Справа № 816/2202/17
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 р. м. ХарківСправа № 816/2202/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Макаренко Я.М.

суддів: Мінаєвої О.М. , Бартош Н.С.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.03.2018р., головуючий суддя І інстанції Сич С.С., повне рішення складено 30.03.2018 р., по справі № 816/2202/17

за позовом ОСОБА_3

до Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання неправомірними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 /надалі - позивач; ОСОБА_3О./ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області /надалі - відповідач/, з урахуванням заяви з уточненими позовними вимогами, просив суд:

- визнати неправомірною та скасувати повністю податкову вимогу Головного управління ДФС у Полтавській області від 21.11.2017 № 17543-17 щодо сплати фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (реєстраційна картка платника податків НОМЕР_1) платника єдиного податку 2-ї групи єдиного податку за період з 01.06.2014 по 16.01.2017 в сумі 6282 грн. 38 коп.;

-визнати неправомірною та скасувати повністю податкову вимогу ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області від 04.12.2017 № Ф-3-17 щодо сплати фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (реєстраційна картка платника податків НОМЕР_1) платника єдиного податку 2-ї групи єдиного внеску загальнообов'язкового державного соціального страхування податку за період з 01.06.2014 по 16.01.2017 в сумі 9895 грн. 77 коп.;

-зобов'язати Головне управління ДФС у Полтавській області вчинити дії до списання облікованого боргу зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 9895 грн. 77 коп., єдиного податку в сумі 6282 грн. 38 коп. загальною сумою 16178 грн. 15 коп. фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (реєстраційна картка платника податків НОМЕР_1) відповідно до статті 101 Податкового кодексу України, Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 577, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за № 1844/24376 та 9-4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.03.2018 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання неправомірними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДФС у Полтавській області форми Ф від 21 листопада 2017 року № 17543-17.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) від 04 грудня 2017 року № Ф-3-17.

Зобов'язано Головне управління ДФС у Полтавській області вчинити дії щодо списання боргу (недоїмки) ОСОБА_3 зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 9895 грн. 77 коп. (девять тисяч вісімсот девяносто пять гривень сімдесят сім копійок) відповідно до абзацу четвертого пункту 9-4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування", з урахуванням висновків суду.

Зобовязано Головне управління ДФС у Полтавській області вчинити дії щодо списання податкового боргу ОСОБА_3 зі сплати єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 6282 грн. 38 коп. (шість тисяч двісті вісімдесят дві гривні тридцять вісім копійок) відповідно до статті 101 Податкового кодексу України та Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №577 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №1844/24376, з урахуванням висновків суду.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області на користь ОСОБА_3 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1920 грн. (одна тисяча девятсот двадцять гривень).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.03.2018 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що позивач не підтвердив документально наявність форс-мажорних обставин за яких податковий борг платників податків вважається безнадійним та підлягає списанню, оскільки ним не було надано відповідний сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України, що засвідчує настання форс-мажорних обставин у податкових правовідносинах та використовується при списанні безнадійного податкового боргу відповідно до ст. 101 ПК України.

Крім того, зазначив, що у наданих позивачем сертифікатах «Про форм-мажорні обставини (обставини непереборної сили)» за №7771 від 17.08.2017 р. та 37772 від 17.08.2017 р. зазначена стаття 100 ПК України, що передбачає розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків, а не списання податкового боргу, як то передбачено ст.101 ПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) знаходився на обліку як фізична особа-підприємець в Державній податковій інспекції у м. Ровеньки Головного управління ДФС у Луганській області з 21.10.1995.

Відповідно до довідки від 14.03.2016 № НОМЕР_2 про взяття на облік особи, копія якої наявна у матеріалах справи /а.с. 14, зворот а.с. 56/, зареєстроване місце проживання ОСОБА_3: м. Ровеньки Луганської області, пров. Комуністичний буд. 4, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

За змістом листа Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області від 07.07.2017 № 1102/12-36, копія якого наявна у матеріалах справи /а.с. 64/, 16.01.2017 до Ровеньківського відділення Луганської ОДПІ надійшли відомості від державного реєстратора про внесення рішення фізичної особи-підприємця про припинення підприємницької діяльності та державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням по ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_1).

