Справа № 811/1139/18
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року м. Кропивницький Справа № 811/1139/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сагуна А.В. розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (позивач) до Головного управління національної поліції в Чернігівській області (відповідач-1), Міністерства внутрішніх справ України (відповідач-2) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про:

- визнання протиправними дії Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо складення висновку від 03.10.2017 р. та матеріалів про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в сумі 112000,00 грн.;

- зобов'язання Головного управління Національної поліції в Чернігівській області розглянути матеріали та підготувати висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 на підставі пп.2 п.3Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. №850 у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності;

- зобов'язання Головного управління Національної поліції в Чернігівські області направити до Міністерства внутрішніх справ України матеріали щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомог відповідно пп.2 п.3 та пунктів 8-9 Порядку та умови призначення і виплаті одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або частково втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. №850 у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності з урахуванням раніше виплаченої суми;

- зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно пп.2 п.3 та пунктів 8-9 Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. №850 у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що на звернення до обох відповідачів після отримання групи інвалідності під час проходження служби в органах внутрішніх справ, йому було протиправно відмовлено у реалізації права щодо отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідністю згідно порядку № 850.

Представником відповідач-1 надано відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи це тим, що відповідач виплатив позивачу одноразову грошову допомогу, що підтверджується платіжним дорученням, тому вважає, що не вчиняв ніяких незаконних дій стосовно позивача (а.с. 145-148).

Представником відповідач-2 було надано відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити, оскільки позивач була звільнена з поліції, а тому отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідністю повинна регулюватись спеціальним законодавством, яке розповсюджується саме на працівників поліції, а не міліції (а.с. 110-114).

Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 177,181,183). Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 184).

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження.

Дослідивши та оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

Позивач проходив службу з 27.09.2005 по 06.11.2015 в органах внутрішніх справ України. ОСОБА_1 звільнена із служби в органах внутрішніх справ наказом УМВС України в Чернігівській області від 06.11.2015 № 416 о/с у зв'язку із переходом у встановленому порядку до органів Національної поліції України (а.с. 151).

З 07.11.2015 по 28.02.2016 позивач проходив службу в органах Національної поліції України (а.с. 151).

Наказом Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області від 28.02.2016 № 37 о/с ОСОБА_1 була звільнена з органів Національної поліції України, за п. 2 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» через хворобу, на підставі рапорту та свідоцтва про хворобу (а.с. 152).

Позивачу з 10.03.2016 встановлена 3 група інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в ОВС, що підтверджується довідкою МСЕК серії АВА №018935 (а.с.26).

18.09.2017 року до відповідача-1 надійшла заява ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленням III групи інвалідності (а.с. 153-154).

03.10.2017 року Головним управлінням було затверджено висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 155).

Згідно Наказу Головного управління національної поліції в Чернігівській області від 09.10.2017 року № 1686 ОСОБА_1 виплачено одноразову грошову допомогу у сумі 112000 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 26.12.2017 року № 8291 (а.с. 156-157).

Позивач вважає, що МВС України зобов'язане нарахувати та виплати йому одноразову грошову допомогу відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. N 850 (в подальшому Порядок № 850), у звязку з чим неодноразово звертався як до відповідача-2 так і до відповідача-1, на, що отримав відмови (а.с .34-37).

Надаючи правову оцінку, суд виходить з наступного.

Предметом спору у даній справі є наявність або відсутність правових підстав для отримання позивачем одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням йому інвалідності та визначення розміру цієї допомоги, саме згідно Порядку № 850.

Так, 07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію».

До набрання чинності вказаним Законом порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Порядком № 850.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання ст. 23 Закону України «Про міліцію» постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 затверджено Порядок № 850.

Відповідно до п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (п. 2 Порядку № 850).

Згідно п. 5 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (набрав чинності 07 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Разом з тим, за змістом п. 15 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно із ч. 2 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до ст. 97 - 101 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 916 від 12 вересня 2016 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 1277/29409 від 22 вересня 2016 року, п. 5 Розділу 1 Порядку № 4 доповнено пп. 4, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно із п. 1 Розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (п. 3 Розділу ІІІ Порядку №4).

За змістом пп. «в» п. 4. ч. 1 ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським, яким внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції встановлено IIІ групу інвалідності розмір одноразової грошової допомоги складає 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

З огляду на наведені обставини у позивача наявне права на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з установлення йому інвалідності, по причині захворювання, яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Разом з тим, аналіз норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та встановлені фактичні обставини дають підстави для висновку, що право у позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло у період дії Закону України «Про Національну поліцію». У зв'язку з цим необхідно зауважити, що позивачу підлягає нарахуванню і виплату одноразова грошова допомога у розмірі, передбаченому Законом України «Про Національну поліцію», а не Законом України «Про міліцію», оскільки підстави для її виплати виникли у позивача під час проходження служби поліцейського.

Зазначена позиція суду узгоджується з практикою Верховного Суду у справі № 554/155/17 (адміністративне провадження № К/9901/3128/17) постанова суду від 07 березня 2018 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, з урахуванням того, що вимоги позивача фактично стосуються зобовязання відповідачів нарахувати та виплатити одноразової грошової допомоги на підставі пп.2 п.3Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. №850, враховуючи те, що позивачу підлягає нарахуванню і виплату одноразова грошова допомога у розмірі, передбаченому Законом України «Про Національну поліцію», а не Законом України «Про міліцію», оскільки підстави для її виплати виникли у позивача під час проходження служби поліцейського, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Судових витрат, які підлягають стягненню на користь відповідачів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 139, 243, 246, КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 25005, РНОКПП НОМЕР_1, до Головного управління національної поліції в Чернігівській області, проспект Перемоги, 74, м. Чернігів, 14000, , Міністерства внутрішніх справ України, вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_2