Справа № 320/4354/17(2-а/320/183/17)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2018 року справа № 320/4354/17(2-а/320/183/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Лукманової О.М. Божко Л.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 листопада 2017 року (головуючий суддя Редько О.В.,)

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії.

Позов обґрунтовано тим, що позивач отримує пенсію за віком з 17 листопада 2003 року. Відповідно до записів в трудовій книжці за № 15-16, вона працювала в ТОВ «Мелітопольська трикотажна фабрика «Надія» (яке є ліквідованим з 2008 року) з 09.02.2004 року по 01.02.2008 рік. Із індивідуальних даних про застраховану особу їй стало відомо про те, що заробітна плата, яку вона отримувала в ТОВ «Мелітопольська трикотажна фабрика «Надія» в 2007 році не була зарахована для обчислення розміру пенсії.

03 травня 2017 року позивачка звернулась до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про перерахунок пенсії за віком. Однак, відповідно до повідомлення про відмову в перерахунку пенсії № 801071 від 12.05.2017 року, їй було відмовлено у перерахунку у зв'язку з тим, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу за 2007 рік по ТОВ «Мелітопольська трикотажна фабрика «Надія» інформація відсутня, тобто товариством не були подані дані про її заробітну плату за 2007 рік до системи персоніфікованого обліку.

Відповідно до записів в трудовій книжці за № 15-16, позивачка вказує, що дійсно працювала в ТОВ «Мелітопольська трикотажну фабрика «Надія» з 09.02.2004 року по 01.02.2008 рік. Окрім того, нарахування їй заробітної плати в 2007 році підтверджується архівною довідкою № П-128 від 24.04.2017 року.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов'язано відповідача внести індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 в систему персоніфікованого обліку на підставі довідки про заробітну плату за 2007 рік, виданої виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради Запорізької області № П-128 від 24.04.2017 року та провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітку за 2007 рік.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що з огляду на те, що відповідно до записів в трудовій книжці за № 15-16, ОСОБА_1 працювала в ТОВ «Мелітопольська трикотажна фабрика «Надія» (яке є ліквідованим з 2008 року) з 09.02.2004 року по 01.02.2008 рік.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем (Мелітопольським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області) подано апеляційну скаргу, згідно якою просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки пенсія позивачу вже була призначена.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач отримує пенсію за віком з 17 листопада 2003 року, що підтверджується пенсійним посвідченням (серія АД № 233869)./а.с.6/

Відповідно до записів в трудовій книжці за № 15-16, позивачка працювала в ТОВ «Мелітопольська трикотажна фабрика «Надія» (яке є ліквідованим з 2008 року) з 09.02.2004 року по 01.02.2008 рік./а.с.7-8/

03 травня 2017 року позивачка звернулась до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про перерахунок пенсії за віком.

Відповідно до повідомлення про відмову в перерахунку пенсії № 801071 від 12.05.2017 року, позивачці було відмовлено у перерахунку у зв'язку з тим, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу за 2007 рік по ТОВ «Мелітопольська трикотажна фабрика «Надія» інформація відсутня, тобто товариством не були подані дані про її заробітну плату за 2007 рік до системи персоніфікованого обліку./а.с.10/

Нарахування заробітної плати в 2007 році підтверджується архівною довідкою № П-128 від 24.04.2017 року./а.с.9/

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення»

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Згідно ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування розроблений Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 8 цього Закону передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За приписами ч.1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого12 серпня 1993 року постановою Кабінету Міністрів України № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п. 2.21 постанови Пенсійного фонду України № 22-1, 25.11.2005 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» документами, які підтверджують, що особа не працює (не провадить діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), є: трудова книжка, індивідуальні відомості про застраховану особу, що надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно з додатком 1 до Положення, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення , та відомості про відсутність інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця за наявними в органі, що призначає пенсію, даними.

У разі працевлаштування (початку діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи-підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання заяви. Заява може бути подана особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або надсилається поштовим відправленням.

При цьому відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особа надає на вимогу органу, що призначає пенсію, документи, що засвідчують відповідні відомості (у тому числі копію трудової книжки із записом про працевлаштування та/або копію цивільно-правового договору).

Відповідно до записів в трудовій книжці за № 15-16, ОСОБА_1 працювала в ТОВ «Мелітопольська трикотажна фабрика «Надія» (яке є ліквідованим з 2008 року) з 09.02.2004 року по 01.02.2008 рік./а.с.7-8/

Отже, виходячи з викладених доводів, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, виходячи з обставин справи та норм законодавства України, що регулює дані правовідносини, права, свободи та інтереси позивача захищені, а права та інтереси відповідача не були порушені.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду згідно ч.2 ст. 325 КАС України набирає законної сили з моменту підписання суддями (03.07.2018) та відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню не підлягає, оскільки в силу п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС дана справа є справою незначної складності.

В силу п. 2 частини 5 ст. 328 КАС постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів в порядку та строки, встановлені ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 03.07.2018р.

Головуючий суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко