Справа № 810/3577/15
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3577/15 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Панченко Н.Д. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Бабенка К.А., Василенка Я.М.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Києво - Святошинської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гараж Мобайл Груп" на постанову Київського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гараж Мобайл Груп" до Києво - Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гараж Мобайл Груп" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.05.2015 № та №.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області від 12.05.2015 № у частині визначення ТОВ "Гараж Мобайл Груп" грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 3744842 (три мільйони сімсот сорок чотири тисячі вісімсот сорок дві) грн. 67 коп. у тому числі за основним платежем на 2496561 (два мільйони чотириста дев'яносто шість тисяч п'ятсот шістдесят одна) грн. 78 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 1248280 (один мільйон двісті сорок вісім тисяч двісті вісімдесят) грн. 89 коп.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області податкове повідомлення-рішення від 12.05.2015 № у частині визначення ТОВ "Гараж Мобайл Груп" грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 3804859 (три мільйони вісімсот чотири тисячі вісімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 50 коп., у тому числі за основним платежем у розмірі 2536573 (два мільйони п'ятсот тридцять шість тисяч п'ятсот сімдесят три) грн. 00 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 1268286 (один мільйон двісті шістдесят вісім тисяч двісті вісімдесят шість) грн. 50 коп.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням сторони по справі, кожен окремо, подали апеляційну скаргу.

ТОВ "Гараж Мобайл Груп" в своїй апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позову, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Києво-Святошинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області в своїй апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану постанову та винести нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ "Гараж Мобайл Груп" підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Києво-Святошинська ОДПІ ГУ ДФС України у Київській області - без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, у період з 13.03.2015 по 19.03.2015 ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Гараж Мобайл Груп" з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "Рента Центр" за період з 01.08.2014 по 31.08.2014, ТОВ "КВП Девелопмент" за період з 01.09.2014 по 30.09.2014, ТОВ "Компанія БТС" за період з 01.07.2014 по 31.07.2014 та за період з 01.10.2014 по 31.10.2014, ТОВ "Калібра Україна" за період з 01.10.2014 по 30.11.2014, ТОВ "Флешком" за період з 01.10.2014 по 31.10.2014, ТОВ "Акстор" за період з 01.10.2014 по 30.11.2014, ТОВ "КВП Спецбуд" за період з 01.11.2014 по 30.11.2014, ТОВ "Пуск" за період з 01.11.2014 по 30.11.2014.

Результати перевірки оформлені Актом від 30.03.2015 №90/10-13-22-05/35040775 (далі - Акт перевірки).

Перевіркою виявлені порушення ТОВ "Гараж Мобайл Груп" вимог:

- підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139, пункту 138.1, підпункту 138.5.1 пункту 138.5 статті 138 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 4' 059' 300,00 грн.;

- пункту 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1, 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податку на додану вартість на 4' 272' 948,00 грн., у тому числі за липень 2014 року - на 483926,00 грн., за вересень 2014 року на 363023,00 грн., за жовтень 2014 року на 1' 318' 639,00 грн. та за листопад 2014 року на 2' 107' 360,00 грн.

Висновок контролюючого органу про заниження податкових зобов'язань зводиться до відсутності документального підтвердження реальності господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ "КВП Спецбуд", ТОВ "КВП Девелопмент", ТОВ "Компанія БТС", ТзОВ "Калібра Україна", ТОВ "Флешком", ТОВ "Акстор", за наслідками яких позивач у перевіряємий період сформував показники податкового кредиту та витрат, на суму яких зменшив об'єкт оподаткування податком на додану вартість та податком на прибуток підприємств.

На підтвердження такого висновку контролюючий орган в Акті перевірки посилається на податкову інформацію, що міститься в автоматизованій інформаційній системі "Податковий блок", за даними якої контрагенти позивача відсутні за зареєстрованим місцезнаходженням, не мають достатньої кількості адміністративно-господарських засобів, зокрема, основних фондів, майна, виробничих активів, трудових ресурсів, складських приміщень і транспортних засобів для виконання господарських зобов'язань за укладеними з позивачем договорами.

Викладені обставини контролюючим органом в Акті перевірки були розцінені як доказ укладення позивачем правочинів з ТОВ "КВП Спецбуд", ТОВ "КВП Девелопмент", ТОВ "Компанія БТС", ТзОВ "Калібра Україна", ТОВ "Флешком", ТОВ "Акстор" без мети настання відповідних їм правових наслідків та як свідчення участі позивача і його контрагентів у схемі для мінімізації податкових зобов'язань та отримання необгрунтованої податкової вигоди шляхом документального оформлення та відображення у податковому і бухгалтерському обліку фіктивних (безтоварних) господарських операцій.

