Справа № 712/1399/16-а
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2018 року

Київ

справа №712/1399/16-а

адміністративне провадження №К/9901/8767/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.,

розглянувши касаційну скаргу Служби у справах дітей Черкаської міської ради на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.03.2016 у складі судді Пироженко С.А. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01.09.2016 у складі колегії суддів: Шелест С.Б. (головуючий), Мєзєнцев Є.І., Пилипенко О.Є. у справі №712/1399/16-а за позовом ОСОБА_5 до Служби у справах дітей Черкаської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Черкаська міська рада, Виконавчий комітет Черкаської міської ради, Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії та стягнення сум індексації,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася до суду з адміністративним позовом до Служби у справах дітей Черкаської міської ради, треті особи - Черкаська міська рада, Виконавчий комітет Черкаської міської ради, Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

-визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо виплати індексації заробітної плати;

-зобов'язати відповідача надати довідку про суми нарахування індексації на заробітну плату, відпускні, матеріальні допомоги та лікарняні за період з червня 2015 року по грудень 2015 року;

-стягнути з відповідача на користь позивача нараховану за період з листопада 2011 року по травень 2015 року суму індексації заробітної плати у сумі 18951,88 грн. та суми індексації відпускних, матеріальних допомог та лікарняних у сумі 6541,41 грн.;

-стягнути з відповідача на користь позивача суми індексації заробітної плати, відпускних, матеріальних допомог та лікарняних за період з червня 2015 року по листопад 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням суду, яке набрало законної сили, було скасовано наказ начальника Служби у справах дітей Черкаської міської ради про встановлення базовим місяцем для проведення індексації листопада 2011 року та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок заробітної плати ОСОБА_5 за період із листопада 2011 року по травень 2015 року, виходячи з базового місяця для нарахування індексації працівникам служби - лютий 2008 року. Перерахунок за вказаний період у межах виконавчого провадження відповідачем було зроблено, та, додатково, - за період з червня 2015 року по листопад 2015 року. Всупереч вимогам чинного законодавства нараховані суми відповідачем не виплачуються.

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 11 березня 2016 року, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 1 вересня 2016 року, адміністративний позов задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача нараховану за період з листопада 2011 року по грудень 2015 року суму індексації заробітної плати в розмірі 21701,06грн. та суму індексації відпускних, матеріальної допомоги та лікарняних в сумі 7156,72 грн., а всього 28857,78 грн.; у задоволенні решти позовних відмовлено.

Приймаючи рішення, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що наказ, яким для проведення індексації працівникам служби у справах дітей Черкаської міської ради базовим місяцем визначено листопад 2011 року, скасований у судовому порядку; позивачу нарахована індексація заробітної плати на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, однак сума індексації не виплачена в установленому порядку.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права та недотримання ними норм процесуального права, просить судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги полягають у тому, що у даному випадку мало місце звільнення позивача з одного підприємства та працевлаштування до іншого, а не переведення її з одного місця роботи на інше в межах одного підприємства. Відтак, відповідачем правомірно визначено базовим місяцем для нарахування індексації саме листопад 2011 року.

Вказує, що на момент видання спірного наказу про визначення базового місяця для нарахування індексації працівникам, відповідач керувався чинним законодавством. Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, на момент виникнення спірних правовідносин не визначав чіткого механізму дій роботодавця щодо індексації доходів у разі переведення працівника на роботу до іншого підприємства. Зазначений Порядок проведення індексації грошових доходів населення було доповнено пунктом 10-2 (щодо збереження суми індексації доходів працівників, переведених на інше підприємство, в установу, організацію) лише 13 червня 2012 року (постанова Кабінету Міністрів України від №526), а тому ця норма не могла бути застосована до спірних правовідносин.

Зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій не дотримано вимог процесуального права та не враховано вимоги абз.5 п.6 Пленуму Верховного Суду України щодо наведення в рішенні розрахунків, з яких виходив суд, визначаючи суми, що підлягають стягненню.

Звертає увагу касаційного суду на те, що апеляційним судом було розглянуто справу за відсутності представника відповідача, без належного повідомлення про день та час апеляційного розгляду.

Позивачем подано заперечення на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій, - без змін.

На обґрунтування заперечення позивач вказує на те, що під час судового розгляду судами доведено факт реорганізації служби у справах дітей виконавчого комітету Соснівської районної ради міста Черкаси та, відповідно, звільнення позивача у зв'язку з переведенням на роботу до правонаступника - у службу у справах дітей Черкаської міської ради. Вказує на безпідставність посилань відповідача на відсутність механізму нарахування індексації на заробітну плату на момент виникнення спірних правовідносин, оскільки відповідно до п.1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, індексацію зобов'язані проводити всі роботодавці.

Вважає, що висновки судів відповідають дійсним обставинам справи, а оскаржувані постанови судів є законними та обґрунтованими.

За наслідками попереднього розгляду справи колегія суддів касаційного суду, перевіривши доводи та вимоги касаційної скарги, а також правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, приходить до висновку про наявність обов'язкової підстави, визначеної п.3 ч.3 ст.353 КАС України, для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд.

Відповідно до статті 341 КАС України (в редакції, чинній після 15.12.2017), суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_5 з 24 вересня 1996 року працювала у службі у справах дітей виконавчого комітету Соснівської районної ради міста Черкаси.

Розпорядженням виконавчого комітету Соснівської районної ради м.Черкаси від 15 листопада 2011 року №144/1-05-01 позивача було звільнено з посади головного спеціаліста служби у справах дітей виконавчого комітету Соснівської районної ради міста Черкаси згідно з п.5 ч.1 ст.36 КЗпП України (у зв'язку з переведенням на роботу у службу у справах дітей Черкаської міської ради).

