Справа № 638/19186/17
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 р. м. ХарківСправа № 638/19186/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Калиновського В.А.

суддів: Чалого І.С. , Кононенко З.О.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2018, суддя Зоркіна Ю.В., м. Харків по справі № 638/19186/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності (дій) протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати бездіяльність (дії) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у не здійсненні перерахунку не вірно обчисленого розміру пенсії при її призначенні йому та виплаті пенсії з 01.09.2017 р. в розмірі, який обчислений без урахування матеріальної допомоги та одноразової грошової допомоги при звільненні протиправними; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати йому пенсію з 01.09.2017 року в розмірі який обчислений із грошового забезпечення з урахуванням матеріальної допомоги та одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 07.11.2015 р. по 31.08.2017 р. від 08.12.2017 р. № 19/ф-9, здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 01.09.2017 року; подати протягом п'ятнадцяти днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч.1 ст. 267 КАС України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2018 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем, подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Виходячи з приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач проходив службу у Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області на посаді заступника начальника управління-начальника відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров'я особи слідчого управління.

Наказом по установі від 28.08.2017 року № 269 о/с позивач з 31.08.2017 року звільнений з займаної посади за пунктом 7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) (а.с. 6).

На підставі грошового атестату № 72 від 11.09.2017 року та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії позивачу призначено пенсію за 24 роки вислуги, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ у розмірі 62 % грошового забезпечення (а.с. 8, 9).

Для обрахунку пенсії враховані показники посадового окладу, окладу за військове звання, процентна надбавка за вислугу років у розмірі 45 %, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці в тому числі премія 50% .

У грудні 2017 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою про перерахунок пенсії, до якої долучено довідку про грошове забезпечення за період з 07.11.2015 року по 31.08.2017 року, до якої включено показники виплаченої у листопаді 2016 року та серпні 2017 року матеріальної допомоги у розмірі 6800 грн. та вихідної допомоги при звільненні у розмірі 76093, 68 грн.

За результатами розгляду вказаної заяви позивачеві відмовлено у перерахунку пенсії, з повідомленням причин на особистому прийомі, що обумовило звернення до суду.

Не погодившись з відмовою, позивач звернувся до суду.

Залишаючи адміністративний позов без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що одноразова грошова допомога при звільненні не входить до складу грошового забезпечення, яке повинне враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема поліцейських.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 41 Закону України від 9 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Також отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року (справа №466/2402/17).

Враховуючи практику Верховного Суду України (справи №21-125а13, №21-14а14) і Вищого адміністративного суду України (справи №К/800/13846/17, №К/800/17502/17) у подібних правовідносинах, суд зазначає, що розміри матеріальної допомоги, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Отже, головною передумовою для врахування вказаних виплат при обчисленні розміру пенсії, є сплата страхових внесків.

Проте, колегія суддів зазначає, що із дослідженої в судовому засіданні довідки про грошове забезпечення позивача за період з 07.11.2015 року по 31.08.2017 року (а.с.60) встановлено, що вона не містить жодних посилань на сплату з вказаної суми єдиного страхового внеску.

Колегія суддів звертає увагу на те, що порядок дій територіальних органів ПФУ при розгляді та вирішенні заяв громадян з приводу призначення/перерахунку пенсії визначений ст. 48 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та конкретизований нормами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 (далі за текстом - Порядок №3-1), п.17 якого передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Згідно абзацу третього пункту 7 Порядку № 3-1 для призначення/перерахунку пенсії за вислугу років подається заява відповідного зразка та довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служб форма якої визначена додатком до Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення пенсій та отримання пільг військовослужбовцям Національної гвардії України, звільненим зі служби, та членам їх сімей (пункт 3 розділу II), затвердженої наказом МВС України від 04.05.2016 року № 351 "Про затвердження Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення пенсій та отримання пільг військовослужбовцям Національної гвардії України, звільненим зі служби, та членам їх сімей"

Таким чином, обов'язок проведення УПФУ призначення/перерахунку пенсії виникає на підставі подання заявником належних за формою документів, передбачених Порядком №3-1 та Інструкцією № 351, тоді як, подання іншого за формою та змістом письмового документа з приводу перерахунку (а не призначення чи переведення) раніше призначеної пенсії не створює правового наслідку у вигляді обов'язку прийняти письмове рішення стосовно призначення/ перерахунку пенсії.

Колегією суддів встановлено, що у спірних правовідносинах позивач з належним письмовим документом до відповідача не звертався, довідка про розмір грошового забезпечення має довільний характер.

Щодо вимоги стосовно врахування при призначенні пенсії одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, колегія суддів зазначає наступне.

Статті 11, 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV передбачають, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об'єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру. Страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до законодавства нараховані страхові внески.

Враховуючи зазначені норми, колегія суддів вважає, що поліцейські підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, тому мають сплачувати страхові внески та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з суми сукупного оподатковуваного доходу, обчисленого відповідно до законодавства України.

Положеннями ст.ст. 9,43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, визначено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Пенсії особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Хоча грошова допомога при звільненні і підпадає під ознаки одноразової допомоги, проте вона має інше правове призначення, вона не пов'язана з виконанням позивачем своїх службових обов'язків та отриманням за це грошової допомоги, а пов'язана саме з фактом звільнення зі служби. Тобто, одноразова грошова допомога при звільненні не входить до складу грошового забезпечення, яке повинне враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема поліцейських.

Отже, за цими ознаками одноразова грошова допомога при звільненні не може входити до додаткового грошового забезпечення, яке повинно враховуватися при нарахуванні пенсії. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 12 вересня 2017 року у справі № 21-1115а16 та Верховним Судом у постанові від 3 квітня 2018 року у справі №345/2849/17 (адміністративне провадження № К/9901/273/18).

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2018 року по справі 638/19186/17 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2018 по справі № 638/19186/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий З.О. Кононенко