На підставі Акта перевірки, відповідно до пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області були прийняті оспорювані податкові повідомлення-рішення, а саме:

- від 12.05.2015 №, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 6' 088' 950,00 грн., у тому числі за основним платежем на 4' 059' 300,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - на 2' 029' 650,00 грн. (т.1, а.с. 57);

- від 12.05.2015 №, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 6' 409' 422,00 грн., у тому числі за основним платежем на 4' 272' 948,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - на 2' 136' 474,00 грн.

Незгода позивача із даними податковими повідомленнями-рішеннями зумовила його звернення до суду з даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції зазначив, що висновок контролюючого органу про нереальність господарських операцій ТОВ "Гараж Мобайл Груп" з ТОВ "КВП Спецбуд", ТОВ "КВП Девелопмент", ТзОВ "Калібра Україна", ТОВ "Флешком", ТОВ "Акстор" спростовується доказами, наявними у матеріалах справи, а господарські операції ТОВ "Гараж Мобайл Груп" з ТОВ "Компанія БТС" фактично не мали реального характеру, замовлення послуг та поставка товарів оформлені лише документально та не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені укладеними договорами.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 01 листопада 2014 року між ТОВ "Гараж Мобайл Груп" (покупець) та ТОВ "КВП Спецбуд" (продавець) був укладений договір поставки №01/11/14-1, у порядку та на умовах якого продавець зобов'язувався передати у власність покупця, а покупець зобов'язувався прийняти та оплатити товар (т.1, а.с. 208-209).

У листопаді 2014 року на виконання умов вказаного договору поставки ТОВ "КВП Спецбуд" поставило позивачеві товари, перелік яких наведено у додаткових угодах №1 від 01.11.2014 та №2 від 28.11.2014, на загальну суму 11 992 971,00 грн., у тому числі ПДВ 1 998 828,00 грн., що підтверджується видатковими накладними (т.1, а.с. 214-244, т.2, а.с. 1).

За фактом поставки товару позивач отримав від ТОВ "КВП Спецбуд" податкові накладні на загальну суму 11 992 971,00 грн., у тому числі ПДВ 1 998 828,00 грн.

В оплату за поставлений товар позивач відповідно до платіжних доручень перерахував на користь ТОВ "КВП Спецбуд" кошти у загальній сумі 959437,28 грн. (т.4, а.с. 210-211). Позивачем також було видано ТОВ "КВП Спецбуд" простий вексель серії АА №1696959 від 29.12.2014 на суму 11 033 533,96 грн.

01 вересня 2014 року між ТОВ "Гараж Мобайл Груп" (замовник) та ТОВ "КВП Девелопмент" (виконавець) були укладені договори №120, №121 та 122, у порядку та на умовах яких виконавець зобов'язувався за завданням замовника надавати останньому клінінгові послуги (послуги з комплексного прибирання) об'єктів торгівлі, офісних приміщень (кабінетів), перелік яких наводиться у додатках до відповідного договору (т.2, а.с. 17-32).

Судом встановлено, що у вересні 2014 року на виконання умов договорів від 01.09.2014 №120, №121 та №122 ТОВ "КВП Девелопмент" були надані позивачеві послуги з прибирання забрудненої площі приміщень на загальну суму 2 178 136,80 грн., що підтверджується: звітом про виконані послуги за вересень 2014 року за договором від 01.09.2014 №120 (т.2, а.с. 33-35); звітом про виконані послуги за вересень 2014 року за договором від 01.09.2014 №121 (т.2, а.с. 38-39); звітом про виконані послуги за вересень 2014 року за договором від 01.09.2014 №122 (т.2, а.с. 42-43); актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.09.2014 №4 на суму 726045,60 грн., №5 від 30.09.2014 на суму 726045,60грн, №6 від 30.09.2014 на суму 726045,60 грн. (т.2, а.с. 36, 40, 44).

