Справа № 813/2451/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/2451/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Михайленко Б.С.,

представника позивача Дмитренко В.П.,

представника відповідача Дорош А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Західінфо» до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Західінфо» (далі - ТзОВ «Західінфо», позивач) звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21 червня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що акт, складений за наслідками перевірки, не підписаний посадовими особами контролюючого органу Кабаном О.О. та Салом О.С., а отже, такий акт не може підтверджувати факт проведення документальної перевірки.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року у задоволенні позову ТзОВ «Західінфо» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що факт правопорушення не заперечується й самим позивачем, а акти, складені за результатами перевірки, хоча і мають певні недоліки, однак такі недоліки не спростовують висновків посадових осіб контролюючого органу щодо порушення позивачем вимог норм щодо регулювання обігу готівки у національній валюті та не можуть бути підставою незастосування до нього контролюючим органом фінансових санкцій.

Постановою Верховного Суду від 27 лютого 2018 року постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року скасовано, справу № 813/2451/17 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставою для прийняття такого рішення Верховним Судом слугувало те, що суди першої та апеляційної інстанцій не перевірили всі доводи, вказані у позові та апеляційній скарзі, зокрема щодо допустимості доказів (акту про результати планової виїзної перевірки від 29.05.2017 №651/13-01-14-12/37073734 та акту (довідки) перевірки дотримання порядку ведення операцій з готівкою №13/01/1407/37073734).

20 квітня 2018 року суддею Львівського окружного адміністративного суду Сакалошем В.М. у справі №813/2451/17 постановлено ухвалу про прийняття справи до розгляду, згідно якої вказану справу прийнято до свого провадження, вирішено її розгляд проводити в порядку загального позовного провадження, призначено у справі підготовче судове засідання.

Водночас, ухвалою суду від 20.04.2018 зобов'язано учасників справи подати до суду додаткові докази та пояснення у справі, враховуючи зміст постанови Верховного Суду від 27.02.2018.

На виконання вимог ухвали суду від 20.04.2018 представник позивача надав суду письмові пояснення від 26.05.2018 з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.02.2018. Основними доводами позивача на обґрунтування протиправності дій ГУ ДФС у Львівській області є такі: оскільки підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного податного повідомлення-рішення № від 21 червня 2017 року був лише акт від 29.05.2017 №651/13-01-14-12/37073734 «Про результати планової виїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Західінфо» (37073734) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2015 по 31.12.2016 року», то згідно абзацу другого ч. 2 ст. 77 КАС України відповідач не може посилатися на інші докази, зокрема не може посилатися на акт № 13/01/1407/37073734, який не був покладений в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення; акт № 13/01/1407/37073734 не є також складовою загального акту, оскільки останній не містить відмітки про наявність до нього відповідного додатку; оскільки акт № 13/01/1407/37073734 не містить дати його створення (складання), то цей службовий документ не має жодної юридичної сили, а відтак не може породжувати жодних юридичних наслідків; оскільки акт від 29.05.2017 №651/13-01-14-12/37073734 не підписаний посадовими особами ГУ ДФС у Львівській області Кабаном О.О. і Салом Ю.С., які проводили перевірку у позивача, то цей акт не може бути носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідача.

Спростовуючи доводи позивача, відповідачем 08.06.2018 надано письмові пояснення з врахуванням змісту постанови Верховного суду від 27.02.2018 та пояснень представника позивача від 26.05.2018. Згідно з поясненнями відповідача, у зв'язку із перебуванням ревізорів-інспекторів Кабана О.О. та Сала Ю.С. у відпустці 29.05.2017, акт про результати планової виїзної перевірки від 29.05.2017 №651/13-01-14-12/37073734 не містить їх підписів, при цьому відповідач покликається на те, що законодавством про працю не передбачено можливості продовження виконання працівником посадових обов'язків у період відпустки. Також зазначає, що в матеріалах справи наявний акт № 13/01/1407/37073734 перевірки дотримання ведення операцій з готівкою від квітня 2017 року, який підписаний ГДРІ ГУ ДФС у Львівській області Кабаном О.О. і Салом Ю.С. та посадовими особами ТзОВ «Західінфо», що є інформативним додатком (складовою загального акту перевірки, даний акт перевірки підписаний посадовими ТзОВ «Західінфо» без зауважень. Попри те, що даний акт перевірки не містить дати його складання, відповідач стверджує, що в журналі реєстрації актів перевірок відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями наявний 26.04.2017 запис 0562 про порушення ТзОВ «Західінфо». Таким чином, відповідач підсумовує, що відсутність підписів всіх посадових осіб контролюючого органу на загальному акту перевірки від 29.05.2017 №651/13-01-14-12/37073734 та відсутність дати складання акту перевірки №13/01/1407/37073734 (інформативному додатку) не може свідчити про відсутність порушень порядку ведення операцій з готівкою.

