Справа № 808/1387/18
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 червня 2018 року 12:36Справа № 808/1387/18 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Гавриленко А.О. та представників

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕЛКАБ»

до Запорізької обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

16.04.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕЛКАБ» (далі позивач) до Запорізької обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у непереданні до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про відсутність заборгованості зі сплати податків і зборів за формою № 30-ОПП або повідомлення про відкликання заперечень проти державної реєстрації припинення юридичної особи за формою № 28-ОПП щодо ТОВ «ЗЕЛКАБ»;

- зобовязати відповідача передати до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про відсутність заборгованості зі сплати податків і зборів за формою № 30-ОПП або шляхом надіслання повідомлення про відкликання заперечень проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи за формою № 28-ОПП щодо ТОВ «ЗЕЛКАБ»;

- зобовязати відповідача не пізніше 10 календарних днів з дати набрання рішенням суду законної сили надати Запорізькому окружному адміністративному суду звіт про виконання рішення суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що загальними зборами учасників позивача прийнято рішення про припинення товариства як юридичної особи шляхом його ліквідації у добровільному порядку, яке подано державному реєстратору юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради для внесення зазначеної інформації до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі Єдиний державний реєстр). Повідомлення про припинення позивача оприлюднено на порталі електронних сервісів для вільного доступу із зазначенням граничного строку заявлення вимог кредиторів до 03.02.2018 року. За наслідком отримання відповідачем вказаного повідомлення у останнього виник обовязок щодо проведення заходів податкового контролю, повязаних з ліквідацією платника податків та передачі до Єдиного державного реєстру відомостей про відсутність (наявність) у позивача заборгованості зі сплати податків та зборів в строк до 03.02.2018 року, який ним не був виконаний.

Ухвалою суду від 23 квітня 2018 року відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 22 травня 2018 року.

17.05.2018 від відповідача до суду надійшов відзив на позов та клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою від 22.05.2018 у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі було відмовлено.

Ухвалою суду від 22 травня 2018 року підготовче засідання було відкладено на 21 червня 2018 року.

05.06.2018 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив відповідача.

Протокольною ухвалою від 21.06.2018 підготовче провадження було закінчене, суд перейшов до розгляду справи по суті в той же день.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги з підстав, наведених у позові та відповіді на відзив. Зазначив, що після проведення позапланової документальної виїзної перевірки та узгодження позивачем грошових зобовязань, сплати штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у повному обсязі, у відповідача виник обовязок щодо передачі до Єдиного державного реєстру відомостей про відсутність заборгованості зі сплати податків і зборів щодо позивача, який не було виконано відповідачем. Просив задовольнити позов.

Представник відповідача позов не визнав з підстав наведених у відзиві на позов, зазначив, що юридичним відділом ГУ ДФС у Запорізькій області здійснюється судове супроводження адміністративної справи № 808/9481/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕЛКАБ» до Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області про скасування податкових повідомлень-рішень від 29.11.2013 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2. Постановою Запорізького адміністративного суду від 10.04.2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017 року, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕЛКАБ» задоволено повністю. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.10.2017 року відкрито касаційне провадження. У звязку з тим, що на даний час справа знаходиться на розгляді у Вищому адміністративному суді України вважає бездіяльність відповідача правомірною, а тому у задоволенні позову просить відмовити.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Акорд».

У судовому засіданні 21 червня 2018 року на підставі ст. 250 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності встановив наступне.

Позивача зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №1 021963.

24.01.2008 року позивача взято на облік Запорізькою обєднаною Державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області (відділення у Хортицькому районі м. Запоріжжя) як платник податків.

03.08.2017 року загальними зборами учасників позивача прийнято рішення про припинення товариства як юридичної особи шляхом його ліквідації у добровільному порядку відповідно до чинного законодавства України, яке оформлене протоколом загальних зборів учасників товариства за № 1.

Позивач повідомив про вищевказане рішення орган державної реєстрації за наслідком чого до Єдиного державного реєстру було внесено запис щодо початку процедури припинення юридичної особи з 03.08.2017 року, призначення ліквідатором/керівником ОСОБА_1, граничного строку для заявлення кредиторами своїх вимог до 03.02.2018 року.

Головним управлінням ДФС у Запорізькій області протягом 26.09.2017 - 05.10.2017 року було проведено документальну позапланову перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 02.10.2017 року та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 02.10.2017 року.

За результатом проведення вказаної перевірки Головним управлінням ДФС у Запорізькій області було складено Акт перевірки № 576/08-01-14-03/35672441 від 11.10.2017 року, згідно якого встановлено порушення пп. 49.18.2 п. 49.18 п. 49.1 ст. 49, пп. 54.3.1 п. 54.3, ст. 54, п. 113.1 ст. 113, п. 120.1 ст. 120, пп.137. 4, пп. 137.5 (в) ст. 137 Податкового кодексу України та згідно податкового повідомлення-рішення від 26.10.2017 року за реєстровим № НОМЕР_3 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 170 грн.