В оплату за надані послуги позивач відповідно до платіжних доручень перерахував на користь ТОВ "КВП Девелопмент" кошти у загальній сумі 174250,94 грн. (т.4, а.с. 212). Позивачем також було видано ТОВ "КВП Девелопмент" прості векселі на суму 2003885,86 грн., а саме: серії АА №2373979 від 29.12.2014 на суму 551794,66 грн., серії АА №2373980 від 29.12.2014 на суму 726045,60 грн., серії АА №1696956 від 29.12.2014 на суму 726045,60 грн. (т.4, а.с. 216-221).

За фактом отримання відповідних послуг ТОВ "КВП Девелопмент" передало позивачеві податкові накладні на загальну суму 2 178 136,80 грн., у тому числі ПДВ 363022,80 грн., а саме: №13 від 30.09.2014 на суму 726045,60 грн., у тому числі ПДВ 121007,60 грн., №14 від 30.09.2014 на суму 726045,60 грн., у тому числі ПДВ 121007,60 грн., №15 від 30.09.2014 на суму 726045,60 грн., у тому числі ПДВ 121007,60 грн. (т.2, а.с. 37, 41, 45).

05 травня 2014 року між ТОВ "Гараж Мобайл Груп" (замовник) та ТОВ "Компанія БТС" (виконавець), були укладені договори №75, №76, №77, №78, №79, №80, №81, №82, №83, №84, №85, №86 та №87, у порядку та на умовах яких виконавець зобов'язувався організувати за забезпечити надання замовнику послуг, що полягають у ручному завантаженні та розвантаженні вантажу на складі замовника, включаючи весь комплекс пов'язаних з ними операцій по укладанню і кріпленню вантажу, його сепаруванню тощо (т.2, а.с. 68-132).

Судом встановлено, що у липні 2014 року на виконання умов вказаних договорів ТОВ "Компанія БТС" були надані позивачеві послуги з розвантаження та навантаження вантажів, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 2903557,80 грн.

Судом також встановлено, що між ТОВ "Гараж Мобайл Груп" (покупець) та ТОВ "Компанія БТС" (продавець) був укладений договір купівлі-продажу №167 від 01.10.2014, у порядку та на умовах якого продавець зобов'язувався передати у власність покупця, а покупець зобов'язувався прийняти та оплатити товар (т.2, а.с. 133-134).

30 жовтня 2014 року між ТОВ "Гараж Мобайл Груп" (покупець) та ТОВ "Компанія БТС" (продавець) було укладено додаткову угоду №1 до договору поставки від №167 від 01.10.2014, відповідно до умов якої вартість товару становить 7 514 695,80 грн., місцем поставки товару є склад покупця, розташований за адресою: м. Київ, вул. Молодогвардійська, 22 (т.2, а.с. 135-136).

Судом встановлено, що у жовтні 2014 року на виконання умов договору поставки від 30.10.2014 №167 ТОВ "Компанія БТС" поставило позивачеві товари, перелік яких наведено у додатковій угоді № 1 від 30.10.2014 на загальну суму 7 514 696,00 грн., що підтверджується видатковими накладними.

За фактом поставки товарів та надання послуг ТОВ "Компанія БТС" передало позивачеві податкові накладні на загальну суму 10418254,80 грн., у тому числі ПДВ 1736376,00 грн.

В оплату за надані послуги позивач відповідно до платіжних доручень перерахував на користь ТОВ "Компанія БТС" кошти у загальній сумі 3711807,28 грн. (т.4, а.с. 195-209, 213). Позивачем також було видано ТОВ "Компанія БТС" простий вексель серії АА №1696962 від 29.12.2014 на суму 6708507,86 грн. (т.4, а.с. 222).

04 липня 2014 року між ТОВ "Гараж Мобайл Груп" (покупець) та ТОВ "Калібра Україна" (постачальник) був укладений договір поставки №230620014КР, у порядку та на умовах якого постачальник зобов'язувався поставляти та передавати у власність покупця продукцію, найменування, одиниця виміру, та загальна кількість якої узгоджується у додатках до договору (т.3, а.с. 27-32).

Судом встановлено, що у жовтні-листопаді 2014 року на виконання умов вказаного договору поставки ТОВ "Калібра Україна" поставило позивачеві товари на суму 710955,66 грн., що підтверджується видатковими накладними.

За фактом поставки товарів ТОВ "Калібра України" передало позивачеві податкові накладні на загальну суму 710956,50 грн., у тому числі ПДВ 118492,80 грн.

