Справа № 814/1696/17
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/1696/17

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусян А.В.,

Лук'янчук О.В.

при секретарі: Голобородько Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2017р. по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» до Офісу великих платників податків ДФС, третя особа Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмонтаженерго» про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень за № від 01.08.2017р., за № від 11.08.2017р., -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017р. ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» звернулося в суд із позовом до Офісу великих платників податків ДФС, третя особа ТОВ «Укрмонтаженерго», в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення рішення від 1.08.2017р. за № в частині зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень 2017р. на суму 2 301 236грн., а також застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1 150 618грн., від 11.08.2017р. за № в частині зменшення від'ємного значення ПДВ в сумі 396580,92грн. за травень 2017р. - повністю.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в червні-липні 2017р. посадовими особами Офісу великих платників податків ДФС проведено документальну позапланову перевірку та камеральні податкові перевірки ТОВ «Миколаївський глиноземний завод», за результатами яких складено акти перевірок за №2221/28-10-41-09/33133 від 19.07.2017р. та за №2348/28-10-41-09/33133003 від 20.07.2017р., у висновках яких встановлено порушення:

- пп.200.4 б) п.200.4 ст.200 ПК України, а саме підприємством заявлено до відшкодування суми, розраховані згідно п.200.1 ст.200 ПК України, по включених до складу податкового кредиту квітня 2017р. податкових накладних без сплати постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України на суму 1 935 556грн.;

- пп.198.1 - 198.3 п.198.6 ст.198, пп.200.1, 200.4 ст.200 ПК України, у зв'язку з чим товариством завищено суму податкового кредиту за квітень 2017р. по взаємовідносинам з ТОВ «Укрмонтаженерго» на суму ПДВ 347 679,6грн. при придбанні послуг з електромонтажних робіт, що у свою чергу призвело до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування з квітень 2017р. в розмірі 347 680грн..

На підставі висновків про порушення позивачем податкового законодавства ДФС прийнято податкові повідомлення-рішення:

- за № від 1.08.2017р., про зменшення ТОВ «МГЗ» суми завищення бюджетного відшкодування на суму 2 352 047грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 1 150 618грн.;

- за № від 11.08.2017р. про зменшення ТОВ «МГЗ» суми завищення бюджетного відшкодування на суму 396 580грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 198 290,46грн..

Спростовуючи висновки податкового органу, ТОВ «МГЗ» зазначило, що вони мали взаємовідносини з ТОВ «Укрмонтаженерго», та вказане товариство виконувало електромонтажні роботи на території підприємства. У них є повний пакет документів щодо здійснення цієї господарської операції, але ДФС заперечує реальність правовідносин позивача з підрядником за надуманими підставами. Згідно з п.п.4.7, 5.1 договору приймання-здача робіт здійснюється шляхом підписання сторонами Акту про приймання виконаних робіт за формою КБ-2в та Довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3, а їх оплата - протягом 10 календарних днів з підписання Акту за формою КБ-2в. За наслідками приймання виконаних робіт за вищевказаним договором робіт та на підставі підписаних позивачем та ТОВ «Укрмонтаженерго» актів, товариство здійснювало їх оплату, в т.ч. податок на додану вартість на користь ТОВ «Укрмонтаженерго» та відносив сплачену суму податку до податкового кредиту з цього податку. Тобто у позивача у повному обсязі наявні належним чином оформлені первинні документи, що підтверджують рух активів та рух його капіталу за наслідками здійснення господарських операцій з ТОВ «Укрмонтаженерго», що виключає їх неможливість використання у бухгалтерському та податковому обліку.

Щодо висновку ДФС про завищення суми бюджетного відшкодування на 1 953 556грн., то він є хибним, оскільки податковий орган, вважає, що до бюджетного відшкодування має бути заявлена лише сума від'ємного значення, яка сплачена в поточному податковому періоді. Разом з тим, відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового кредиту).