Розпорядженням міського голови міста Черкаси від 18 листопада 2011 року №586-/2(к) позивача було призначено на посаду головного спеціаліста сектору опіки, піклування та усиновлення дітей відділу у справах дітей Соснівського району в службі у справах дітей Черкаської міської ради.

До 16 листопада 2011 року ОСОБА_6 нараховувалася і виплачувалася індексація заробітної плати, а після переходу на роботу до міської служби у справах дітей заробітну плату позивача бухгалтерія не індексувала.

Наказом начальника Служби у справах дітей Черкаської міської ради від 27 грудня 2011 року №23/30-01-21 для проведення індексації працівникам служби у справах дітей Черкаської міської ради встановлено базовим місяцем листопад 2011 року.

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 20 травня 2015 року у справі №712/1744/15-а, яка набрала законної сили, визнано неправомірними дії начальника служби у справах дітей Черкаської міської ради щодо видання наказу від 27 грудня 2011 року №23/30-01-21 «Про визначення базового місяця для нарахування індексації працівникам служби», скасовано цей наказ, та зобов'язано службу у справах дітей Черкаської міської ради здійснити перерахунок заробітної плати ОСОБА_5 за період із листопада 2011 року по травень 2015 року, виходячи з базового місяця для нарахування індексації працівникам служби - лютий 2008 року.

Постановою державного виконавця від 1 жовтня 2015 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа згідно з рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 20.05.15 у справі №712/1744/15-а було закінчено на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з повним фактичним виконанням, а саме - здійснено перерахунок заробітної плати згідно рішення суду.

За період з листопада 2011 року по травень 2015 року позивачу була нарахована сума індексації в розмірі 18951,88грн. та сума відпускних, матеріальних допомог та лікарняних в розмірі 6541,41грн.

Згідно з поданими відповідачем суду першої інстанції розрахунками, сума індексації заробітної плати за період з листопада 2011 року по грудень 2015 року становить 21701,06 грн., а сума індексації відпускних, матеріальної допомоги та лікарняних - 7156,72 грн.

Суди встановили, що доказів виплати нарахованих позивачу сум матеріали справи не містять. Невиплата цих сум не заперечувалася також і відповідачем.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України (в редакції, чинній до 15.12.2017), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 196 КАС України (в редакції, чинній до 15.12.2017), апеляційний розгляд здійснюється колегією суддів у складі трьох суддів за правилами розгляду справи судом першої інстанції з урахуванням особливостей, встановлених цією главою.

Пунктом 1 частини 3 статті 49 КАС України (в редакції, чинній до 15.12.2017) предбачено, що особи, які беруть участь у справі, мають право знати про дату, час і місце судового розгляду справи.

Частиною 4 статті 196 КАС України (в редакції, чинній до 15.12.2017) визначено, що неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Тобто, апеляційний суд може здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, лише переконавшись у належному повідомленні останніх про дату, час і місце апеляційного розгляду.

Відповідно до частин 1-3 ст.33 КАС України (в редакції, чинній до 15.12.2017), судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями.

Згідно з матеріалами справи, Київським апеляційним адміністративним судом 21 липня 2016 року учасникам справи надсилалася повістка-повідомлення про призначення до розгляду питання про поновлення провадження у справі на 14год. 30хв. 1 вересня 2016 року.

Ця повістка-повідомлення була отримана учасниками справи.

8 серпня 2016 року апеляційним судом було отримано клопотання від представника відповідача про неможливість прибуття його представника в судове засідання на 1 вересня 2016 року для розгляду клопотання про поновлення провадження у справі.

Поряд з цим, апеляційним судом 1 вересня 2016 року було поновлено провадження у справі та розглянуто справу у письмовому провадженні з винесенням постанови від 1 вересня 2016 року.

Жодних доказів повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги справа не містить.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у апеляційного суду на момент здійснення апеляційного розгляду доказів належного повідомлення відповідача про дату, час та місце такого розгляду і, відповідно, про відсутність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Апеляційна скарга відповідача містить клопотання про апеляційний розгляд справи за його участю.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» («Nadtochiy v. Ukraine», заява N7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Ухвалюючи рішення у справі, суд апеляційної інстанції викладені вимоги законодавства до уваги не взяв, розглянувши справу за відсутності представника відповідача, щодо якого відсутні докази належного повідомлення про дату, час і місце апеляційного розгляду.

З огляду на викладене, судом апеляційної інстанції під час розгляду справи було допущено порушення норм процесуального права в частині обов'язку повідомити належним чином осіб, які беруть участь у справі про дату, час і місце апеляційного розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 343 КАС України (в редакції, чинній з 15.12.2017), суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, скасовує судове рішення за наявності підстав, які тягнуть за собою обов'язкове скасування судового рішення.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 353 КАС України (в редакції, чинній з 15.12.2017), порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Керуючись статтями 341-343, 350, 355-356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Служби у справах дітей Черкаської міської ради задовольнити частково.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 1 вересня 2016 року у справі №712/1399/16-а за позовом ОСОБА_5 до Служби у справах дітей Черкаської міської ради, треті особи - Черкаська міська рада, Виконавчий комітет Черкаської міської ради, Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та стягнення невиплаченої заробітної плати скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

...........................

...........................

...........................

В.М. Шарапа

В.М. Бевзенко

Н.А. Данилевич ,

Судді Верховного Суду