Справа № 818/1105/16
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 липня 2018 року

Київ

справа №818/1105/16

адміністративне провадження №К/9901/22207/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білоуса О.В.,

суддів - Данилевич Н.А., Желтобрюх І.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року (головуючий суддя Кунець О.М.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2017 року (головуючий суддя Старостін В.В., судді - Рєзнікова С.С., Бегунець А.О.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа Атестаційна комісія № 14 Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування рішення, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі - ГУ НП в Сумській області), третя особа Атестаційна комісія № 14 Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі - Атестаційна комісія № 14 ГУ НП в Сумській області), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила: визнати протиправними дії ГУ НП в Сумській області щодо призначення та проведення атестації позивача, визнати незаконними та скасувати рішення Атестаційної комісії № 14 ГУ НП в Сумській області, оформлене протоколом ОП № 15.00021209.0050774 від 10 серпня 2016 року та наказ ГУ НП в Сумській області від 29 вересня 2016 року № 279 о/с про звільнення її зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність); поновити позивача на посаді поліцейського Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУ НП в Сумській області; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2017 року, позов задоволено у повному обсязі. Визнано протиправними дії відповідача щодо призначення та проведення атестації позивача. Визнано незаконним та скасовано рішення Атестаційної комісії № 14 ГУ НП в Сумській області, оформлене протоколом від 10 серпня 2016 року ОП № 15.00021209.0050774 щодо визнання ОСОБА_2 такою, що не відповідає займаній посаді, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП в Сумській області від 29 вересня 2016 року № 279 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) старшого сержанта поліції ОСОБА_2 з посади поліцейського Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУ НП в Сумській області. Поновлено позивача на посаді поліцейського Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУ НП в Сумській області. Зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 2194,92 грн.

Не погодившись з ухваленими у справі судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, ГУ НП в Сумській області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просило рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

Справу згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 лютого 2018 року передано для розгляду касаційної скарги колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Білоуса О.В. (суддя-доповідач), ОСОБА_3, Желтобрюх І.Л.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження ними служби в Національній поліції України регулюються нормами Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII), пунктами 8, 9, 12 розділу XI якого передбачено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_2 проходила службу в органах внутрішніх справ України з лютого 2007 року на різних посадах, що підтверджується записами трудової книжки.

7 листопада 2015 року відповідно до наказу ГУ НП в Сумській області від 7 листопада 2015 року № 12 о/с позивача було призначено на посаду поліцейського Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУ НП в Сумській області з присвоєнням в порядку переатестування спеціального звання старший сержант поліції, тимчасово, на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку сержанта поліції ОСОБА_5.

11 лютого 2016 року ГУ НП в Сумській області видано наказ № 160 «Про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції в Сумській області», яким визначено провести атестування поліцейських та підпорядкованих підрозділів атестаційними комісіями ГУ НП України в Сумській області.

Наказом ГУ НП в Сумській області від 14 липня 2016 року № 992 затверджено персональний склад атестаційних комісій ГУ НП України в Сумській області, а також зазначено, що комісії у своїй діяльності повинні керуватися Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року № 1465 (далі - Інструкція).

10 серпня 2016 року за результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди Атестаційна комісія № 14 ГУ НП в Сумській області прийняла рішення, що ОСОБА_2 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби через службову невідповідність (протокол ОП № 15.00021209.0050774 від 10 серпня 2016 року).

Наказом ГУ НП в Сумській області від 29 вересня 2016 року № 279 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_2 звільнено із займаної посади поліцейського Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУ НП в Сумській області на підставі пункту 5 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (через службову невідповідність). Підстава: висновок атестаційної комісії.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з наступних мотивів, з якими погоджується колегія суддів касаційної інстанції.

Інститут атестування поліцейських передбачено Законом № 580-VIII відповідно до частини першої статті 57 якого, атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Відповідно до частини другої статті 57 Закону № 580-VIII атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наведений перелік підстав є вичерпним і розширенню не підлягає, а тому аналіз положень наведеної норми Закону дає підстави для висновку, що атестуванню підлягають лише ті поліцейські, які претендують на вищу посаду або щодо яких вирішується питання про переведення на нижчу посаду, або щодо яких вирішується питання щодо звільнення через службову невідповідність, а тому відповідно до списку поліцейських, які підлягають атестуванню (складається на підставі підпункту 2 пункту 1 розділу ІV Інструкції) слід включати лише тих поліцейських, відносно яких наявні підстави для проведення атестування, що передбачені частиною другою.