Посилаючись на зазначені обставини просив позов задовольнити.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2017р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС за № від 1.08.2017р. в частині зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ за квітень 2017р. на 2 301 236грн., а також застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 1 150 618грн., та за № від 11.08.2017р.. Присуджено на користь ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» () за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС судовий збір в сумі 60 700,90грн..

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення скарги, скасування постанови суду першої інстанції, з ухваленням по справі нової постанови, з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалити нове рішення у відповідній частині, якщо судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального або порушено норми процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того позивачем надані усі необхідні первинні документи податкового та бухгалтерського обліку, які підтверджують реальність господарських операцій з ТОВ «Укрмонтаженерго» щодо виконання складних будівельних робіт, а тому платник податку правомірно визначив суму податкового кредиту по цим операціям та суми бюджетного відшкодування.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вирішуючи спір по суті, суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи не застосував норми матеріального права, які необхідно було застосувати та порушив норми процесуального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.315 КАС України, постанову суду скасовує та приймає по справі нову постанову про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що на підставі позапланової документальної перевірки ТОВ «МГЗ» з питань декларування від'ємного значення та бюджетного відшкодування ПДВ за квітень 2017р. працівниками податкового органу 19.07.2017р. складено акт за №2221/28-101-41-09/33133 (т.1 а.с.12-25) у висновках якого вказано на порушенням позивачем податкового законодавства, що призвело до помилкового включення до податкового кредиту квітня 2017р. податкових накладних без сплати постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету на суму 1953556грн.. В акті також вказано, що завищення податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Укрмонтаженерго» з придбання послуг з електромонтажних робіт призвело до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування за квітень 2017р. на 347680грн.

На підставі камеральної перевірки ТОВ «МГЗ» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за травень 2017р. контролюючим органом 20.07.2017р. складено акт за №2348/20-10-41/33133003 (т.1 а.с.27-30) у висновках якого вказано про порушення норм податкового законодавства, що призвело до завищення суми податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування на суму 396580,92грн.

З урахуванням виявлених порушень податкового законодавства по акту від 19.07.2017р. №2221/28…, контролюючим органом 1.08.2017р. прийнято податкове повідомлення-рішення за №000494109 (т.1 а.с.26), яким платнику податку зменшено завищену суму бюджетного відшкодування у розмірі 2352047грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 11506618грн.

За результатами камеральної перевірки акт від 20.07.2017р. №2348/20…, податковим органом 11.08.2017р. прийнято податкове повідомлення-рішення за № (т.1 а.с.31), яким позивачу зменшено суму завищеного бюджетного відшкодування у розмірі 396680,92грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 198290,46грн.

Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № від 19.07.2017р. стали висновки ДПІ про те, що первинні документи податкового та бухгалтерського обліку по господарським операціям позивача з ТОВ «Укрмонтаженерго» можуть мати силу тільки у випадку фактичного здійснення та підтвердження реальності господарських операцій. З урахуванням податкової інформації, вказаний контрагент не мав фактичних можливостей для виконання обумовлених договорами робіт. Отже, в порушення вимог ст.ст.198,200ПК України, позивачем завищений податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ «Укрмонтаженерго» на суму 347679,6грн., що в свою чергу призвело до завищення заявленого бюджетного відшкодування за квітень 2017р. на суму 347679,6грн. Крім того, підприємством було заявлено до бюджетного відшкодування суми, розраховані відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України, по включених до складу податкового кредиту квітня 2017р. по податковим накладним, без сплати постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України суми у розмірі 1953556грн.

Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення за № (т.1 а.с.31), стали висновки контролюючого органу про те, що позивач безпідставно задекларував податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ «Укрмонтаженерго» на суму 347679,6грн. про надання послуг з виконання електромонтажних робіт, які фактично вказане підприємство не могла надати, оскільки у підприємства, не дивлячись на наявність ліцензій на проведення відповідних робіт, відсутні засоби для виконання та здійснення такої діяльності. Контролюючим органом також вказано, що порушення вимог ст.ст.198,200 ПК призвели до завищення позивачем податкового кредиту з ПДВ та суми бюджетного відшкодування у розмірі 396580,92гр.

