Справа № 802/1585/18-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 липня 2018 р. Справа № 802/1585/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 (23400, АДРЕСА_1) до: Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області (23400, Вінницька область, смт Муровані Курилівці, вул. Соборна, 45) про: визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом до Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04.05.2018 року із запитом про доступ до публічної інформації звернувся до Мурованокуриловецької селищної ради щодо надання інформації про всі підприємства, установи, організації, фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які станом на 04.05.2018 використовують земельні ділянки та інше нерухоме майно, що належить до комунальної власності Мурованокуриловецької територіальної громади, в тому рахунку на умовах оренди.

Однак, 11.05.2018 року Мурованокуриловецька селищна рада за №02-13/183 відмовила позивачу у наданні інформації, в зв'язку із невідповідністю його предмета вимогам Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Позивач не погоджуючись із діями відповідача звернувся до суду із адміністративним позовом та просить суд:

дії Мурованокуриловецької селищної ради пов'язані із розглядом запиту ОСОБА_1 від 04 травня 2018 року про доступ до публічної інформації за №9 щодо надання інформації про всі підприємства, установи, організації, фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які станом на 04.05.2018 використовують земельні ділянки та інше нерухоме майно, що належить до комунальної власності Мурованокуриловецької територіальної громади, в тому рахунку на умовах оренди визнати протиправними;

зобов'язати Мурованокуриловецьку селищну раду розглянути запит ОСОБА_1 від 04 травня 2018 року про доступ до публічної інформації за №9 щодо надання інформації про всі підприємства, установи, організації, фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які станом на 04.05.2018 використовують земельні ділянки та інше нерухоме майно, що належить до комунальної власності Мурованокуриловецької територіальної громади, в тому рахунку на умовах оренди, у спосіб визначений Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Ухвалою суду від 07.06.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі та розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Стороною відповідача подано до суду відзив щодо заявлених позовних вимог ОСОБА_1, в якому просить у задоволенні адміністративного позову відмовити з огляду на наступне.

Позивач звертався до Мурованокуриловецької селищної ради з запитом щодо надання доступу не до документів, в яких міститься інформація, яка для нього становила інтерес чи отримання їх копій, а просив тільки надати таку інформацію. Своїми діями селищна рада ніяким чином не порушила права позивача, оскільки було проведено змістовний аналіз документів, в яких містилась запитувана інформація, та ОСОБА_1, у визначений Законом України "Про звернення громадян" строк, надано вичерпну відповідь, чим в повному обсязі задоволено його інтерес. При цьому, відповідач вказує, що позивач має на меті не захист своїх порушених прав, а дестабілізацію роботи виконавчого комітету селищної ради.

Позивач у своїй позовній заяві чітко не зазначає норми права, які б регулювали відносини, порушення яких допустила селищна рада, весь позов ґрунтується на припущеннях та хибному аналізу норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази суд встановив наступні обставини.

04.05.2018 року ОСОБА_1 із письмовим запитом №9 про доступ до публічної інформації звернувся до Мурованокуриловецької селищної ради щодо надання інформації про всі підприємства, установи, організації, фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які станом на 04.05.2018 використовують земельні ділянки та інше нерухоме майно, що належить до комунальної власності Мурованокуриловецької територіальної громади, в тому рахунку на умовах оренди.

Мурованокуриловецька селищна рада листом від 11.05.2018 року за №02-13/183 відмовила позивачу у наданні інформації. Вказана відмова мотивована тим, що відповідно до Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або, яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник інформації не володіє запитуваною інформацією, але зобов'язаний нею володіти (п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону №2939-VI).

Якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, без проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям «відображеності та задокументованості» і є публічною.

Для відповіді на запит ОСОБА_1 необхідно створити інформацію з проведенням додаткового змістовного аналізу.

На підставі вищенаведеного, одержавши запит на інформацію, який подано згідно із Законом № 2939-УІ, проте який за своїм змістом є зверненням громадянина відповідно до Закону України "Про звернення громадян" (далі - Закон №393/96-ВР), Мурованокуриловецька селищна рада, як розпорядник інформації відмовила у задоволенні такого запиту через невідповідність його предмета вимогам закону (пункт 2 частини п'ятої статті 19, пункт 4 частини першої статті 22 Закону № 2939-VI), та з урахуванням принципів добросовісності і розсудливості цей запит розглянуто відповідно до Закону № 393/96-ВР.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з положеннями статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Зазначена норма кореспондується із ст. 34 Конституції України, якою передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно статей 5, 7 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Право на інформацію охороняється законом.

Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати право особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес є Закон України «Про доступ до публічної інформації» №2939-VI від 13.01.2011 року (далі - Закон №2939-VI).

Законом регламентований порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 2 ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації забезпечується шляхом надання відповіді на інформаційний запит. Право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених Законом (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №2939-VI). Доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію (ч. 2 ст. 5 Закону №2939-VI).

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту, (ч. 1, 2 ст. 19 Закону №2939-VI).

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; 4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Виходячи із системного аналізу зазначених правових норм, на розпорядників публічної інформації покладено обов'язок надавати на запити зацікавлених осіб вже реально існуючу на момент отримання запиту (тобто раніше створену і в силу цього вже наявну в розпорядженні) інформацію.

Вказана норма не містить вичерпного переліку суб'єктів владних повноважень, як розпорядників публічної інформації, оскільки містить вказівку на те, що такими є і інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства.

Статтею 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що система місцевого самоврядування включає, зокрема, сільського, селищного, міського голову.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12 цього Закону сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста, очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Згідно п. 14 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства.

Таким чином, до повноважень сільського, селищного, міського голови, які надані йому Законом віднесено питання щодо представництва територіальної громади, ради та її виконавчого комітету у відносинах з державними органами, а також громадянами, а тому під час виконання цих повноважень, такий є суб'єктом владних повноважень, а відповідно, розпорядником інформації, що стосується цих питань.

Відтак, запитувана інформація є публічною, яка створена в процесі виконання суб'єктом владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством; заздалегідь відображена та задокументована на паперовому носії; знаходиться у володінні відповідача.

Статтею 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту лише в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини 2 статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною 5 статті 19 цього Закону.

У листі від 11.05.2018 року за №02-13/183 на запит позивача від 04.05.2018 року відповідач посилається на те, що у запиті позивача має бути загальний опис інформації або вид, назва, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо.

Однак, позивачем у запиті чітко відзначено, що запитувана інформацію стосується підприємств, установ, організацій, фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують земельні ділянки та інше нерухоме майно, що належить до комунальної власності Мурованокуриловецької територіальної громади. Відтак, позивачем саме запитувалась та інформація, назви, реквізити щодо яких зроблено запит, а тому у запитувача ці відомості відсутні.

Також, слід відзначити, що частиною 5 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Право одержувати та передавати інформацію є виразною частиною права на свободу вираження поглядів, передбачену статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це право забороняє загалом уряду обмежувати одержання особою інформації, яку інші бажають чи можуть забажати їй передати (рішення у справі «Леандер проти Швеції» (Leander v. Sweden) від 26 березня 1987 року.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що звернення ОСОБА_1 від 4 травня 2018 року є запитом на інформацію в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», з огляду на що позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача в частині зобов'язального характеру, то такі вимоги є похідними від першої, а відтак підлягають задоволенню в силу того, що похідна вимога залежить від задоволення іншої/основної вимоги (п.23 ст. 4 КАС України).

Приймаючи до уваги наведене та вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову судові витрати покладаються на суб'єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Мурованокуриловецької селищної ради щодо неналежного розгляду запиту ОСОБА_1 від 04 травня 2018 року про доступ до публічної інформації за №9 у наданні інформації про всі підприємства, установи, організації, фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які станом на 04.05.2018 використовують земельні ділянки та інше нерухоме майно, що належить до комунальної власності Мурованокуриловецької територіальної громади, в тому рахунку на умовах оренди.

Зобов'язати Мурованокуриловецьку селищну раду розглянути запит ОСОБА_1 від 04 травня 2018 року про доступ до публічної інформації за №9 щодо надання інформації про всі підприємства, установи, організації, фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які станом на 04.05.2018 використовують земельні ділянки та інше нерухоме майно, що належить до комунальної власності Мурованокуриловецької територіальної громади, в тому рахунку на умовах оренди, у спосіб визначений Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Стягнути на користь ОСОБА_1 (23400, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області (23400, Вінницька область, смт. Муровані Курилівці, вул. Соборна, 45, ) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн. 60 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено: 11.07.2018

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна