Справа № 813/807/18
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/4092/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Мікули О. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року у справі № 813/807/18 (рішення ухвалено у м. Львові судом у складі головуючого судді Гулика А. Г., повний текст рішення виготовлений 17 квітня 2018 року) за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Будпостач» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ТОВ «Будпостач» звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позивач просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 16.11.2017 № НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 74 431, 65 грн та від 16.11.2017 № НОМЕР_2 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 158 358, 54 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що податковий орган прийшов до помилкового висновку про відсутність з вини платника реєстрації акцизної накладної/розрахунку коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних протягом більш як 120 календарних днів після дати, на яку платник податку зобовязаний скласти акцизну накладну/розрахунок коригування, оскільки ТОВ «Будпостач» фактично не отримувало та не відвантажувало споживачам паливно-мастильні матеріали, а також не здійснювало фактичного відпуску споживачам таких товарів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року, яке прийнято в порядку спрощеного позовного провадження, позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 16.11.2017 № та №.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління ДФС у Львівській області, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, без повного зясування усіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. Судом не враховано, що відповідно до пп. 212.1.15 ст. 212 Податкового кодексу України особа, яка реалізує пальне є платником єдиного податку. Згідно з пп. 231.1 ст. 213 Податкового кодексу України платник податку при реалізації пального зобовязаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи. Оскільки камеральною перевіркою встановлено порушення позивачем п. 1202.2 ст. 120 Податкового кодексу України, зокрема, відсутність з вини платника реєстрації акцизної накладної/розрахунку коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних протягом більш як 120 календарних днів після дати на яку платник податку зобовязаний скласти акцизну накладну/розрахунок коригування, тому оскаржувані податкові-повідомлення рішення, якими до ТОВ «Будпостач» застосовано штрафні (фінансові) санкції, є правомірними.

Оскільки суд першої інстанції зазначеного не врахував, апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову позивачу в задоволенні позову.

На адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «Будпостач», в якому позивач, посилаючись на доводи позовної заяви, просить апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який апеляційну скаргу підтримав, представника позивача, яка просить апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Будпостач», суд першої інстанції прийшов до висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень відповідача, оскільки позивач не здійснював операцій з фактичним отриманням та відпуском пального, тому в нього не виникло обовязку реєстрації акцизної накладної/розрахунку коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

У справі встановлено, що ТОВ «Будпостач» займається господарською діяльністю, а саме: оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (код КВЕД 46.73).

На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 розділу І Податкового кодексу України, в порядку ст. 76 розділу II Податкового кодексу України завідувачем сектору адміністрування акцизного податку та обслуговування акцизних складів та податкових постів території обслуговування Стрийської ОДПІ управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_3 проведено камеральні перевірки ТОВ «Будпостач» щодо порушення порядку реєстрації акцизних накладних та розрахунків коригування до таких акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних за період з 01.04.2016 по 31.05.2017 та щодо порушення встановленого порядку взяття на облік (реєстрації) у контролюючих органах здійснення операцій з реалізації пального без реєстрації платником податку з реалізації пального за період з 27.06.2017 по 31.08.2017, за результатами яких складено акти про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у декларації акцизного податку ТОВ «Будпостач» № 905/4000/30568491, № 906/4000/30568491 від 19.10.2017.

Перевірками встановлено відсутність, як вважав податковий орган, з вини платника реєстрації акцизної накладної/розрахунку коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних протягом більш як 120 календарних днів після дати, на яку платник податку зобовязаний скласти акцизну накладну/розрахунок коригування. Крім того, встановлено порушення порядку взяття на облік (реєстрації) у контролюючих органах і вчинення операцій з реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку з реалізації пального.

На акти камеральних перевірок № 905/4000/30568491, № 906/4000/30568491 від 19.10.2017 позивачем подавалися заперечення до Головного управління ДФС у Львівській області, які згідно з листами відповідача від 16.11.2017 № 20827/10/13-01-40-09 та № 20828/10/13-01-40-09 залишені без задоволення.

На підставі актів камеральних перевірок № 905/4000/30568491, № 906/4000/30568491 від 19.10.2017 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ НОМЕР_1 від 16.11.2017, яким ТОВ «Будпостач» нараховано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення п. 231.6 ст. 231 розділу VI Податкового кодексу України на суму 74 431,65 грн;

№ НОМЕР_2 від 16.11.2017, яким ТОВ «Будпостач» нараховано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення пп. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Податкового кодексу України на суму 158 358,54 грн.

Позивач оскаржував вказані податкові повідомлення-рішення до Державної фіскальної служби України. Згідно з рішеннями Державної фіскальної служби України від 01.02.2018 №3337/6/99-99-11-03-01-25 та №3336/6/99-99-11-03-01-25 у задоволенні скарг ТОВ «Будпостач» відмовлено.

Відповідно до п. 231.6 ст. 231 Податкового кодексу України реєстрація акцизних накладних та/або розрахунків коригування у Єдиному реєстрі акцизних накладних здійснюється не пізніше пятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Підтвердженням особі, що реалізує пальне, про прийняття її акцизної накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру акцизних накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання акцизної накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних, отримувач пального надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру акцизних накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію акцизної накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних та акцизну накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі акцизна накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі акцизних накладних та отриманими отримувачем пального.

З метою отримання особою, яка реалізує пальне, зареєстрованого в Єдиному реєстрі акцизних накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних отримувачем пального, така особа, що реалізує пальне, надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру акцизних накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі акцизних накладних та отриманим особою, яка реалізує пальне.

Датою та часом надання акцизної накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані акцизні накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 231.1 вказаної статті, протягом операційного дня отримувачу пального/особі, яка реалізує пальне, надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, такі акцизна накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Платник податку має право зареєструвати акцизну накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних, в якій загальний обсяг реалізованого пального не перевищує обсяг, обчислений відповідно до пункту 232.3 статті 232 вказаного Кодексу.

Якщо обсяг, визначений відповідно до пункту 232.3 статті 232 вказаного Кодексу, є меншим за обсяг пального в акцизній накладній та/або розрахунку коригування, які платник податку повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних, то платник податку зобовязаний перерахувати до бюджету суму коштів у розмірі акцизного податку за відповідний обсяг реалізованого пального, самостійно розрахованого за ставками, передбаченими підпунктом 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 вказаного Кодексу, та зареєструвати заявку на поповнення обсягу залишку пального в системі електронного адміністрування реалізації пального.

Згідно з пп. 212.3.4 п.212.3 ст.212 Податкового кодексу України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обовязковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального.

Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.

Відповідно до пп. 212.1.5 п.212.1 ст.212 Податкового кодексу України платником акцизного податку, зокрема, є особа, яка реалізує пальне.

Згідно з абзацом другим пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України реалізація пального для цілей розділу VI вказаного кодексу це, зокрема, будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (у т.ч. передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) чи без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника.

Відповідно до п. 27 розділу IV Порядку електронного адміністрування реалізації пального, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 № 113 (далі Порядок № 113) ДФС України веде автоматичний облік за допомогою системи електронного адміністрування реалізації пального у розрізі платників податку:

обсягів пального, що містяться у виданих та отриманих акцизних накладних та/або рахунках коригування до акцизних накладних, зареєстрованих в ЄРДН за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД;

обсягів пального в розрізі кодів згідно з УКТ ЗЕД, виробленого на митній території і країни або ввезеного на митну територію України, з яких сплачено акцизний податок.

Відповідно до частин 1 та 5 пункту 6 Порядку № 113 реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується Мінфіном, у заяві в розрізі КОАТУУ надається інформація про всі введені в експлуатацію шкіл (склади, комплекси, станції, інші обєкти) з реалізації пального. Щодо кожного пункту у заяві зазначається код пункту реалізації пального (код згідно з ЄДРПОУ, якщо пункт є відокремленим підрозділом юридичної особи) або код за кодифікацією, прийнятою самою особою, назва, місцезнаходження та інші дані, встановлені формою заяви.

Частиною 1 п. 12 Порядку № 113 передбачено, що у разі введення в експлуатацію нових пунктів, виведення з експлуатації чи зміни місцезнаходження пунктів з реалізації пального, виявлення розбіжностей або помилок у записах реєстру платників щодо таких пунктів платник податку подає реєстраційну заяву для внесення відповідних змін. Заява надсилається та приймається у порядку, встановленому для реєстрації.

Згідно з п. 29 Порядку № 113 ДФС в СЕАРП автоматично відкриває платникам податку облікові картки, в яких, автоматично обліковуються обсяги залишків пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД, в межах яких платники податку мають право зареєструвати акцизні накладні її або розрахунки коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Відповідно до договорів поставки нафтопродуктів № ТДСКФ/ОІТЗ/ВП/ОІО-11 від 01.11.2014 та № ТДСКФ/ОІ/ВП/010-232 від 01.08.2016 ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СКФ» (далі - продавець) розмістило на території позивача контейнерний склад (пункт відпуску товару) та зобовязується поставити ТОВ «Будпостач» (далі - покупець) товари (нафтопродукти), а покупець зобовязується приймати у власність товари та повністю оплачувати їх вартість (ціну), в порядку та на умовах, визначених у вказаному договорі.