02 січня 2013 року між ТОВ "Гараж Мобайл Груп" (покупець) та ТОВ "Флешком" (постачальник) був укладений договір поставки №02113/02-01, у порядку та на умовах якого постачальник зобов'язувався поставляти та передавати у власність покупця продукцію, найменування, одиниця виміру, та загальна кількість якої узгоджується у додатках до договору (т.3, а.с. 79-84)

Судом встановлено, що у жовтні 2014 року на виконання умов вказаного договору поставки ТОВ "Флешком" поставило позивачеві товари на суму 149392,20 грн., що підтверджується видатковими накладними.

За фактом поставки товарів ТОВ "Флешком" передало позивачеві податкові накладні на загальну суму 149392,20 грн., у тому числі ПДВ 24898,70 грн.

В оплату за поставлений товар позивач перерахував на користь ТОВ "Флешком" кошти на суму 149392,20 грн. (т.3, а.с. 91-94).

19 вересня 2012 року між ТОВ "Гараж Мобайл Груп" (покупець) та ТОВ "Акстор" (продавець) укладено договір №147, у порядку та на умовах якого продавець зобов'язується продати покупцю товар (сумки, чохли та аксесуари для мобільних телефонів, комп'ютерів (ноутбуків),фото і відеотехніки), а покупець зобов'язується прийняти цей товари та оплатити його вартість (т.3, а.с. 112-115).

Судом встановлено, що у жовтні-листопаді 2014 року на виконання умов вказаного договору поставки ТОВ "Акстор" поставило позивачеві товари на суму 187971,30 грн., що підтверджується видатковими накладними.

За фактом поставки товарів ТОВ "Акстор" передало позивачеві податкові накладні на загальну суму 187971,30 грн., у тому числі ПДВ 31328,57 грн.

В оплату за поставлений товар позивач перерахував на користь ТОВ "Флешком" кошти на суму 185583,50 грн. (т.3, а.с. 128-131).

Як вбачається з матеріалів справи, сума податку на додану вартість за податковими накладними, виписаними ТОВ "КВП Спецбуд", ТОВ "КВП Девелопмент", ТОВ "Компанія БТС", ТзОВ "Калібра Україна", ТОВ "Флешком", ТОВ "Акстор", була включена позивачем до складу податкового кредиту відповідних податкових періодів, а вартість придбаних товарів і послуг була віднесена позивачем до складу витрат підприємства за 2014 рік.

Матеріалами справи підтверджується, що укладені між позивачем та ТОВ "КВП Спецбуд", ТОВ "КВП Девелопмент", ТзОВ "Калібра Україна", ТОВ "Флешком", ТОВ "Акстор" правочини відповідають вимогам чинного законодавства України, мають своїм наслідком зміну у майновому стані учасників правочинів, є економічно виправданими, факт виконання господарських зобов'язань сторін підтверджується первинними документами бухгалтерської та податкової звітності, які є належними та достатніми доказами того, що господарські операції фактично відбулися, а операції між позивачем та його контрагентами враховані відповідно до їх дійсного економічного змісту, обумовлені розумними економічними причинами (цілями ділового характеру) та відповідають меті здійснення господарської діяльності.

Податковим кредитом у розумінні підпункту 14.1.181 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

У силу положень підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку із, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту є податкова накладна, що видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, наявність господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), призначених для використання у власній господарській діяльності платника податків, підтверджених сукупністю документів первинного бухгалтерського обліку, є визначальною умовою для виникнення у платника податку права на формування податкового кредиту та витрат.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за N 168/704, встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи).

Відповідно до пункту 2.1 вказаного Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" ( 852-15 ), або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому, первинні документи повинні не лише містити повну інформацію про виконану господарську операцію, але й виступати носіями достовірних відомостей про таку операцію та її учасників.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції з конкретним постачальником.

Що стосується укладених між позивачем та ТОВ "Компанія БТС" договорів, то їх зміст передбачав надання останнім послуг з організації та забезпечення ручного завантаження та розвантаження вантажів на складах ТОВ "Гараж Мобайл Груп", включаючи весь комплекс пов'язаних з ними операцій по укладанню і кріпленню вантажу, його сепаруванню тощо.

Суд першої інстанції зазначив про відсутність у ТОВ "Компанія БТС" матеріально-технічної бази, будь-якого персоналу, основних фондів, інформації про наявність дозволів та ліцензій, спеціалістів (працівників) організаційних структур, складських приміщень транспортних засобів та техніки, які об'єктивно необхідні для надання передбачених вказаними договорами послуг.