Надаючи правову оцінку висновкам актів перевірки з урахуванням виявлених порушень податкового законодавства та правомірність прийняття контролюючим органом спірних податкових повідомлень-рішень, судова колегія виходить з наступного.

Спірні правовідносини, щодо порядку формування податкового кредиту з ПДВ та визначення суми бюджетного відшкодування, регулюються Податковим Кодексом України, Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та іншими нормативно-правовими актами ДФС України.

Як вбачається з судового рішення, судом першої інстанції було встановлено, що між ТОВ «МГЗ» та ТОВ «Укрмонтаженерго» 13.02.2017р. був укладений договір підряду, за умови якого, позивач доручає виконати електромонтажні роботи на об'єкті 215. На підтвердження виконання умов договору були складені акти виконаних робіт КБ-3, податкові накладні та розрахункові документи. З урахуванням проведених робіт, позивачем віднесено до податкового кредиту з ПДВ за березень 2017р. - 395213,12грн., за квітень 2017р. - 347679,6грн., за травень 2017р. 1367,8грн. В подальшому, платником податку відображено вказані суми у податкових деклараціях з ПДВ за квітень-травень 2017р. та віднесено до бюджетного відшкодування.

Суд першої інстанції вважав, що позивачем надані усі необхідні первинні документи, які підтверджують реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Укрмонтаженерго». Що стосується податкової інформації про відсутність певної кількості працівників при великому об'ємі робіт які виконували б ці роботи, то суд першої інстанції вважав, що вказана обставина не має важливого значення для підтвердження реальності господарської операції.

Вирішуючи спір щодо сум бюджетного відшкодування за квітень 2017р., то суд першої інстанції вважав доведеним факт сплати у попередніх та звітних (податкових) періодах постачальникам 84323268грн, а тому бюджетному відшкодуванню правомірно підлягає сума 1953556грн., сплачених у березні 2017р..

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки під час розгляду апеляційної скарги були встановлені інші обставини.

За правилами п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів ( у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п.198.2 ст.198 ПК).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставно, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг (п.198.3 ст.198 ПК України).

Отже, вищенаведені норми податкового законодавства чітко визначають порядок формування податкового кредиту, дату його визначення та з якої вартості товарів/послуг він нараховується.

За правилами п.200.1 ст.200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1 цієї статті, така сума або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарі/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.200-1,3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Отже, наведена норма податкового законодавства чітко визначає, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1 ст.200 ПК підлягає бюджетному відшкодуванні за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету.

Як встановлено судом апеляційної інстанції під час розгляду доводів апеляційної скарги, і ці обставини не спростовані платником податку, підприємство здійснило оплату виконаних робіт по представленим податковим накладним за операції, які відбулися у березні 2017р., а тому, у відповідності до вищенаведених норм Податкового законодавства вказані суми, у розмірі 1953556грн., не можуть бути враховані в бюджетному відшкодуванні за квітень 2017р.

Що стосується правомірності формування податкового кредиту, то під час апеляційного розгляду справи було встановлено, що між ТОВ «МГЗ» з одної сторони та ТОВ «Укрмонтаженерго» 13.02.2017р. був укладений договір підряду, за умови якого, позивач доручає виконати електромонтажні роботи на об'єкті 215 «Вилогування. Агітаційне вилощування в рамках реалізації проекту «Збільшення потужностей межі вилощування до 1,7 млн. тон в рік». На підтвердження виконання електромонтажних робіт, платником були надані первинні документи, а саме: договори, товарні накладні, податкові накладні, платіжні доручення, акти приймання передачі виконаних робіт.

Надаючи оцінку представленим первинним документам на підтвердження реальності господарських операцій, судова колегія вважає за необхідним зауважити, що первинні документи мають значення лише тоді, коли підтверджують фактичне здійснення господарської операції і при цьому містять дані, що, зокрема, дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні такої операції.