Терміни і поняття, що вживаються в тексті вищевказаного договору та погоджені сторонами:

п.1.1. Пункт відпуску товару місце, в якому зберігається та здійснюється передача (відпуск) товару ;

п.1.2. Експлуатант - господарський субєкт, який на будь-яких законних підставах здійснює експлуатацію пункту відпуску товару;

п.1.3. Довірена особа - будь-яка особа, якій покупець передав обладнання по ідентифікації і тим самим уповноважив її на вчинення дій по отриманню товару зі зберігання в пункті відпуску товару;

п.1.4. Обладнання ідентифікації - обладнання, надане покупцю, яке при проходженні авторизації, автоматично дозволяє отримання товару зі зберігання в пункті відпуску товару;

Пунктом 2.4. вказаного договору передбачено, що передачу (відпуск) товару зі зберігання в пункті відпуску товару здійснює експлуатант такого пункту відпуску товару.

Згідно з п. 8.1. вказаного договору передача (фізичний відпуск) товарів зі зберігання відбувається в пункті відпуску товару експлуатантом такого пункту відпуску товарів. Підтвердженням передачі товару виступають дані процесінгового центру та/або квитанції з пункту відпуску товару.

Обладнання по ідентифікації транспортних засобів передано продавцем покупцю безкоштовно на підставі акту прийому-передачі обладнання (т.1 а.с.72-73).

Судом встановлено, що ТОВ «Будпостач», прийнявши обладнання ідентифікації, а потім передавши їх іншим довіреним особам (ТОВ «Рембудсервіс», ПП «Монтажник», ТОВ «Галцембуд», ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5 Я.) на підставі актів прийому-передачі фактично виступало посередником в операціях продажу пального. Договір з постачальником ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СКФ» передбачає перехід права власності на пальне до ТОВ «Будпостач», але рух пального через позивача фактично не відбувався, оскільки відпуск пального безпосередньо здійснювався через АЗС, що належать ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СКФ».

Відповідно до укладених в 2013-2015 роках договорів між ТОВ «Будпостач» та ТОВ «Рембудсервіс», ПП «Монтажник», ТОВ «Галцембуд», ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5 останні зобовязувалися компенсувати позивачу витрати на оплату вартості паливно-мастильних матеріалів (нафтопродуктів), що використовуються ними для власних виробничих потреб в обсягах визначених обладнанням по ідентифікації транспортних засобів за цінами, встановленими ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СКФ».

Пунктом 231.5 ст. 231 ПК України передбачено обовязок складання та реєстрації акцизної накладної в установлені терміни особами, які реалізують пальне.

Згідно з п. 231.3 ст. 231 Податкового кодексу України акцизна накладна складається платником акцизного податку в день реалізації пального при кожній повній або частковій операції з реалізації пального.

У разі здійснення операцій з реалізації пального, які передбачають відпуск пального через паливороздавальні колонки на автомобільних заправних станціях (комплексах), автомобільних газових заправних станціях, акцизна накладна складається у день проведення відпуску пального через паливо-роздавальні колонки на таких станціях незалежно від того, коли відбувся перехід права власності на таке пальне.

Відповідно до п. 1.2 розділу І Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій, затвердженої наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи №376 від 06.12.2005, автозаправна станція - це комплекс будинків, споруд, технологічного обладнання, призначений для приймання, зберігання моторного палива та заправлення ними автотранспорту (мототранспорту).

Заправка автомобілів та інших транспортних засобів провадиться оператором АЗС (за допомогою оператора АЗС або водієм самостійно під наглядом оператора) через паливо-, масло- та газороздавальні колонки. Дозволяється також відпускати нафтопродукти (крім: скрапленого вуглеводневого газу) в тару споживача (металеві каністри) (п. 34 та п. 35 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997).

Оскільки ТОВ «Будпостач» не здійснювало операції з фізичним отриманням та відпуском пального, не маючи при цьому власних автозаправних станцій, місць зберігання пального та інших обєктів, обовязку реєструватися платником акцизного податку, а також обовязку реєстрації акцизної накладної/розрахунку коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних в позивача не було (за умови нездійснення інших операцій, які теж є об'єктами оподаткування акцизним податком згідно з п. 213.1 ст. 213 Податкового кодексу України).

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Львівській області від 16.11.2017 №, №, оскільки порушення, які були встановлені за результатами камеральних перевірок ТОВ «Будпостач», не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги, в силу викладеного вище, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Крім того, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області необхідно стягнути суму недоплаченого судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 грн 28 коп., оскільки розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 5237 грн 78 коп., а апелянтом згідно з платіжним дорученням № 867 від 24.05.2018 фактично сплачено 5236 грн 50 коп.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року у справі № 813/807/18 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області (код ЄДРПОУ - 39462700, місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) суму недоплаченого судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду в розмірі 1 (одна) грн 28 коп. (МФО - 899998, код ЄДРПОУ - 38007573, р/о 1057, отримувач - УК у Галицькому районі м. Львова).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_8
Повний текст постанови виготовлений 13.07.2018.