Справа № 192/646/18
Суддя: Стрельников О. О.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 192/646/18
Провадження № 2-а/192/10/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"10" липня 2018 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Стрельникова О.О.

за участю секретаря судового засідання - Корота Л.С.,

розглянувши в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження), адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Топчія Івана Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії НК № 188945 від 23 лютого 2018 року поліцейського Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Топчія Івана Сергійовича винесену відносно ОСОБА_1, про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 121, 126 КУпАП, та закрити провадження по адміністративній справі.

На обґрунтування своїх вимог зазначив, що 23 лютого 2018 року він рухався по автошляху Запоріжжя-Дніпро, на автомобілі ГАЗ, номерний знак НОМЕР_1, разом з двома пасажирами.

Приблизно о 11 год. 30 хв. знаходячись поблизу смт Солоне, Дніпропетровської області, був зупинений відповідачем, який не відрекомендувався, поводив себе зухвало, висловлювався некоректно на його адресу, а на прохання пояснити причину зупинки на українській мові, відповів, що не розуміє української мови.

В подальшому, як йому стало зрозуміло, що причиною зупинки, стало те, що водій та пасажири в автомобілі, нібито не були пристебнуті пасками безпеки, а колеса автомобіля мали пошкодження, що не відповідало дійсності.

Відповідач попрохав позивача надати йому страховий поліс на транспортний засіб, але позивач пояснив, що не встиг його оформити, оскільки опинився у скрутному матеріальному становищі, є інвалідом третьої групи та пенсія по інвалідності є нижчою за прожитковий мінімум передбачений для працездатної особи, тому не мав достатніх грошових коштів для оформлення нового полісу. Також зазначив, що поїздка була вимушеною, оскільки повинен був забрати з м. Дніпро в м. Запоріжжя, малолітню дитину (онуку), яка перебувала у важкому фізичному стані, на той момент мала високу температуру та потребувала негайної допомоги, тому він вимушений був поїхати в м. Дніпро.

Після чого, відповідачем було складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

02 березня 2018 року, позивач направив скаргу на постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №188945 від 23 лютого 2018 року до ГУНП України в Дніпропетровській області, однак будь-якої відповіді до теперішнього часу так і не отримав.

30 березня 2018 року він отримав лист з Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області з постановою від 23 березня 2018 року про відкриття виконавчого провадження №56029606, тому був змушений звернутися з позовом до суду за захистом свого права.

Вважає, що дана постанова є незаконною, оскільки він не порушував Правил Дорожнього руху, в зв'язку з чим прохає поновити йому строк для подання адміністративного позову, як пропущений з поважних причин, скасувати дану постанову, та закрити провадження по адміністративній справі.

Враховуючи, що дана справа є незначної складності, суддею при відкритті провадження у справі, у відповідність до ч. 2 ст. 12, ч. 2 ст. 257, ч. 5 ст. 262 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2018 року, було визнано причину пропуску строку поважною, та поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до адміністративного суду з позовом до поліцейського Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Топчія Івана Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі, як такий, що пропущений з поважних причин.

Ухвалою судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2018 року одночасно з відкриттям провадження у справі, з Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 121, 126 КУпАП в строк до 09 липня 2018 року.

Ознайомившись з позовною заявою, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, що, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Статтею 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії НК №188945 від 23 лютого 2018 року поліцейського Солонянського відділення поліції Дніпровського Головного управління поліції національної поліції в Дніпропетровській області Топчія Івана Сергійовича винесену відносно ОСОБА_1, за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 121, 126 КУпАП (а.с. 36).

Як вбачається з позову позивача, він вказує на безпідставність накладення на нього адміністративного стягнення та порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Як вбачається з матеріалів справи, жодних доказів на підтвердження обставини скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 КУпАП (порушення водієм правил керування транспортним засобом, правил користування ременями безпеки або мотошоломами), та ч. 1 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред'явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами), відповідачем суду не надано.

Статтею 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суддею під час відкриття провадження по справі було витребувано матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно позивача за фактом скоєння ним адміністративних правопорушень передбачених ст. 121, ст. 126 КУпАП (а.с. 47-48, 49).

Але ухвала суду в цій частині не була виконана, матеріали справи про адміністративне правопорушення суду на адресу суду направлені не були, відповідачем лише надано до суду 27 червня 2018 року, письмовий відзив на позов (а.с. 52-53). При цьому будь-яких доказів виконання вимог ч. 3 ст. 162 КАС України, щодо обов'язкового направлення копії відзиву на позовну заяву іншій стороні, відповідач суду не надав, у зв'язку з чим суд даний відзив не приймає до уваги.

Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про протиправність постанови відповідача, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, постанова відповідача підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд, враховуючи положення ст. 139 КАС України, а також те, що позивачем не зазначено про будь-які судові витрати, вважає, що будь-які судові витрати відшкодування не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП, ст.ст. 5, 6, 77, 246, 262, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1, який мешкає: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 до поліцейського Солонянського відділення поліції Дніпровського Головного управління поліції національної поліції в Дніпропетровській області Топчія Івана Сергійовича, який знаходиться за адресою: смт Солоне, Солонянського району. Дніпропетровської області, вул. Строменко, буд. 1, інші відомості невідомі, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії НК №188945 від 23 лютого 2018 року поліцейського Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Топчія Івана Сергійовича винесену відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 121, 126 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії НК №188945 від 23 лютого 2018 року поліцейського Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Топчія Івана Сергійовича винесену відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 121, 126 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 10 липня 2018 року.

Головуючий: суддя Стрельников О.О.