Справа № 686/9475/18
Суддя: Салоїд Н. М.
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/9475/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2018

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючої - судді Салоїд Н.М.,

при секретарі Лоб І.А.,

за участі представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом

ОСОБА_2

до

Департаменту патрульної поліції

про визнання дій незаконними та скасування постанови про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в :

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що постановою серії БР № 185531 від 16 березня 2018 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що він 16.03.2018 року о 09 годині 07 хвилин, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21114», державний номерний знак НОМЕР_1, в районі будинку № 5/2 по вул. Зарічанській у м. Хмельницькому зупинив транспортний засіб у такий спосіб, що унеможливлює зустрічний розїзд або обїзд транспортного засобу зі стоянки поблизу будинку 5/2 по вул. Зарічанській в м. Хмельницькому, чим порушив п. 15.9 «ж» Правил дорожнього руху України.

Вважає винесену постанову незаконною, оскільки розгляд справи відбувся не за місцем його вчинення та за відсутності доказів його вини у порушенні Правил дорожнього руху. Просить визнати дії інспектора роти №2 батальйону УПП у Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладання стягнення у вигляді штрафу 510 грн. незаконними, скасувати постанову БР№185531 від 16 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладання стягнення у вигляді штрафу 510 грн., а провадження по справі закрити.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Суду пояснив, що він заїхав на стоянку за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 5/2, проте завершити маневр паркування автомобіля на вільне паркувальне місце йому завадив автомобіль Шевроле Лачеті, в звязку із чим було він зупинив свій автомобіль. Не вважає себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Представник відповідача заперечив проти позову, посилаючись на те, що інспектор при винесенні постанови діяв в порядку та у спосіб, що визначені законом. Позивач порушив Правила дорожнього руху внаслідок зупинки керованого ним транспортного засобу у місці, де був неможливим його обїзд, що підтверджується відеозаписом з місця скоєння правопорушення.

2. Процесуальні дії у справі.

Позовна заява надійшла до суду 02.05.2018 року.

Ухвалою суду від 03.05.2018 року адміністративний позов було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви пять днів з дня отримання копії ухвали.

10.05.2018 року позивач подав до суду матеріали на усунення недоліків позовної заяви, а також заявив клопотання про поновлення строку для звернення до суду.

Ухвалою суду від 14.05.2018 року у справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні 26.06.2018 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення суду.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Заслухавши доводи позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи доказами, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

16 березня 2018 року позивач ОСОБА_2 здійснив зупинку керованого ним транспортного засобу всупереч підп. «ж» п. 15.9 Правил дорожнього руху України, а саме в такий спосіб, що унеможливлює зустрічний розїзд або обїзд транспортного засобу зі стоянки, що підтверджується відеозаписом з місця скоєння правопорушення, фототаблицями до нього та відібраними на місці сконання правопорушення поясненнями свідків, правопорушника і потерпілого (арк. спр. 31, 33 37, 39, 40).

Того ж дня інспектором роти № 2 батальйону УПП у Хмельницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_3 було складено постанову серії БР № 185531 (арк. спр. 9), за якою позивача ОСОБА_2 було притягнуто за вище зазначені дії до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Того ж дня позивач звернувся до УПП в Хмельницькій області ДПП з заявою про скасування винесеної щодо нього постанови, однак її залишено без змін, а заяву без задоволення, що підтверджується листом від 26.03.2018 року за вих. № П-184/41/18/02-2018 (арк. спр. 12), заявою ОСОБА_2 від 16.03.2018 року (арк. спр. 32), довідкою за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 від 26.03.2018 року (арк. спр. 41).

16.04.2018 року постанову надіслано для примусового виконання до Другого ВДВС м. Хмельницький, внаслідок чого 25.04.2018 року за нею відкрито виконавче провадження, про що того ж дня надіслано повідомлення позивачу. Зазначені обставини підтверджуються супровідним листом від 16.04.2018 року за вих. № 7439/41/18/2018 (арк. спр. 10), постановою про відкриття виконавчого провадження від 25.04.2018 року та супровідним листом від 25.04.2018 року за вих. № 27335 (арк. спр. 11).

Повідомлення про результати розгляду своєї заяви позивач отримав від відповідача особисто 02.05.2018 року, що підтверджується його власноручним підписом на примірнику цього повідомлення, наданому відповідачем (арк. спр. 42).

Того ж дня (02.05.2018 року) позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

4. Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Позивач обґрунтовує поданий позов тим, що поліцейський протиправно виніс постанову на місці вчинення адмінправопорушення і без розгляду адміністративної справи. Однак суд такі доводи оцінює критично і до уваги їх не бере, виходячи з наступного.

У відповідності до статті 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Тобто інспектор виніс оскаржувану постанову у належному місці.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язані з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і ін.

Як вбачається з наданого відповідачем та наявного у справі відеозапису з місця скоєння правопорушення, інспектор дотримався процедури розгляду справи та діяв в межах наданих йому повноважень і у спосіб, визначений законом. Зокрема, він ретельно зясував дійсні обставини справи, відібрав пояснення від позивача, потерпілого та свідків, здійснив фото- та відеофіксацію, повідомив позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення, розяснив йому його процесуальні права, в тому числі право скористатися юридичною допомогою та послугами перекладача, від чого позивач відмовився, а після складання постанови вручив її копію та детально розяснив порядок оскарження постанови та її виконання.

Крім того, інспектором було правильно застосовано необхідне законодавство.

Так, згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до підп. «ж» п. 15.9. Правил дорожнього руху України, зупинка забороняється у місцях, де буде неможливим зустрічний роз'їзд або об'їзд транспортного засобу, що зупинився.

Позивач дійсно здійснив зупинку у місці, де був неможливим зустрічний роз'їзд або об'їзд його автомобіля.

Згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП, порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порушення позивачем підп. «ж» п. 15.9. Правил дорожнього руху України спричинило неможливість виїзду автомобіля НОМЕР_2, належного потерпілому ОСОБА_4, тобто на дії позивача поширюється дія ч. 3 ст. 122 КУпАП, а стягнення накладено у відповідності до визначеного цією статтею (17 грн. х 30 = 510 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши в сукупності здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що представником відповідача в судовому засіданні доведені наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення та правомірність дій інспектора, пов'язаних зі винесенням постанови в справі про адміністративні правопорушення серії БР № 185531 від 16.03.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ознаками ч.3 ст. 122 КУпАП і накладення на нього штрафу в розмірі 510 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 9, 72, 73, 77, 192, 211, 241, 245, 246, 286 КАС України, ч. 3 ст. 122, ст. ст. 268, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», підп. «ж» п. 15.9. Правил дорожнього руху України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій незаконними та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанову інспектора роти №2 батальйону УПП у Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 серії БР № 185531 від 16 березня 2018 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом 10 діб з часу його проголошення через суд, який постановив оскаржуване рішення.

Повний текст рішення суду складено 02.07.2018 року.

Суддя: