Справа № 815/2410/18
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2018-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2410/18
УХВАЛА
13 липня 2018 року м.Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Самойлюк Г.П., розглянувши матеріали позовної заяви Керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки до до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у розмірі 105177,65 грн., -
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави до ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, в якій позивач просить:
Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 25.05.2018р. позовну заяву залишено без руху та надано Керівнику Котовської місцевої прокуратури Одеської області 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.
11.07.2018р. (вх. ЕП/3902/18) від Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області надійшла інформація на вищевказаний запит, згідно якого ОСОБА_1, зареєстрований 26.01.1998р. за адресою: Одеська область, Котовський район, с.Коси.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 13.02.2018р. посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на автодорозі с. Оленівка, Чернігівська область-Одеська область, м. Подільськ (Котовськ) 581 км здійснено габаритно-ваговий контроль автомобіля (тягач) марки DАF модель EТ ХР 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1, з причіпом марки ЧМЗАП, модель 9991, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належать ОСОБА_1, про що складено акт № 0004354, з яким ознайомлено водія транспортного засобу ОСОБА_3
Актом про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів № 0004354 від 13.02.2018р. зафіксовано факт надання послуг з перевезення вантажу (комбайн зернозбиральний) по маршруту с. Оленівка Чернігівської області - м. Подільськ (Котовськ) Одеської області, 581 км, із перевищенням габаритних параметрів. При цьому встановлено, що фактична довжина транспортного засобу становить 22,8 м, в той час як допустима норма становить 22 м; фактична ширина становить 2,6 м, в той час як допустима норма становить 3,9 м; фактична висота становить 4,57 м, в той час, як допустима норма 4 м.
За результатами проведення габаритно-вагового контролю вищевказаного транспортного засобу складено акт № 0017098 від 13.02.2018 р. про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, а саме: надання послуг з перевезення вантажу (комбайн зернозбиральний) по маршруту с. Оленівка Чернігівської області - м. Подільськ (Котовськ) Одеської області, 581 км, із перевищенням осьових навантажень. В акті зазначено, що фактична маса становить 45,800 тонни, в той час, як допустима норма повної маси становить 40 тонн.
За результатами перевірки цього транспортного засобу посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки також складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, відповідно до яких відповідачу нараховано плату за проїзд 3195,50 євро.
04.04.2018р. від Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки до Прокуратури Одеської області надійшов лист з проханням здійснення представництва інтересів держави в особі Укртрансбезпеки в суді з питань стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з ОСОБА_1 у сумі 3195,50 євро.
Оскільки відповідач не сплатив суму за чинним розрахунком, Керівник Котовської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки звернувся із цим позовом до суду.
Частиною 3 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Згідно з п.5 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому субєкту законом.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Постановою Кабінету Міністрів України №103 від11.02.2015р. затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення №103).
Відповідно до п. 1 Положення №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Пунктом 4 Положення №103 передбачено, що основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.
Згідно пп.15 п.5 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.
Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України № 320 від 25.04.2018р. у Положенні про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11 лютого 2015 р., підпункт 27 пункту 5 після слова нарахування доповнено словами , вживає заходів щодо стягнення.
Відтак, відповідно до пп. 27 п. 5 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.
У відповідності з абз. 1 п. 8 Положення №103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015р. «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, ОСОБА_2 міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.
Таким чином, Укртрансбезпека є суб'єктом владних повноважень, якому надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Водночас відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є субєкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські обєднання, юридичні особи, які не є субєктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом субєкта владних повноважень:
1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського обєднання;
2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського обєднання;
3) про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України;
4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);
5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано субєкту владних повноважень законом.
У цій нормі процесуального права наведено вичерпний перелік випадків, у яких фізичні чи юридичні особи можуть бути відповідачами в адміністративному процесі за позовами суб'єктів владних повноважень. До компетенції адміністративних судів належать спори за зверненням суб'єкта владних повноважень, у яких одночасно можуть бути відповідачами фізичні особи, в чітко визначених законами України випадках.
Проте ані Конституцією України, ані законами України позивача (Укртрансбезпеку) не наділено правом звернення саме до адміністративного суду щодо стягнення грошових коштів за проїзд транспортного засобу з перевищенням нормативних вагових параметрів.
Крім того, за змістом ч. 2 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
Отже, адміністративні суди можуть розглядати вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватися шкоди, завданої лише суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. В іншому випадку спірні відносини з приводу відшкодування шкоди (стягнення збитків, у тому числі й на користь держави) носять приватноправовий характер та, як наслідок, не можуть бути предметом справи, віднесеної до адміністративної юрисдикції.
Аналогічну правову позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 червня 2018 року у справі № 820/1203/17 (провадження № 11-491апп18).
За приписами ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Європейський суд з прав людини в п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі Сокуренко і Стригун проти України зазначив, що фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін судом, встановленим законом у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Виходячи із суті права та інтересу, за захистом яких звернувся Керівник Котовської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі, суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження у справі за позовом Керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки до ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки вирішення даного спору віднесено до компетенції суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства, відповідно до підсудності, визначеної Цивільним процесуальним кодексом України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі у випадку, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Керуючись п. 1 ч.1 ст. 170, ст.ст. 242, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-
Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №815/2410/18 за позовом Керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки до до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у розмірі 105177,65 грн.
Роз'яснити, що вирішення даного спору здійснюється в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ч.5 ст.170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Ухвала може буде оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Г.П. Самойлюк