Під час проведення перевірки позивача, контролюючим органом проаналізовано номенклатуру зареєстрованих в ЄРПН ТОВ "Компанія БТС" податкових накладних, у результаті чого встановлено, що контрагент позивача формував податковий кредит за рахунок операцій з ТОВ "Технотрейдкомпані", ТОВ "Скіфія-Транзит", ТОВ "Укрпромплюс", ТОВ "Купалинка Україна".

Крім того, контролюючим органом досліджено ланцюг постачання товарів від ТОВ "Компанія БТС" до ТОВ "Гараж Мобайл Груп" (стретч-плівка, пакети, піддони, ящики, коробки), за наслідками чого встановлено обрив ланцюга постачання на підприємствах, які не є виробниками вказаного виду продукції, тобто відсутній факт формування саме цього активу (товару), як ресурсу внаслідок власного виробництва або реального придбання у інших суб'єктів господарювання.

З приводу викладеного колегія суддів зазначає, що обов'язок ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника. При цьому, такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Колегія суддів зауважує, що відповідачем не спростовано доводів позивача та не надано суду доказів, які б свідчили про відсутність факту реального здійснення операцій між позивачем та його контрагентами.

В акті перевірки прямо зазначено про наявність у позивача податкових та видаткових накладних, їх надання до перевірки. В акті перевірки не зазначено про наявність претензій до змісту первинних бухгалтерських документів позивача.

Колегія суддів також зазначає, що договори, укладені між позивачем та його контрагентами в судовому порядку не оспорювалися, недійсними (фіктивними) не визнавалися, їх зміст не суперечить вимогам чинного законодавства.

У рішеннях ЄСПЛ від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав проти України» та від 22.01.2009 року «Булвес АД проти Болгарії» зроблено висновок, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Економічна доцільність придбання послуг у ТОВ «Компанія БТС» підтверджується переліком магазинів позивача (копія є в матеріалах справи), а також штатним розписом позивача, який введено в дію з 05.05.2014р., відповідно до якого на 254 об'єктів роздрібної торгівлі в штаті підприємства відсутні штатні одиниці вантажників (копія є в матеріалах справи).

Таким чином, з метою забезпечення вивантаження та навантаження великого обсягу товарів та у зв'язку з відсутністю вантажників у штаті підприємства виникає виробнича необхідність у придбанні навантажувально-розвантажувальних послуг у інших суб'єктів господарської діяльності.

Щодо посилання податкового органу на відсутність руху товарів від ТОВ «Компанія БТС» з огляду на відсутність у позивача будь-яких документів, що засвідчують отримання товару, а також на обрив ланцюгу постачання товарів, то зазначене твердження відповідача не підтверджується належними доказами.

В акті перевірки відсутнє дослідження ланцюгу постачання товарів, також відсутні Акти перевірок контрагентів, направлення запитів до контрагентів на отримання копій первинних документів.

Рух товарів та його відображення у бухгалтерському обліку позивача підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 по ТОВ «Компанія БТС» по договору № 167 від 01.10.2014 за видатковими накладними №№290-295, 310, 311 від 31.10.2014.

Також матеріали справи вказують на те, що всі зазначені товари були реалізовані в процесі господарської діяльності позивача, спрямованої на отримання економічної вигоди, про що свідчать видаткові накладні на адресу ТОВ «Фора» та довіреності від імені ТОВ «Фора» на отримання товарно-матеріальних цінностей від позивача.

Колегія суддів також звертає увагу на наявний у справі висновок судово-економічної експертизи від 31.10.2016.

Вказаним Висновком судової експертизи спростовано висновки Акту перевірки ДП1 у Києво-Святошинському районі Київської області ГУ ДФС у Київській області від 30.03.2015 №90/10-13-22-05/35040775 про заниження ТОВ «Гараж Мобайл Груп» податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість.

Крім того, експертом підтверджено відповідність первинних документів позивача вимогам чинного законодавства України.

Таким чином, всі відомості, задекларовані ТОВ «Гараж Мобайл Груп» у податкові звітності за періоди, які підлягали перевірці, підтверджуються Висновком судової експертизи, яка була призначена судом першої інстанції у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач податковий орган не надав до суду належних доказів, які б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Києво - Святошинської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гараж Мобайл Груп" - задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області від 12.05.2015 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області податкове повідомлення-рішення від 12.05.2015 №.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Бабенко К.А.

Василенко Я.М.

Повний текст постанови виготовлено 13.07.2018.