Грошові зобовязання згідно податкового повідомлення-рішення від 26.10.2017 року № узгоджено позивачем, суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) сплачено у повному обсязі.

30.10.2017 року розрахунковий рахунок, відкритий позивачем в АТ «Південний», закрито.

16.11.2017 року у звязку з непераданням контролюючим органом до Єдиного державного реєстру відомостей про відсутність заборгованості зі сплати податків і зборів щодо позивача, ліквідатор/керівник товариства звернувся до відповідача із відповідною заявою.

19.12.2017 року листом від 15.12.2017 року за вих. № 21073/10/08-01-08-01-08 позивача було повідомлено про передачу відомостей про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати податків і зборів до завершення строку, визначеного для заявлення кредиторами своїх вимог, а саме до 03.02.2018 року.

06.02.2018 року позивачем отримано лист відповідача від 02.02.2018 року за вих. №892/10/08-31-12 про неможливість передачі до Єдиного державного реєстру відомостей про відсутність заборгованості зі сплати податків і зборів у звязку із наявністю неузгоджених грошових зобовязань, щодо яких проводиться судове оскарження.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Розглядаючи спір по суті, суд керується наступним.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» технічний адміністратор Єдиного державного реєстру в день проведення реєстраційної дії забезпечує передачу до інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує єдину державну податкову політику та державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, - відомостей про проведення такої реєстраційної дії.

Підпунктом 16.1.10 пункту 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобовязаний повідомляти контролюючим органам за місцем обліку такого платника про його ліквідацію або реорганізацію протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення (крім випадків, коли обовязок здійснювати таке повідомлення покладено законом на орган державної реєстрації).

Згідно з п. 11.1 розділу 11 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року за № 1588 (далі Порядок № 1588), платник податків зобов'язаний повідомляти контролюючі органи за місцем обліку такого платника про його ліквідацію або реорганізацію протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення (крім випадків, коли обов'язок здійснювати таке повідомлення покладено законом на орган державної реєстрації).

У відповідності до п. 11.5 Порядку №1588 у звязку з ліквідацією або реорганізацією платника податків контролюючі органи розпочинають та проводять процедури, передбачені цим розділом, у разі одержання хоча б одного з таких документів (відомостей), зокрема, відомостей державного реєстратора про внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи.

Згідно п. 11.6 Порядку №1588 при проведенні заходів податкового контролю, пов'язаних з ліквідацією або реорганізацією платника податків, контролюючі органи організовують та планують їх таким чином, щоб вимоги щодо сплати платежів, контроль за справлянням яких здійснюють контролюючі органи, були сформовані і отримані особою, відповідальною за погашення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків, не пізніше строку, визначеного для заявлення кредиторами своїх вимог.

Відповідно до абз. 1 п. 11.10 Порядку № 1588 до завершення строку, визначеного для заявлення кредиторами своїх вимог, а також у день отримання запиту від суб'єкта державної реєстрації контролюючий орган передає до Єдиного державного реєстру у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами Центрального контролюючого органу відомості: про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати податків і зборів за формою № 30-ОПП (додаток 14); про узгодження плану реорганізації юридичної особи за формою № 31-ОПП (додаток 15) - у разі наявності податкового боргу при реорганізації юридичної особи.

Згідно абз. 1 п. 11.15 Порядку № 1588 відомості про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати податків і зборів за формою № 30-ОПП є єдиним документом, що підтверджує відсутність (наявність) заборгованості з податків, зборів у випадках припинення юридичних осіб, визначених Законом.

За результатами комплексного аналізу положень Порядку № 1588 суд дійшов висновку, що після надходження до податкового органу повідомлення від державного реєстратора про внесення до Єдиного державного реєстру рішення засновників юридичної особи про її припинення у податкового органу виникає обовязок вирішити питання про проведення заходів податкового контролю юридичної особи, стосовно якої прийнято рішення про припинення.

Після проведення заходів податкового контролю юридичної особи на податковий орган покладено обовязок: у випадку відсутності заборгованості зі сплати податків і зборів - до завершення строку, визначеного для заявлення кредиторами своїх вимог, передати до Єдиного державного реєстру відомості про відсутність заборгованості зі сплати податків і зборів за формою № 30-ОПП; у випадку наявності заборгованості зі сплати податків і зборів до завершення строку, визначеного для заявлення кредиторами своїх вимог, передати до Єдиного державного реєстру відомості про наявність заборгованості зі сплати податків і зборів за формою № 30-ОПП, додаток до форми № 30-ОПП із зазначенням суми податкового боргу, неузгоджених грошових зобовязань, не сплаченого до бюджету податку з доходів фізичних осіб та/або військового збору із сум доходів, нарахованих (виплачених) найманим працівникам; сформувати та надати ліквідатору/голові ліквідаційної комісії юридичної особи вимогу про сплату заборгованості.