Під час перевірки обставин, пов'язаних з можливістю контрагента ТОВ «Укрмонтаженерго» виконати роботі, обумовлені договором, судовою колегією було встановлено, що відповідно даних звітності про чисельність працюючих, на підприємстві рахується одна особа. Відповідно до податкових накладних зареєстрованих в ЄРПН, можливо зробити висновок про те, що вказаний контрагент, за період що перевірявся не отримував послуг з виконання електромонтажних робіт. В той же час, ТОВ «Укрмонтаженерго» протягом березня 2017р. отримував послуги з виконання електромонтажних робіт у контрагента ТОВ «БУД-ІНЖЕНЕРІЯ» на загальну суму 1124132,16грн. у т.ч. ПДВ 187355,36грн.

Також було встановлено в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, що ТОВ «БУД-ІНЖЕНЕРІЯ» має реєстрацію в Маріупольській ОДПІГУ ДФС , в березні 2017р. рахує працюючих - 5 чоловік, в травні 2017р. рахує працюючих - один чоловік. Відповідно даних ЄРПН, вказаний контрагент в період 1.03.2017р. по 31.04.2017р. формує податковий кредит за рахунок придбання м'ясних продуктів, матраців. За травень 2017р. вказане підприємство подає декларацію з ПДВ з нульовими показниками.

Перелічені обставини свідчать про те, що ТОВ «БУД-ІНЖЕНЕРІЯ» були відсутні технічні та трудові ресурси для здійснення комплексу електромонтажних робіт, які вказане підприємство могло надати ТОВ «Укрмонтаженерго».

Аналізуючи вищенаведені обставини та представлені первинні документи бухгалтерського обліку, судова колегія вважає, що надані документи не підтверджують факт надання реальних послуг обумовлених договорами.

Для перевірки та підтвердження реальності господарських операцій, судом апеляційної інстанції неодноразово надавалась можливість позивачу та контрагенту надати докази та документи, крім тих, які були вже надані, на підтвердження того факту, що ТОВ «Укрмонтаженерго» мало усі необхідні технічні та людські можливості виконати електромонтажні роботи, згідно представленим документам. Однак, ні позивач, ні ТОВ «Укрмонтаженерго» не змогли надати докази, які б підтвердили факт реальності виконання господарських операцій з надання електромонтажних робіт на адресу ТОВ «МГЗ».

Що стосується порушення при заповненні уточнюючого розрахунку, то під час апеляційного розгляду справи було встановлено, що позивачем подано уточнюючий розрахунок від 26.02.2017р. №, однак він був заповнений з порушенням Наказу Мінфіну України №21 від 28.01.2016р., що вплинуло на від'ємне значення рядка 21 податкової декларації, який не був заповнений, та не було вказано на зменшення заявленої до бюджетного відшкодування суми 50811грн.

Вказані обставини не спростував позивач під час апеляційного розгляду справи.

За таких обставин, судова колегія вважає, що податковий орган вірно встановив порушення податкового законодавства, які були допущенні позивачем під час формування податкового кредиту на визначення суми бюджетного відшкодування, та обґрунтовано прийняв спірні податкові повідомлення-рішення. Порушень, які б служили підставою для їх скасування не допустив.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув, належної оцінки не дав, та дійшов помилкового висновку про підтвердження факту реальності господарських операцій з надання послуг.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що постанову суду не можливо вважати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, з ухваленням по справі нової постанови про відмову у позові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317,322 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС - задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2017р. - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» до Офісу великих платників податків ДФС, третя особа Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмонтаженерго» про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень за № від 01.08.2017р., за № від 11.08.2017р.,- відмовити.

Стягнути із Офісу великих платників податків ДФС (04119, м.Київ, вул.Дегтярівська, 11Г, ) на користь Державної судової адміністрації України (Отримувач коштів ГУК в Одеській області / Приморський р-н./ 22030101 Код отримувача (код за ЄДРПОУ)38016923 Банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області Код банку отримувача (МФО)828011 Рахунок отримувача1008 Код класифікації доходів бюджету22030101) судовий збір у розмірі 91 051,35грн..

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 10 липня 2018р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Лук'янчук