Ухвалою від 12.06.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у письмовому поясненні від 26.05.2018 з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.02.2018. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову заперечив з мотивів, викладених у наданих суду письмових поясненнях з врахуванням змісту постанови Верховного суду від 27.02.2018 та пояснень представника позивача від 26.05.2018. Просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що даний позов слід задовольнити повністю, з огляду на наступне.

Відповідно до наказу від 31 березня 2017 року № 1184 «Про проведення документальної виїзної планової перевірки» та направлень на перевірку від 12 квітня 2017 року №№ 2292, 2293, 2294, 2295, 2296 посадовими особами податкового органу (головними державними ревізорами-інспекторами ГУ ДФС у Львівській області: Гульцьо Л.М., Кабаном О.О., Сало Ю.С., Цибрухом І.Я. та старшим державним ревізором-інспектором ГУ ДФС у Львівській області - Микицькою Г.М.) з 12 квітня 2017 року, впродовж 20 календарних днів, проводилась планова виїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2016 року.

Відповідно до наказу від 15 травня 2017 року № 1824 «Про продовження термінів проведення документальної планової виїзної перевірки ТзОВ «Західінфо», термін вказаної перевірки продовжено на 5 днів.

За результатами вказаної перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Львівській області складено акт від 29 травня 2017 року № 651/13-01-14-12/37073734 «Про результати планової виїзної документальної перевірки ТЗОВ «Західінфо» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2016 року».

На підставі акту перевірки заступником начальника ГУ ДФС у Львівській області Скибою В.В. прийнято податкове повідомлення-рішення від 21 червня 2017 року № , яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 3070,40 грн.

Підставою для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій слугував висновок відповідача про порушення позивачем підпунктів 54.3.2 - 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, пункту 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12 червня 1995 року № 436/95.

Як встановлено судом, у акті від 29 травня 2017 року № 651/13-01-14-12/37073734, складеному за наслідками перевірки позивача відсутні підписи окремих посадових осіб, які здійснювали перевірку дотримання ТзОВ «Західінфо» вимог податкового законодавства, зокрема, підписи головних державних ревізорів-інспекторів Кабана О.О. та Сала Ю.С. та наявні відмітки про перебування їх у відпустці на час складення даного акта.

Окрім цього, під час проведення вказаної перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Львівській області також складено окремий акт (довідку) перевірки дотримання порядку ведення операцій з готівкою № 13/01/1407/37073734, який підписаний усіма посадовими особами, які здійснювали таку перевірку, однак в ньому не зазначена дата його складення.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з положенням п. 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» (Заява N 63566/00) від 18 липня 2006 року суд зобов'язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше вони не виконують свої зобов'язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції.

Таким чином, суд не може залишити поза увагою покликання позивача на відсутність підписів посадових осіб в акті перевірки, хоча вони були направлені на таку перевірку і у вступній частині акту зазначені як такі, що цю перевірку проводили, як на недотримання належної правової процедури.

Відповідно до пункту 86.8. статті 86 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі акту документальної виїзної перевірки.

Відповідно до статей 77-79, 81-86 ПК України, статей 345-355 Митного кодексу України та Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, з метою забезпечення єдиного порядку фіксування результатів документальних перевірок платників податків - юридичних осіб та їх відокремлених підрозділів Міністерством фінансів України прийнято наказ 20.08.2015 №727, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за №1300/27745, згідно якого затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків-юридичними особами та їх відокремленими підрозділами (далі - Порядок №727).

Відповідно до абзацу першого пункту 2 розділу І «Загальні положення» Порядку №727, акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно абзацу першого пункту 86.1., абзацу першого пункту 86.3. статті 86 ПК України, пункту 2 розділу ІІ «Основні вимоги до оформлення документальних перевірок» Порядку №727 акт документальної виїзної перевірки повинен підписуватися посадовими особами контролюючого органу.

Так, як вбачається з наявного в матеріалах справи акту від 29 травня 2017 року № 651/13-01-14-12/37073734 (а.с. 6-8), такий є не підписаний ревізорами Кабаном О.О. та Салом Ю.С., а напроти їх прізвищ в місцях, де повинні проставлятися підписи, вчинено запис «відпустка».

Пунктом 1.1. ДСТУ 4163-2003 передбачено, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи (далі - документи) постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування; підприємств, установ, організацій та їх об'єднань усіх форм власності (далі - організацій).

Відповідно до пункту 1.2. ДСТУ 4163-2003 цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташовування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів.

Документи, що їх складають в організації, згідно пункту 4.4. ДСТУ 4163-2003 повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва організації (07), назва виду документа (10) (не зазначають на листах), дата (11), реєстраційний індекс документа (12), заголовок до тексту документа (19), текст документа (21), підпис (23).

Згідно з пунктом 3.12. Національного стандарту України ДСТУ 2732:2004 «Діловодство й архівна справа. Терміни та визначення понять», затвердженого наказом від 28.05.2004 №97 Держспоживстандарту України (далі - ДСТУ 2732:2004), юридична сила (службового документа) - властивість службового документа, надана чинним законодавством, яка є підставою для вирішення правових питань, здійснювати правове регулювання і (або) управлінські функції.

Підпунктом 4.1.7. пункту 4.1. ДСТУ 2732:2004 визначено, що підпис службового документа - реквізит службового документа, який свідчить про відповідальність особи за його зміст та є єдиний чи один з реквізитів, що надають документові юридичної сили.

Згідно абзацу 28 пункту 2 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом від 18.06.2015 №1000/5 Міністерства юстиції України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 за №736/27181 (далі - Правила діловодства) реквізит службового документа - обов'язковий елемент, зафіксований в документі для його ідентифікації, організації обліку та надання йому юридичної сили.

Згідно абзацу 30 пункту 2 Правил діловодства, службовий документ - офіційно зареєстрований службою діловодства або відповідним чином засвідчений документ, що одержаний чи створений установою у процесі її діяльності та має відповідні реквізити.

Отже, з наведених матеріальних норм права вбачається, що оскільки акт від 29.05.2017 не містить підписів ревізорів Кабана О.О. та Сала Ю.С., як осіб, які проводили перевірку, а відтак, які повинні нести відповідальність за зміст акта від 29.05.2017, то цей службовий документ не має жодної юридичної сили і тому на підставі такого акту відповідач не мав права приймати оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 21 червня 2017 року.

Покликання відповідача на те, що інформативним додатком (складовою) до загального акта перевірки є акт №13/01/1407/37073734 (а.с. 30-31) перевірки дотримання ведення операцій з готівкою від квітня 2017 року, який підписаний ГДРІ ГУ ДФС у Львівській області Кабаном О.О. та Салом Ю.С., не можуть бути прийняті до уваги з огляду на таке.

Відповідно пункту 1 розділу ІІІ «Зміст акта (довідки) документальної перевірки» Порядку №727 до акта (довідки) документальної перевірки додаються інформативні додатки.

Відповідно до абзаців 11 та 20 пункту 1 розділу ІV «Інформативні додатки до акта (довідки) документальної перевірки» Порядку №727 залежно від фінансово-господарської діяльності платника податків та результатів перевірки до інформативних додатків належать: інші матеріали, що підтверджують наявність або відсутність фактів порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; інші матеріали, що мають значення для прийняття податкового повідомлення-рішення (вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, а також рішень про застосування штрафних санкцій) та вжиття інших заходів за результатами перевірки.

Відповідно пунктів 4.1., 5.22 ДСТУ 4163-2003 при готуванні та оформленні документів використовують такі реквізити: реквізит « 22» відмітка про наявність додатків; відмітку про наявність додатків розміщують під текстом документа. Наявність додатків, повну назву яких наводять у тексті, фіксують за такою формою: «Додаток: на 5 арк. у 2 прим.». Якщо документ має додатки, повних назв яких немає у тексті, то ці назви треба подати після тексту, зазначивши кількість аркушів у кожному додатку та кількість їхніх примірників.

Суд звертає увагу на те, що наприкінці акту від 29.05.2017 року № 651/13-01-14-12/37073734 під його текстом відсутня інформація (відмітки) про існування серед інформативних додатків акту №13/01/1407/37073734, згадуваного представником відповідача, а відтак доводи представника відповідача, що такий акт є складовою частиною загального акта від 29.05.2017, не відповідають фактичним обставинам справи.

Разом з тим, оскільки №13/01/1407/37073734 в порушення п.1.1., 1.2., 4.4 ДСТУ 4163-2003, п. 3.12., 4.1.10 Національного стандарту України ДСТУ 2732:2004 «Діловодства й архівна справа. Терміни та визначення понять», затвердженого наказом від 28.05.2004 № 97 Держспоживстандарту України (далі - ДСТУ 2732:2004), абзаців 28 та 30 п.2 Правил діловодства, не містить дати його створення (складання), то цей службовий документ не має жодної юридичної сили, а відтак не може породжувати жодних юридичних наслідків.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Підсумовуючи, суд зазначає, що акт перевірки, отриманий в результаті документальної виїзної перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених статтею 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення № від 21 червня 2017 року, прийняте на підставі акту перевірки від 29 травня 2017 року № 651/13-01-14-12/37073734, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню, а відтак, позов належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21 червня 2017 року Головного управління ДФС у Львівській області.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Західінфо» (79069, м.Львів, вул.Шевченка, 341; ) з Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м.Львів, вул.Стрийська, 35; ) за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого судового збору у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.07.2018.

Суддя В.М.Сакалош