Справа № 804/6667/17
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2018 р. справа № 804/6667/17
13 жовтня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротек" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати прийняте Дніпропетровською митницею Державної фіскальної служби Рішення про коригування митної вартості товарів від 02.10.2017 року №UA110000/2017/500028/2 (а.с. 4-14).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2017 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 2).
У судове засідання 28.02.2018 року прибув представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, надав письмове клопотання про розгляд адміністративної справи в порядку письмового провадження (а.с. 123).
Керуючись приписами статей 194, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження, за наявними в справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача, викладену у письмових запереченнях проти позову, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно із частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Так, судом встановлено, що 30 червня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротек», як покупцем, та фірмою «WEIFANG YUELONG RUBBER CO., LTD» (Китай), як продавцем, було укладено контракт № WEI-AG-2017 (далі - контракт), відповідно до умов якого продавець погоджується продати, а покупець погоджується купити шини (далі - товар), перераховані в (проформа інвойсах) до цього контракту, які є його невід'ємною частиною.
Також, сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Контракту № WEI-AG-2017, якою було внесено зміни до п.п. 1.1., 2.1., 2.3., 3.1., 3.2., 4.1., 5.1., 5.2., 7.1. Контракту, відповідно до п. 2.1. якого, найменування, кількість і ціна товару вказуються в інвойсах (проформа інвойсах) до цього контракту, які є невід'ємною частиною, пунктом 2.2. передбачено, що у ціну товару включена вартість тари, упаковки і маркування, та згідно до п. 2.3. загальна сума контракту становить суму всіх підписаних до даного контракту інвойсів (проформа інвойсів).
Судом встановлено, що за результатами здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів відповідач направив позивачу електронне повідомлення № 1 від 21.09.2017 року про зобов'язання надати додаткові документи, а саме: 1) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 4) копію митної декларації країни відправлення.
Позивачем на електронне повідомлення № 1 від 21.09.2017 року того ж дня було направлено витребувані документи, а саме: пакувальний лист; проформу-інвойс В заявка; каталоги та комерційна пропозиція; копія митної декларації країни відправлення; п/д № 6 26/07/17 року; лист підприємства № 2109/1.
За результатами здійснення контролю, відповідач направив позивачу електронне повідомлення № 2 від 21.09.2017 року, в якому зазначив, що за результатами здійснення контролю митної вартості відповідно до вимог статті 54 Митного кодексу України, встановлено, що декларантом не включено до митної вартості всіх складових, які перелічені у заявці та відомості про які відсутні у довідці. Таким чином, надані до митного оформлення документи містять відомості, що не підтверджують числові значення складових митної вартості.
За результатами здійснення контролю, відповідач направив позивачу електронне повідомлення № 3 від 22.09.2017 року, в якому просив письмово повідомити про бажання або відмову надати інші додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.
Позивачем було направлено відповідачу додаткові документи, а саме: лист від WEIFANG YUELONG RUBBER CO., LTD стосовно митних декларацій країни виробника та його переклад; рахунок на оплату підприємства «Альфатранс» № 326 від 18.09.2017 року.
За результатами здійснення контролю відповідач направив позивачу електронне повідомлення № 4 від 25.09.2017 року, яким повідомив, що зазначена у рахунку сума не відповідає відомостям, зазначеним у довідці від 18.09.2017 № 776; враховуючи вимоги п. 3.3 договору ТЕО , послуги з перевезення вантажу повинні бути оплачені; банківські платіжні відомості не надані декларантом до митного оформлення.
Судом встановлено, що за результатами здійснення контролю відповідач направив позивачу електронне повідомлення від 02.10.2017 року, на підставі якого відповідачем було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA110000/2017/500028/2 від 02.10.2017 року, відповідно до гр. 28 якого, розрахована декларантом митна вартість товару складає 771664,88 грн., а відповідно до гр. 30 «Коригування» цього рішення, вартість товару складає 793535,23 грн.
Товар було випущено у вільний обіг під гарантійні зобов'язання, відповідно до положень частини 7 статті 55 Митного кодексу України, з митною вартістю, визначеною декларантом, та забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною митним органом відповідно до рішення №UA110000/2017/500028/2 про коригування митної вартості, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.
У зв'язку з цим, позивачем було сплачено митні платежі, що перевищують митні платежі, які піддягали сплаті до бюджету у разі здійснення митного оформленням за митною вартістю, визначеною позивачем, на суму 6522,48 грн.
Так, згідно повідомлень відповідача та Рішення про коригування митної вартості товарів від 02.10.2017 pоку № UA110000/2017/500028/2, підставами щодо прийняття відповідачем оскаржуваного рішення було: розбіжності та невідповідності відомостей у документах митного оформлення; відсутність документального обґрунтування митної вартості товару; відсутність підтвердження заявленої транспортної складової на заявлених комерційних умовах поставки.
