Справа № 344/14804/16-а
Суддя: Антоняк Т. М.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/59/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Антоняка Т.М.,

секретаря ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_3 соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради. Вимогами позову просить визнати відмову ОСОБА_3 соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради у виплаті мені одноразової компенсації сімям, які втратили годувальника встановлену Законом України №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - протиправною; зобовязати ОСОБА_3 соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради виплатити його сімї одноразову компенсацію сімям, які втратили годувальника, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі шістдесяти мінімальних заробітних плат.

В судове засідання позивач не прибув, подавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку.

Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено, що публічно-правовий спір між сторонами виник з приводу відмови виплати позивачу одноразової компенсації сімям, які втратили годувальника встановлену Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом встановлено, що 26.09.2014 року помер ОСОБА_4 (батько позивача - а.с. 7), який мав статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліда 1 групи зі статусом інваліда війни (копія експертного висновку центральної міжвідомчої комісії МОЗ та МНС України від 27.03.2015 року №»1401 про встановлення причинного звязку хвороб, що привело до інвалідності та смерті мого батька ОСОБА_4 а.с. 8).

Встановлено, що позивач звернувся у ОСОБА_3 соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради із письмовою заявою про виплату сімї одноразової компенсації, передбаченої ст.48 Закону України №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_3 соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради № 76 від 14.07.2016 року позивачу відмовлено у проведенні вказаної виплати мотивуючи тим, право на одноразову компенсацію в разі втрати годувальника, має сімя, у якій є непрацездатні члени сімї , що були на утриманні годувальника (а.с. 10). У листі відповідача щодо розміру компенсації є посилання на Постанову КМУ від 14.05.2015 року №285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету міністрів України».

Виходячи із визначених частиною 4 ст.9 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами для визначення розміру одноразової компенсації, сімям які втратили годувальника підлягає застосуванню не Постанова КМУ від 20.04.2007 року за №649, а Закону України №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який має вищу юридичну силу, ст. 48 якого передбачає виплату цієї одноразової компенсації розмірі 60 мінімальних заробітних плат.

Крім того п.2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 встановлено, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів державного бюджету України, відповідно до Конституції України та Законів України, зокрема Закону №796-ХІІ.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом. Таким чином, одноразова компенсація сімям які втратили годувальника є формою соціального забезпечення громадян. Тобто, фактично ця компенсація є формою реалізації конституційного права громадян на соціальний захист.

Згідно Закону України №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України. За умови відсутності в державному бюджеті коштів на виплату одноразової компенсації сімям які втратили годувальника.

У справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до п.1 ст. 7 Закон України №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать особи із числа військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань. Тобто батько позивача відносився до інвалідів війни.

Посилання відповідача на постанову КМУ від 14.05.2015 року №285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету міністрів України» є безпідставною, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин, тобто на момент смерті батька чинною була постанова КМУ від 20.04.2007 року за №649 «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до п.1 ст. 10 Закону України №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» чинність цього Закону поширюється на сім'ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, тобто на позивача поширюється чинність цього Закону.

Згідно ст. 22 Закону України №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветерани війни та особи, на яких поширюється чинність цього Закону, звільняються від плати за оформлення документів, юридичні консультації, а також від судових витрат, пов'язаних з розглядом питань щодо їх соціального захисту.

На підставі викладеного, керуючись постановою КМУ від 14.05.2015 року №285, постановою КМУ від 20.04.2007 року за №649, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», керуючись ст. ст. 243, 250 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати відмову ОСОБА_3 соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради у виплаті ОСОБА_2 одноразової компенсації сімям, які втратили годувальника встановлену Законом України №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - протиправною.

Зобовязати ОСОБА_3 соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради виплатити сімї ОСОБА_2 одноразову компенсацію сімям, які втратили годувальника, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі шістдесяти мінімальних заробітних плат.

Стягнути з ОСОБА_3 соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради на користь Держави витрати по оплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Львівського Апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Антоняк Т.М.

Довідка: повний текст рішення складено 12.07.2018 року.