Справа № 569/6310/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 липня 2018 року

м. Київ

справа №569/6310/16-а

адміністративне провадження №К/9901/20392/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стародуба О.П.,

суддів - Берназюка Я.О., Гриціва М.І.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2017р. (судді - Моніч Б.С., Жизневська А.В., Котік Т.С.) у справі за її позовом до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У травні 2016р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом в якому просила:

- визнати протиправними дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (яке є правонаступником управління Пенсійного фонду України в м. Рівне) щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати її пенсії за вислугу років в розмірі 90% від середньомісячної (чинної) заробітної плати відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції станом на час призначення пенсії) без обмеження максимального розміру пенсії на підставі довідки прокуратури Рівненської області №18-303 від 19.04.2016р. починаючи з 01.01.2016р.;

- зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України провести перерахунок призначеної пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції станом на час призначення пенсії) з розрахунку 90% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати згідно довідки прокуратури Рівненської області №18-303 від 19.04.2016р., починаючи з 01.01.2016р. без обмеження її максимального розміру з урахуванням раніше приведених виплат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що раніше призначена їй пенсія підлягає перерахунку в зв'язку із зміною заробітної плати працівникам прокуратури, у зв'язку з чим вважає відмову відповідача у такому перерахунку протиправною.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 22.11.2016р. позов задоволено.

Визнано протиправними дії Рівненського об'єднаного управління пенсійного фонду України (яке є правонаступником Управління пенсійного фонду України в м.Рівне) щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку та виплати пенсії за вислугу років в розмірі 90% відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції станом на час призначення пенсії) без обмеження максимального розміру пенсії на підставі довідки прокуратури Рівненської області №18-303 від 19.04.2016р. починаючи з 01.01.2016р.

Зобов'язано Рівненське об'єднане управління пенсійного фонду України провести ОСОБА_2 перерахунок призначеної пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції станом на час призначення пенсії) з розрахунку 90%від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати згідно довідки прокуратури Рівненської області №18-303 від 19.04.2016р., починаючи з 01.01.2016р. без обмеження її максимального розміру пенсії з урахуванням раніше проведених витрат.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2017р. постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 22.11.2016р. скасовано та ухвалено нову, якою у задоволенні позову відмовлено.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції не погодилась позивач, подала касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати судове рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги, посилається на те, що перерахунок призначеної їй пенсії має здійснюватися виходячи із норм законодавства, яке було чинним на момент призначення пенсії, оскільки право на перерахунок пенсії надане їй з моменту її призначення і на підставі діючого на час призначення пенсії законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті новий законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це суперечить ст. 22 Конституції України.

Крім того посилається на те, що відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність осіб.

Заперечуючи проти касаційної скарги відповідач просив у її задоволенні відмовити, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Посилався на те, що на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії положення ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» втратили чинність, а ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» умови та порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України, яким відповідний нормативно-правовий акт не прийнято

Крім того, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону №213-VІІ від 02.03.2015р. - з 01.06.2015р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно, в тому числі, до Закону України «Про прокуратуру». Тобто з 01.06,2015р. пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема, Законом №1789-ХІІ не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач з липня 2011 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Рівне Рівненської області, правонаступником якого є Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області, і отримує пенсію за вислугу років виходячи з розрахунку 90% відсотків розміру середньомісячної заробітної плати відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. (в редакції, чинній на час призначення пенсії).

На підставі постанови Рівненського міського суду від 15.06.2015р. позивачу здійснено перерахунок пенсії виходячи з розрахунку 90% від розміру середньомісячної заробітної плати.

22.04.2016р. позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції станом на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90 % від середньої заробітної плати, без обмеження максимального розміру, відповідно до Постанови КМУ №1013 від 09.12.2015р., до якої долучила довідку прокуратури Рівненської області №18-303 від 19.04.2016р.

Листом від 28.04.2016р. №297/10 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку її пенсії з посиланням на положення пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII, згідно якого з 01.06.2015р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, зокрема "Про прокуратуру".

Не погодившись із відмовою у перерахунку її пенсії, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення; нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону.

Крім того суд виходив з того, що право позивача на перерахунок пенсії за вислугу років передбачене і частиною 13 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697-VII, який набрав чинності з 15.07.2015р. В той же час, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, які мали би бути визначені Кабінетом Міністрів України відповідно до частини 20 статті 86 зазначеного Закону останнім не визначені, що, крім іншого, є підставою для застосування до спірних правовідносин частини 18 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ.

Крім того, суд зазначив, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В свою чергу, апеляційний суд, скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нову про відмову в позові виходив з того, що частиною 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (в редакції до 01.01.2015р.) було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Разом з тим, на час звернення позивача із заявою про перерахунок її пенсії правове регулювання відносин, що виникають у сфері пенсійного забезпечення прокурорів змінилося.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 р. №76-VІІІ, який набув чинності з 01.01.2015 р., до частини 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" внесено зміни. Після внесення змін, частина 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" викладена в наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Крім того, 15.07.2015р. набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" №1697-VII (далі - Закон №1697-VІІ), відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-ХІІ.

Відповідно до частини 20 статті 86 Закону №1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Також суд зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013, на яку посилається позивач, регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим працівникам прокуратури і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати. Тобто з 15.12.2015р. діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про прокуратуру"

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що оскільки що на час звернення позивача до відповідача з заявою про перерахунок пенсії чинним законодавством скасовано право на перерахунок призначених пенсій прокурорів у зв'язку з підвищенням окладів з 01.01.2015 року, а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, жодних підстав для визнання протиправними дій (бездіяльності) управління Пенсійного фонду та проведення перерахунку призначеної пенсії, не вбачається.

Також суд дійшов висновку, що норми законодавства щодо умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на час розгляду справи є чинними, не визнані неконституційними, а тому підлягають застосуванню всіма юридичними та фізичними особами.

Крім того, апеляційний суд дійшов висновку, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії, яку вона отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки апеляційного суду не спростовують і є безпідставними, оскільки право на перерахунок пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу, а тому, зважаючи, що на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії такої підстави для перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій як збільшення розміру заробітної плати на законодавчому рівні не встановлено, а Кабінетом Міністрів України будь-яких умов для перерахунку не визначено, правових підстав для здійснення такого перерахунку не існувало, а тому апеляційний суд обґрунтовано прийняв рішення про відмову у задоволенні позову.

Посилання позивача в обґрунтування касаційної скарги на те, що зміни в законодавстві, які звужують зміст та обсяг існуючих прав не повинні застосовуватися є безпідставними і висновки апеляційного суду не спростовують, оскільки відсутність правового врегулювання не може свідчити про звуження існуючих прав позивача саме з боку органів Пенсійного фонду.

Також безпідставним є посилання позивача на те, що відповідно до статті 58 Конституції України права на перерахунок пенсії не можуть бути позбавлені особи, які вже вийшли на пенсію, оскільки право на перерахунок пенсії у відповідної особи виникає станом на час виникнення обставин, з якими особа пов?язує право на такий перерахунок, а не з часу її виходу на пенсію.

Крім того, у спірний період положення Закону України "Про прокуратуру" щодо обмеження пенсій максимальним розміром діяли, неконституційними не визнавались, а тому підлягали застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні рішення апеляційний суд порушень норм матеріального та процесуального права не допустив, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Я.О. Берназюк

М.І. Гриців