Щодо відсутності документального обґрунтування митної вартості товару, слід зазначити, що у оскаржуваному Рішенні відповідачем зазначено, що у підтвердження транспортних витрат, після повідомлення № 2 щодо невідповідності заявлених умов поставки FOB, які містяться у пункті 12.1. заявки на ТЕО, надано позивачем зазначену заявку повторно, але з іншими даними у графі 12.1., тому, з урахуванням зазначеного, відповідачем було здійснено висновок щодо наявності підстав вважати, що до
заявленої ціни товару не включено складових митної вартості товару.
Щодо митного оформлення документів, в яких зазначено різні комерційні умови поставки товару, судом встановлено, що позивач подавав лист ТОВ «Альфатранс» № 795 від 22.09.2017 року про помилку в пункті 12.1. Додатку № 16 до Договору про транспортно-експедиторського обслуговування № 160048 від 24.10.2016 року, яким ТОВ «Альфатранс» повідомляє про допущену в розділі 12.1. Додатку № 16 до Договору про транспортно-експедиторське обслуговування № 160048 від 24.10.2016 року, та просить вважати правильною редакцію розділу 12.1. зазначеного додатку, що викладена у листі № 795 від 22.09.2017 року.
Отже, враховуючи вищевикладене вбачається, що у листі ТОВ «Альфатранс» про помилку, позивачем та ТОВ Альфатранс» було підписано редакцію заявки на ТЕО з виправленням даних у пункті 12.1., в якому виключено з переліку «В ставку входят» пунктів: доставка «от двери» порта погрузки; портовые формальности в порту погрузки; погрузка на борт судна), та виправлену заявку на ТЕО надано митниці для митного оформлення товарів, тому, твердження відповідача щодо не включення до заявленої ціни товару складових вартості товару суперечить умовам п. 12.1. Додатку № 16 до договору транспортного експедирування № 160048 від 24.10.2016 року, враховуючи, що висновки не ґрунтується на нормах Інкотермс 2010.
Отже, судом встановлено, що позивачем було надано до митного оформлення всі необхідні документи, документи, що підтверджують митну вартість товару, а також додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, заявленої позивачем.
Щодо посилання відповідачем, що виробником імпортованого товару «шини для вантажних автомобілів» торгівельної марки ILINK, згідно маркування на товарі є YUELONG RUBBER CO., LTD ma Shandong Kaixuan Rubber Co, LTD, а не продавцем, слід зазначити, що WEIFANG YUELONG RUBBER Cо., LTD є дійсним продавцем товару та вантажовідправником, а позивач, як покупець є отримувачем товару, отже контракт № WEI-AG-2017 від 30.06.2017 року було укладено між ТОВ «Агротек» та WEIFANG YUELONG RUBBER CO., LTD та остання компанія відома як виробник, тому, брокером було задекларовано її згідно документів.
З матеріалів справи вбачається, що відомості, що бренд ILINK виготовляється на двох заводах позивачу стало відомо лише 22.09.2017 року, після отримання позивачем заяви від WEIFANG YUELONG RUBBER Cо., LTD, копія якої була надана додатково до митного оформлення. Заявою WEIFANG YUELONG RUBBER CO., LTD було повідомлено, що Yuelong Tire Group, справжнім підтверджує, що SHANDONG KAIXUAN RUBBER CO., LTD. (TBR) і WEIFANG YUELONG RUBBER CO., LTD. (TBR) є дочірніми компаніями групи. Договір купівлі-продажу укладено між WEIFANG YUELONG RUBBER CO., LTD і компанією Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротек». Торгова марка ILINK виробляється на WEIFANG YUELONG RUBBER CO., LTD і SHANDONG KAIXUAN RUBBER CO., LTD.».
Таким чином, суд робить висновок, що виробником товару є група компаній, з однією з яких і було укладено контракт № WEI-AG-2017 від 30.06.2017 pоку, отже, доводи відповідача щодо посередницького характеру угоди, та наявність посередника є неогрунтованими.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
З матеріалів справи вбачається, що при визначенні митної вартості, зазначеної позивачем у митній декларації від 18.09.2017 року, останній керувався основним методом визначення митної вартості товарів.
Для забезпечення використання цього методу позивачем було надано відповідачу для митного оформлення всі документи, що підтверджують пунктом 1 частиною 1 статті 57 Митного кодексу України вартість операції, серед яких: контракт WEI-AG-2017 від 30.06.2017 року; додаткова угода № 1 до контракту WEI-AG-2017 від 30.06.2017 року; інвойс № YLAG20170714B від 09.08.2017 року до контракту від 30.06.2017 року; проформу інвойс YLAG20170705 від 09.08.2017 року; пакувальний лист до інвойсу YLAG20170714В від 09.08.2017 року; коносамент ZIMUQIN2779197 від 13.08.2017 року; договір транспортного експедирування № 160048 від 24.10.2017 року; довідку про транспортні витрати № 776 від 18.09.2017 року.
