Справа № 522/7817/17
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/592/18
Справа № 522/7817/17
УХВАЛА

11 липня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться справа за позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Одеської міської ради №1642-VII від 08.02.2017 року «Про надання згоди на обєднання земельних ділянок, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, 30» в частині надання згоди на обєднання земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, 30, площею 0,1000 га, кадастровий номер :51:003:0117.

Згідно з автоматизованою системою документообігу суду при розподілі справ між суддями для розподілу вказана справа була розподілена на суддю Ільченко Н.А.

Ухвалою суду від 28.04.2017 року було відкрито провадження по справі.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 27.03.2018 року №901/0/15-18 про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у звязку з поданням заяви про відставку, на підставі службової записки помічника судді Ільченко Н.А. Іванової О.І., з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі, згідно розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В.. Ухвалою суду від 17.05.2018 року справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду в загальному позовному провадженні на 11.07.2018 року.

До суду 08.06.2018 року надійшла заява від представника відповідача про закриття провадження у даній справі. Посилалась на те, що зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач звернувся до суду за захистом свого цивільного права на земельну ділянку, зазначаючи, що вона належить йому на праві власності, тому вважає. що даний спір не підлягає розгляду за правилами КАС України. У даному випадку існує спір про право, яке повязане із захистом земельних прав, що є цивільно-правовим спором, тому вважає, що провадження у справі має бути закрите. Посилалась на аналогічні правові висновки, викладені ВСУ у постановах від 28.03.2018 року у справі №522/18500/13-а, від 01.06.2016 року у справі №569/23686/13-а.

Також, 08.06.2018 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

У судове засідання сторони не зявились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомили. Від представника відповідача ОСОБА_3 до суду надійшла заява, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності та задовольнити клопотання про закриття провадження у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку що провадження у даній справі підлягає закриттю.

Предметом позову є визнання протиправним та скасування рішення Одеської міської ради №1642-VII від 08.02.2017 року «Про надання згоди на обєднання земельних ділянок, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, 30» в частині надання згоди на обєднання земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, 30, площею 0,1000 га, кадастровий номер :51:003:0117.

У справі, яка розглядається, позивач звернувся до суду з позовом про захист свого інтересу, порушеного, на його думку, Одеською міською радою шляхом прийняття рішення №1642-VII від 08.02.2017 року «Про надання згоди на обєднання земельних ділянок, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, 30» в частині надання згоди на обєднання земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, 30, площею 0,1000 га, кадастровий номер :51:003:0117.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 06.04.2017 року, ОСОБА_1 зазначений власником спірної земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, 30, площею 0,1000 га, кадастровий номер :51:003:0117.

Тобто, у позивача є речове право на земельну ділянку, рішення щодо якої прийняла Одеська міська рада.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Спори на які поширюється юрисдикція адміністративних судів передбачені ст. 19 КАС України. Визначальною ознакою визначення юрисдикції адміністративних судів є наявність публічно-правового спору між сторонами.

Данай спір не підпадає під дію ст. 19 КАС України, оскільки не є публічно-правовим.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи.

Разом з тим відповідно до ч. 2 ст. 4, п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України (у редакції на час подання позову) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» визначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України в указаній редакції).

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно зі ст. 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Тобто в разі прийняття органом місцевого самоврядування рішення про передачу земельних ділянок у власність, подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися в порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Таким чином, якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін спору.

Зазначена правова позиція, висловлена ВСУ у постанові від 28.03.2018 року по справі №522/18500/13-а.

Таку правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 569/23686/13а, і ОСОБА_4 Верховного Суду не вбачає правових підстав відступити від цієї позиції.

Відповідно до статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (абз.1 ч. 1 ст. 238 КАС України).

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» указав, що фраза «судом, установленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» (заява № 7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12 жовтня 1978 року) висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 згаданої Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що зазначений спір не належить до юрисдикції адміністративних судів; що відносини, що виникли між сторонами є приватно - правовими, а отже, спір у сфері публічно - правових відносин в даному випадку відсутній.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що справа підлягає закриттю зважаючи на характер спірних правовідносин, суд вбачає, що дана справа підлягає розгляду цивільним судом.

Керуючись ст.ст. 2-13, 49, 166, 173, 180,183, ч.1 ст..238, 241,248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача задовольнити.

Провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського окружного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Повний текст ухвали суду складено 11.07.2018 року.

Суддя Л.В. Домусчі