Тобто, кожна із зазначених у частині другій статті 57 Закону № 580-VIII підстав проведення атестування повинна бути пов'язана з певними передумовами, зокрема, атестування яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Як встановлено судами, атестацію позивача проведено в порядку атестації усіх поліцейських Національної поліції України з метою оцінки їх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри, що, на думку відповідачів, не суперечить приписам частини першої статті 57 Закону № 580-VIII.

Разом з тим, приписи частини першої статті 57 вказаного Закону не є самостійною підставою проведення атестування, оскільки цю норму слід застосовувати у системному взаємозв'язку з нормами частини другої статті 57 Закону № 580-VIII, в якій наведений вичерпний перелік підстав для проведення атестування, за відсутності яких проведення атестації є неправомірним.

Крім того, пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII передбачено, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Вказані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій встановили, що згідно наказу ГУ НП в Сумській області від 7 листопада 2015 року № 12 о/с позивача призначено на посаду поліцейського Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУ НП в Сумській області в порядку переатестування, як таку, що прибула з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціального звання «старший сержант поліції». При цьому, вказаний наказ містить лише застереження про тимчасовість призначення ОСОБА_2 на посаду на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_5, інших застережень про тимчасовість призначення позивача на посаду ГУ НП в Сумській області не зазначено, а тому питання про відповідність позивача вимогам до поліцейських було вирішено ще у листопаді 2015 року, у момент видання наказу про прийняття її на службу.

Враховуючи те, що нормами пункту 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII не передбачено можливості переатестації колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді, на яку їх вже призначено для подальшого проходження служби в органах поліції, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що атестування ОСОБА_2 проведено неправомірно та за відсутності визначених законом підстав.

Крім того, метою проведення атестації (для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність) є вирішення питання про можливість у той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби через службову невідповідність виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Аналізуючи матеріали атестування позивача, суди попередніх інстанцій зазначили, що зміст атестаційного листа ОСОБА_2, складеного її безпосереднім начальником, свідчить про те, що позивачу надано позитивну характеристику. В цьому ж атестаційному листі зроблено висновок про те, що ОСОБА_2 займаній посаді відповідає.

Відповідно до пункту 16 розділу IV Інструкції атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Разом з тим, аналізуючи надані документи та перевіряючи обставини справи, суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що відповідачами не доведено, що під час прийняття рішення про невідповідність позивача займаній посаді, атестаційною комісією враховувались обов'язкові критерії згідно з пунктом 16 розділу IV Інструкції, і, що за сукупністю оцінки усіх критеріїв позивач виявив себе як некваліфікований працівник, зокрема щодо низьких показників хоча б одного із встановлених критеріїв.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що атестаційна комісія, в порушення вимог статті 57 Закону № 580-VIII та пункту 16 розділу IV Інструкції не проводила глибокого і всебічного вивчення документів особової справи позивача, не аналізувала в сукупності повноту виконання позивачем функціональних обов'язків (посадових інструкцій), показників його службової діяльності, рівня теоретичних знань та професійних якостей, не враховувала наявність заохочень та дисциплінарних стягнень тощо, а тому таке рішення та наказ про звільнення підлягають скасуванню, а позов задоволенню.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній з 15 грудня 2017 року) передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

ГУ НП в Сумській області не доведено правомірність прийняття оскаржуваного наказу від 29 вересня 2016 року № 148 о/с про звільнення ОСОБА_2 з посади поліцейського Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУ НП в Сумській області.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правомірного висновку щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_2 про скасування зазначеного наказу та поновлення на посаді поліцейського Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУ НП в Сумській області.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року та ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2017 року ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Усі доводи та їх обґрунтування викладені у касаційній скарзі не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, тому підстави для скасування ухвалених судових рішень та задоволення касаційної скарги відсутні.

Згідно з частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області залишити без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді Н.А.Данилевич

І.Л.Желтобрюх