Слід зазначити, що частиною 1 статті 338 Митного кодексу України передбачено, що огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення, предявлених органу доходів і зборів (у тому числі для перерахунку та зважування), проводиться в можливо короткий строк після прийняття рішення про його проведення.
Відповідно до частини 8 статті 338 Митного кодексу України, за результатами митного огляду (переогляду) складається акт огляду (переогляду) у двох примірниках, в якому зазначаються відомості про: 1) посадових осіб органу доходів і зборів, які здійснювали огляд (переогляд), та осіб, які були присутні під час його проведення; 2) підстави проведення огляду (переогляду) за відсутності особи, яка переміщує товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи зберігає товари під митним контролем; 3) обсяг здійснення огляду (переогляду) та результати його проведення; 4) інші відомості, що стосуються товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляд (переогляд) яких проводився.
Згідно з частиною 10 статті 338 Митного кодексу України, один примірник акта передається (надсилається) особі, яка переміщує товари через митний кордон України чи зберігає товари під митним контролем.
Судом встановлено, що відповідачем не дотримано вимог статті 338 Митного кодексу України, а саме, позивач не отримав екземпляр акту про проведення митного огляду товару, що свідчить про порушення відповідачем положень частини 10 статті 338 Митного кодексу України.
Щодо відсутності підтвердження заявленої транспортної складової на заявлених комерційних умовах поставки, судом встановлено, що інвойсом № YLAG20170714B від 09.08.2017 року передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах FOB Qingdao.
Відповідно до Правил «ІНКОТЕРМС. Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010 року) (україномовний варіант)» (далі -Інкотермс 2010) термін «франко-борт» (FOB) означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець.
У відповідності до пп. 5 пункту 10 статті 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично : плачена або підлягає сплаті.
Отже, за умовами Контракту № WEI-AG-2017 від 30.06.2017 року, та виходячи з норм Інкотермс 2010, вбачається, що витрати на доставку вантажу по маршруту Qingdao (Сhina) - Odessa (Ukraine) не включені у вартість товару та повинні здійснюватися за рахунок покупця товару (позивача).
Матеріалами справи підтверджується, що 24.10.2016 року між позивачем та ТОВ «Альфатранс» було укладено договір транспортного експедирування № 160048, відповідно до умов якого, ТОВ «Альфатранс» зобов'язалося надати ТОВ «Агротек» транспортно-експедиторські послуги, пов'язані з організацією та здійсненням перевезення експортних, імпортних, транзитних та інших вантажів.
Пунктом 3.2. Договору № 160048 від 24.10.2016 року передбачено, що розмір плати виконавця за надання транспортно-експедиторських послуг, визначається в кожному конкретному випадку в залежності від обсягу послуг, потрібних відповідно до заявки замовника, на підставі ставок виконавця і може узгоджуватися сторонами в додатковій угоді, вказуватися в заявці або листі замовника, в електронних листах, або узгоджуватися будь-яким іншим зручним для сторін способом (що є належним доказом прийняття замовником зобов'язань по оплаті зазначеної суми). Розмір платежів, що підлягають виплаті на користь виконавця, узгоджені сторонами, може збільшуватися в разі збільшення обсягу послуг, зміни інструкцій замовника або збільшення витрат, пов'язаних з наданням послуг.
За приписами частини 11 статті 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються витрати на транспортування після ввезення за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню.
Отже, митне законодавство не передбачає конкретний спосіб, в який вартість перевезення від місця за кордоном до митного кордону України повинна бути виділена з ціни окремим рядком в акті надання транспортних послуг, а тільки вказує, що така вартість повинна бути документально підтверджена та піддаватися обчисленню.
Частиною 2 статті 57 Митного кодексу України чітко визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Як зазначено, відповідачем, митну вартість товару скориговано із застосуванням другого з другорядних методів визначення митної вартості, проте, відповідачем в оскаржуваному Рішенні не обгрунтовано, чому неможливо було використати перший з другорядних методів визначення митної вартості товарів, а саме, метод за ціною договору щодо ідентичних товарів, що є порушенням частини 2 статті 57 Митного кодексу України.
Відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, тобто, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.
Отже, суд вважає оскаржуване Рішення про коригування митної вартості товарів від 2.10.2017 pоку № UA110000/2017/500028/2 прийняте відповідачем є протиправним та таким, що піддягає скасуванню.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для повного встановлення обставин справи щодо ухвалення законного судового рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" слід задовольнити.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, судовий збір у сумі 1684,00 грн. підлягає поверненню позивачу.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 9, 72 - 77, 90, 139, 246 - 247, 249, 255, 295, 297Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Копію рішення направити всім сторонам по справі.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до сатті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу, безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1