Справа № 639/1638/18
Суддя: Гаврилюк С. М.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/1638/18
Провадження № 2-а/639/80/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С. М.,

секретар судового засідання Макушенко Т. В.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу № 639/1638/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Харкові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії БР № 898671 від 24.03.2018, винесену інспектором роти № 2 батальйону № 4 УПП у м. Харкові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1, про притягнення позивача за порушення правил дорожнього руху, а саме п.п. 31.4.7 е, 31.3 б, 2.3 в ПДР України, відповідальність за які передбачена ч.ч. 1, 3, 5 ст. 121 КУпАП, та закрити адміністративне провадження у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 24.03.2018 інспектором роти № 2 батальйону № 4 УПП у м. Харкові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 було складено постанову серії БР № 898671 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за порушення п.п. 31.4.7 е, 31.3 б, 2.3 В ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1, 3, 5 ст. 121 КУпАП.

Проте, позивач вважає, що така постанова не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, оскільки в постанові відповідач зазначив, що позивач 24.03.2018 о 16:22 керував транспортним засобом Fiat Doblo, державний номер НОМЕР_1, який своєчасно не пройшов обовязковий технічний контроль.

Однак, позивач вказує, що згідно законодавства України обовязковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі усіх типів, а автомобіль позивача є саме таким.

Крім того, при складанні постанови відповідач не відібрав пояснення або заперечення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до постанови не додано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

У звязку з викладеним ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення.

Суд, вислухавши відповідача, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення обґрунтованого адміністративного позову з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 898671 від 24.03.2018, складеної інспектором роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Харкові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 3, 5 ст. 121 КУпАП притягнуто ОСОБА_2 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_2 24.03.2018 о 16 год. 22 хв. в Харківській області на а/д М-03 429 км, керуючи транспортним засобом Fiat Doblo (ОСОБА_3 О.), номерний знак НОМЕР_1, з відсутніми передбаченими конструкцією бризковиками на транспортному засобі, який підлягає обовязковому технічному контролю, та своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.4.7 е та 31.3 б ПДР України, а також обладнаний ременем пасивної безпеки, та був не пристебнутий ременем безпеки чим порушив п. 2.3 В ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч. 1, 3, 5 ст. 121 КУпАП (а.с. 9).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень..

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом № 1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбаченого частинами першою, другою, третьою, пятою і шостоюст. 121 КУпАП.

Як передбачено п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, другою, третьою, пятою і шостоюст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона не містить визначених та обовязкових реквізитів, передбачених ч. 3 ст. 283 КУпАП та додатком 5 до Інструкції, а саме: не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові, яка оскаржується, відсутні відомості про те, яким технічним засобом здійснено фото- або відеозапис; відповідачем взагалі не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення винесене лейтенантом поліції ОСОБА_1 про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 3, 5 ст. 121 КУпАП.

Більш того в п. 5 постанови, яким передбачено зазначення марки та моделі транспортного засобу, відповідач вніс недостовірні відомості, зазначивши «Fiat Doblo (ОСОБА_3 О.)» (а.с. 9).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач не відібрав пояснення або заперечення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про що відповідачем зроблено відповідний запис у постанові (а.с. 9). До постанови про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 3, 5 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, жодних фактичних даних, які б давали можливість встановити наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення на момент складання постанови, відповідачем не надано, що не дає можливості перевірити достовірність обставин, на підставі яких позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення субєкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем порушено вимоги пунктів 9 та 10 Розділу IV Інстуркції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України 06.11.2015 № 1376, якими передбачено, що бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком.

При винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення у ній зазначаються, зокрема, у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, імя та по батькові особи, яка винесла постанову» - прізвище, імя, по батькові посадової особи органу поліції, яка винесла постанову, та орган поліції (повністю, без скорочень).

А також порушено вимоги пункту 8 Розділу XIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, відповідно до якого заповнення в письмовій формі протоколів про адміністративні правопорушення, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, тимчасових дозволів здійснюється чорнилом (пастою) чорного або синього кольору. Записи здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, імя, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, імя, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, місце проживання (перебування) особи, яка притягається до відповідальності, а також посада, спеціальне звання та прізвище, імя, по батькові поліцейського записані недрукованими літерами (а.с. 9).

Також, відповідачем не враховано положення п. 1 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», якими передбачено, що обов'язковому технічному контролю не підлягають, зокрема, легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки Fiat моделі Doblo, номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, у графі «тип» зазначено «фургон маловантажний-В», у графі «повна маса» зазначено «1935» (а.с. 7).

До категорії «В» відносяться автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, восьми, про що зазначено в пункті 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340.

У відповідності до положень статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев'ять з місцем водія включно.

Таким чином, у відповідача взагалі не було підстав притягувати позивача до відповідальності за ч.ч. 1, 3, 5 ст. 121 КУпАП.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 3, 5 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 245 того ж Кодексу при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

На підставі п. 3 ст. 288 КУпАП може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно ст. 44 КАС України, особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки та зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Особи, які беруть участь у справі, мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

Згідно з частинами 2 та 5 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідачем не надано будь-яких достовірних доказів на підтвердження обґрунтованості винесеної постанови від 24.03.2018, а отже суд дійшов до висновку, що постанова серії БР № 898671 від 24.03.2018 по справі про адміністративне правопорушення та про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону, постанова не підтверджує скоєння позивачем адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, скасування постанови серії БР № 898671 від 24.03.2018 по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 3, 5 ст. 121 КУпАП, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 3, 5 ст. 121 КУпАП.

Керуючись ст. 19 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 6, 7, 9, 11, 44, 73-78, 90, 241-246, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Харкові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 898671 від 24.03.2018 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 3, 5 ст. 121 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень визнати протиправною та скасувати.

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 3, 5 ст. 121 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень закрити на підставі ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МК № 702592, виданий 1 МВМ Жовтневого РВ ХМУ УМВС України в Харківській обл. 02.02.1998, адреса реєстрації: 61090, м. Харків, вул. Петра Набойченка, 72-А.

Відповідач: інспектор роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Харкові ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1, адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка, 315 А, .

Пвоне рішення складено 12.07.2018.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя С. М. Гаврилюк