І.Лукасевича у м.Львові членам СТ Цвіт Рясне, суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 123 ЗК України, підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відмова у наданні дозволу з інших підстав не допускається.

Аналізуючи наведені норми законодавства та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем дотримано вимог законодавства, які регулюють порядок звернення до органів місцевого самоврядування із заявою про погодження місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відмова відповідача у погодженні вибору місця розташування та наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,7738 га для ведення садівництва обумовлена тим, що бажана до відведення ділянка знаходиться в межах зони розміщення обєктів санітарної класифікації (нормативна ССЗ 50м). На підтвердження чого, відповідач покликався на План зонування Шевченківського району м.Львова, який затверджений ухвалою Львівської міської ради від 21.05.2015 року № 4657 Про затвердження містобудівної документації План зонування території м.Львова (зонінг). Том 1 частина 4, 5. Залізничний та Шевченківський район.

Однак, відповідач при обґрунтуванні відмови не конкретизував, яка саме площа бажаної до відведення ділянки знаходиться в зоні розміщення обєктів санітарної класифікації (нормативна ССЗ 50м), а послався лише на ухвалу Львівської міської ради від 21.05.2015 року № 4657 Про затвердження містобудівної документації План зонування території м.Львова (зонінг). Том 1 частина 4, 5. Залізничний та Шевченківський район.

Крім того, відповідачем у наданій відповіді від 12.12.2017 року №2403-6198 зазначено, що питання про надання позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва буде розглядатися після розроблення позивачем детального плану території у районі вул.І.Лукасевича і затвердження його виконавчим комітетом Львівської міської ради.

Суд зазначає, що земельне законодавство не покладає на осіб, які бажають одержати у користування земельну ділянку із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення обовязку з виготовлення детального плану території у районі, де розміщується бажана до відведення ділянка.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Львівської міської ради із заявою, встановленого зразка та долучив необхідний пакет документів.

Жодних зауважень до форми заяви та до долучених до неї документів у відповідача не було.

Крім того, суд зазначає, що ділянка, яку позивач бажає відвести для ведення садівництва межує з ділянкою членів СГТ Червона Калина, які в свою чергу розташовані поруч з цвинтарем с.Рясне та знаходяться в зоні КС 5 (зона розміщення обєктів 5 го класу санітарної класифікації (нормативна ССЗ 50м), відповідно до плану зонування Шевченківського району м.Львова, що затверджений ухвалою Львівської міської ради від 21.05.2015 року № 4657 Про затвердження містобудівної документації План зонування території м.Львова (зонінг). Том 1 частина 4, 5. Залізничний та Шевченківський район.

Водночас, суд звертає увагу, що вказана обставина не було перешкодою для погодження садово-городньому товариству Червона калина місця розташування земельних ділянок та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовної площею 49,8 га, обмежених вул. ОСОБА_5 вул. Брюховицькою лісовим масивом Брюховицького лісництва, у власність для ведення садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення на підставі ухвали Львівської міської ради №4762 від 19.06.2015 року Про погодження СГТ Червона калина місця розташування земельних ділянок та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, обмежених вул. ОСОБА_5 вул. Брюховицькою лісовим масивом Брюховицького лісництва.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що необґрунтованість відмови Львівської міської ради в погодженні позивачу вибору місця розташування та наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 0,7738 га для ведення садівництва на вул. І.Лукасевича у м.Львові членам Обслуговуючого кооперативу Садівниче товариство Цвіт Рясне, адже така не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, які визначені ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Тому, порушує права та законні інтереси позивача, які підлягають судовому захисту шляхом визнання такої відмови протиправною.

Водночас, суд наголошує, що відсутні підстави для зобов'язання відповідача погодити позивачу вибір місця розташування та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовного розміру 0,7738 га для ведення садівництва на вул. І.Лукасевича у м.Львові, оскільки адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у ч.2 ст.2 КАС України критеріям, не повинен втручатись у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог прав осіб, що звертаються до суб'єктів владних повноважень, без порушень принципу розподілу влади.

Надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, відповідно до ст.123 ЗК України, відноситься до виключних повноважень органу місцевого самоврядування.

Згідно ч. 4 ст. 245 КАС України, суд може зобовязати відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобовязує субєкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виходячи з наведеного, з метою ефективного захисту прав позивача та забезпечення реального виконання рішення суду, суд вважає за необхідне зобовязати Львівську міську раду вирішити питання щодо погодження місця розташування земельної ділянки орієнтовного розміру 0,7738 га на вул. І.Лукасевича у м.Львові та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 0,7738 га для ведення садівництва на вул.І.Лукасевича у м.Львові членам Обслуговуючого кооперативу Садівниче товариство Цвіт Рясне.

При цьому, при повторному розгляді вказаного питання відповідач в обовязковому порядку повинен враховувати висновки цього судового рішення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

На думку суду, в даному випадку суб'єктом владних повноважень порушено принцип юридичної визначеності, який є невід'ємним елементом принципу правової держави та верховенства права. Сутність принципу правової визначеності Європейський суд з прав людини визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п.74, від 20.05.2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява № 36900/03, п.37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер'їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п.119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків ("Лелас проти Хорваті", п.74).

У справі "Еліа СРЛ проти Італії" від 02.08.2001 року, заява № 37710/97 Європейський суд з прав людини розглядав заборону будівництва на земельній ділянці упродовж багатьох років, накладену у зв'язку з майбутнім вилученням ділянки для створення парку. Суд в цьому рішенні зазначив, що заборона на здійснення будівництва протягом зазначеного періоду позбавила заявника можливості повною мірою володіти та користуватися належним йому майном та встановив відсутність справедливого балансу між вимогами щодо забезпечення публічного інтересу та правом заявника на мирне володіння майном.

Щодо цього, суд звертає увагу, що відмова Львівської міської ради в погодженні позивачу вибору місця розташування та наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва на вул. І.Лукасевича у м.Львові, порушує права членів Обслуговуючого кооперативу Садівниче товариство Цвіт Рясне на мирне володіння майном, а саме використання бажаної до відведення ділянки.

Також суд зазначає, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем при відмові позивачу в погодженні вибору місця розташування та наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки дотримані були не в повному обсязі, що, в свою чергу, зумовило необхідність звернення позивача за захистом своїх порушених прав до суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 вказаного Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач доводи позивача щодо протиправності відмови Львівської міської ради в погодженні позивачу вибору місця розташування та наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не спростував та правомірність своїх дій суду не довів.

Тому, на підставі досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст. 139 КАС України, судові витрати у формі судового збору належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Львівської міської ради в погодженні вибору місця розташування та наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовного розміру 0,7738 га для ведення садівництва на вул. І.Лукасевича у м.Львові членам Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Цвіт Рясне».

Зобовязати Львівську міську раду вирішити питання щодо погодження місця розташування земельної ділянки орієнтовного розміру 0,7738 га на вул. І.Лукасевича у м.Львові та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовного розміру 0,7738 га для ведення садівництва на вул.І.Лукасевича у м.Львові членам Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Цвіт Рясне».

Стягнути на користь голови Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Цвіт Рясне» ОСОБА_1 (79069, м.Львів, вул.Брюховецька, буд.135; РНОКПП 41411718) з Львівської міської ради (79069, м.Львів, пл.Ринок, 1; ) за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого судового збору у розмірі 3 524 (три тисячі пятсот двадцять чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлено та підписано 17 липня 2018 року.

Суддя В.М. Сакалош