На підставі положення абз. 3 п. 11.10 Порядку № 1588 суд констатує, що у разі передачі контролюючим органом до Єдиного державного реєстру відомостей про наявність заборгованості зі сплати податків і зборів, то після погашення заборгованості зі сплати податків і зборів контролюючий орган передає до Єдиного державного реєстру відомості про відсутність заборгованості зі сплати податків і зборів.

Окрім того, як встановлено судом, відповідно до абз. 2 пп. 2 п. 2 Спільного наказу Міністерства юстиції України та Міністерства фінансів України від 18.03.2016 року за № 759/5/371 «Про інформаційну взаємодію між Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань й інформаційними системами Державної фіскальної служби України» (далі Наказ № 759/5/371) до запровадження обміну документами в електронній формі між Реєстром та інформаційними системами Державної фіскальної служби України щодо подання запитів державними реєстраторами юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань і передачі до Реєстру відомостей про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати податків і зборів, про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, про узгодження плану реорганізації юридичної особи такі відомості передаються Державною фіскальною службою України до Реєстру з урахуванням технічних можливостей Реєстру та інформаційних систем Державної фіскальної служби України, а саме про відсутність заборгованості зі сплати податків і зборів - шляхом надсилання повідомлень про відкликання заперечень проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи за формою № 28-ОПП.

Згідно податкової консультації Державної фіскальної служби України від 12.02.2018 року за № 559/6/99-99-08-02-01-15/ІПК Порядок № 1588 щодо направлення відомостей про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати податків і зборів застосовується із урахуванням особливостей, визначених пунктом 2 Наказу № 759/5/371.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що податковий орган тимчасово передає до Єдиного державного реєстру відомості про відсутність заборгованості із сплати податків та зборів шляхом надсилання повідомлення за формою № 28-ОПП.

Судом встановлено, що відомості з Єдиного державного реєстру «Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації» щодо позивача надійшли до відділення у Хортицькому районі м. Запоріжжя Запорізької ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькі області 03.08.2017 року.

Відповідачем після отримання повідомлення про початок процедури припинення позивача було вжито заходи податкового контролю.

Зокрема, з наявного в матеріалах справи податкового повідомлення-рішення від 26.10.2017 року за № НОМЕР_3 вбачається, що стосовно позивача проведено документальну позапланову перевірку, за результатом чого винесено податкове повідомлення-рішення, яке є узгодженим позивачем.

При цьому, згідно платіжного доручення від 26.10.2017 року за № 174 сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) сплачена позивачем у повному обсязі.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що у відповідача з 26.10.2017 року виник обовязок щодо передачі до Єдиного державного реєстру відомостей про відсутність заборгованості зі сплати податків і зборів за формою № 30-ОПП або повідомлення про відкликання заперечень проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи за формою № 28-ОПП щодо позивача, у відповідача були відсутні альтернативні варіанти поведінки.

З листа Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 09.02.2018 року за вих. № 01-18/01/0364 вбачається, що 13.11.2017 року до Єдиного державного реєстру контролюючим органом було направлено повідомлення №029 про наявність заперечень проти державної реєстрації припинення позивача щодо наявності податкового боргу, адміністративного або судового оскарження грошових зобовязань та податкового боргу та несплати податку з доходів фізичних осіб із сум доходів, нарахованих (виплачених) найманим працівникам за формою № 27-ОПП. Станом на 09.02.2018 року повідомлення про відкликання заперечень проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи за формою № 28-ОПП або відомості про відсутність заборгованості зі сплати податків і зборів за формою № 30-ОПП щодо позивача до Єдиного державного реєстру не надходили.

Відповідно до правової позиції, викладеної в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 04.08.2016 року у справі № 806/639/15, відповідач (субєкт владних повноважень) не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд видати розпорядження, або відмовити в його виданні, існує лише один правомірний варіант поведінки. Підставою для відмови у прийнятті рішення можуть бути лише визначені законодавством обставини.

Отже, на думку суду, бездіяльність відповідача, яка проявилася у непереданні до Єдиного державного реєстру в строк до 03.02.2018 року відомостей про відсутність заборгованості зі сплати податків і зборів за формою № 30-ОПП або повідомлення про відкликання заперечень проти державної реєстрації припинення юридичної особи за формою № 28-ОПП щодо позивача є протиправною.

Суд не приймає до уваги та вважає безпідставними доводи відповідача щодо наявності у позивача грошових зобовязань, щодо яких проводиться адміністративне або судове оскарження, оскільки постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2017 року по справі № 808/9481/13-а, яка набрала законної сили 25.07.2017 року, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕЛКАБ» задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Хортицькому районі міста Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 29.11.2013 року №, №.

Згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

З викладеного вище суд дійшов до висновку, що у справі № 808/9481/13-а прийняте судове рішення про задоволення позовних вимог позивача про скасування податкових повідомлень-рішень набрало законної сили. Такими чином, у позивача відсутні узгоджені грошові зобовязання перед бюджетом.

Інших доказів щодо наявності у позивача грошових зобовязань перед бюджетом відповідачем не надано.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов до висновку, що після погашення позивачем зобов'язань зі сплати податків та зборів, зокрема передбачених податковим повідомленням-рішенням від 26.10.2017 та відсутності інших грошових зобовязань відповідач повинен був виконати обовязок щодо передачі до Єдиного державного реєстру відомостей про відсутність заборгованості зі сплати податків і зборів за формою № 30-ОПП або повідомлення про відкликання заперечень проти державної реєстрації припинення юридичної особи за формою № 28-ОПП щодо позивача, який безпідставно невиконаний відповідачем.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на державу покладено обов'язок виконання рішень Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст.17 Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини Олссон проти Швеції (Olsson v. Sweden) від 24 березня 1988 року суд прийшов до висновку, що яка-небудь норма не може вважатися «законом», якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію. Проте досвід показує, що абсолютна точність недосяжна і що необхідність уникати надмірної жорсткості формулювань і слідувати за обставин, що змінюються, веде до того, що багато законів неминуче викладені в термінах, які більшою чи меншою мірою є невизначеними.

Словосполучення «передбачено законом» не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципом верховенства права. Відтак, у внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічних властей у здійснення прав, охоронюваних inter alia п. 1 ст. 8.

У рішенні Європейського суду з прав людини Олссон проти Швеції (Olsson v. Sweden) від 24 березня 1988 року суд констатував, що втручання повинно бути зумовлено досягненням правомірної цілі.

Також Європейський суд з прав людини вказує, що у відповідності зі сформованою практикою Суду, під поняттям необхідності мається на увазі, що втручання відповідає якій-небудь нагальній суспільній потребі і що воно пропорційно законній меті. При визначенні того, чи є втручання «необхідним у демократичному суспільстві», Суд враховує, що за державами - учасницями Конвенції залишається певна свобода розсуду.

На підставі викладеного можна дійти до висновку, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб'єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним, у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) в суду є обов'язок відновити порушене право шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Відтак, у разі встановлення протиправності дій суб'єкта владних повноважень у суду виникає обов'язок відновити порушене право особи, зумовлене цими протиправними діями, шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити дії, які максимально спрямовані на захист права особи, право якої порушене, та на відновлення законного становища. При цьому, важливого значення набуває чіткість та однозначність формулювання дій, які підлягають виконанню суб'єктом владних повноважень.

Щодо заяви позивача про вжиття заходів судового контролю за виконанням рішення у даній справі, суд зазначає, що така заява не містить жодного обґрунтування необхідності вжиття цих заходів, а тому суд не знаходить підстав для зобовязання відповідача надати суду звіт про виконання рішення суду. Крім того, згідно ч. 1 ст. 382 КАС України, застосування зазначеного заходу є правом суду.

Приписами ч. 1 ст. 245 КАС України передбачено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

При цьому, адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов'язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій.

З огляду на зазначене, враховуючи встановлення судом факту протиправного характеру бездіяльності відповідача, відсутність у позивача грошових зобовязань перед податковим органом (заборгованості зі сплати податків та зборів) суд дійшов до висновку про необхідність зобов'язати відповідача в судовому порядку передати до Єдиного державного реєстру відомості про відсутність заборгованості зі сплати податків і зборів за формою № 30-ОПП або шляхом надіслання повідомлення про відкликання заперечень проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи за формою № 28-ОПП щодо позивача.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до пп. 2 п. 3 ст. 4 «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного прозову немайнового характеру, який подано юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В даному випадку сплачений позивачем розмір судового збору складає 1762 грн., які суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕЛКАБ» задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області () щодо непередання до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про відсутність заборгованості зі сплати податків і зборів за формою №30-ОПП або повідомлення про відкликання заперечень проти державної реєстрації припинення юридичної особи за формою №28-ОПП щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕЛКАБ» ().

3. Зобовязати Запорізьку обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Запорізькій області () передати до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про відсутність заборгованості зі сплати податків і зборів за формою №30-ОПП або шляхом надіслання повідомлення про відкликання заперечень проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи за формою №28-ОПП щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕЛКАБ» ().

4. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕЛКАБ» (69076, м. Запоріжжя, вул. Новобудов, 9, ) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 14, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 02.07.2018.

Суддя Ю.П. Бойченко