Із пояснень представника відповідача у відзиві на позовну заяву встановлено, що з 17.01.2017 ОСОБА_3 взятий на облік в ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області /а.с. 54/.

10.02.2017 позивач звернувся до ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області із заявою про надання довідки про заборгованість ОСОБА_3 по єдиному соціальному внеску та єдиному податку з урахуванням пені та штрафних санкцій для звернення в торгово-промислову палату м. Полтави /а.с. 58/.

Листом ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області вих. №5205/Р/16-01/13-01позивача повідомлено, що станом на 14.02.2017 по ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) згідно інтегрованої картки платника обліковується заборгованість по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 9895 грн. 77 коп., штрафна санкція та пеня нараховуються в автоматичному режимі після сплати заборгованості. Також повідомлено, що станом на 14.02.2017 по єдиному податку обліковується заборгованість в сумі 6282 грн. 38 коп. та штрафна санкція в сумі 3173 грн. /зворот а.с. 58/.

17.10.2017 ОСОБА_5 звернувся до Головного управління ДФС у Полтавській області із заявою (вх. № Р/5215/ФОП від 17.10.2017) про визнання безнадійною та списання виниклої недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 9895 грн. 77 коп., період червень 2014 - 16.01.2017; визнання безнадійною та списання виниклої недоїмки зі сплати єдиного податку в сумі 6282 грн. 38 коп., період червень 2014 - 16.01.2017; скасування штрафної санкції в сумі 3173 грн. /а.с. 103-104/.

До вказаної заяви позивачем було додано: копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.03.2016 /а.с. 105/; копію опису документів, поданих державному реєстратору про припинення підприємницької діяльності; копію листа ПАТ "Укрпошта" № 04.1-38-73 від 06.03.2017 /зворот а.с. 105/; копію висновку Полтавської торгово-промислової палати від 16.03.2017 №24.14-07/109 /а.с. 106/; сертифікат Полтавської торгово-промислової палати Торгово-промислової палати України № 7771 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 17.08.2017 /а.с. 107/; сертифікат Полтавської торгово-промислової палати Торгово-промислової палати України № 7772 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 17.08.2017 /а.с. 108/; копію довіреності /а.с. 109/.

За результатами розгляду вказаної вище заяви, Головне управління ДФС у Полтавській області листом від 16.11.2017 вих. № ФОП/2023/16-31-17-02-10 повідомило позивача, що надані ним документи не дають підстави для визнання боргу по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та єдиному податку - безнадійним та прийняття рішення про його списання /а.с. 110/.

21.11.2017 Головним управлінням ДФС у Полтавській області винесено податкову вимогу форми "Ф" № 17543-17, якою ОСОБА_3 повідомлено, що станом на 20.11.2017 сума податкового боргу платника податків становить 6282 грн. 38 коп., у тому числі, сума податкового боргу з єдиного податку фізичних осіб становить 6282 грн. 38 коп. /а.с. 16, 69/.

04.12.2017 Головним управлінням ДФС у Полтавській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3-17, якою вимагається від ОСОБА_5 сплатити заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 9895 грн. 77 коп. /зворот а.с. 16/.

Слід зазначити, що у вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 04.12.2017 № Ф-3-17 відповідачем було допущено описку у графі "найменування відповідного органу доходів і зборів", в саме, зазначено ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області замість ГУ ДФС у Полтавській області, що підтверджується письмовими поясненнями представника відповідача від 05.03.2018 № 163 /а.с. 125/ та змістом самої вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3-17 від 04.12.2017 /зворот а.с. 16/.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо списання податкового боргу позивача зі сплати єдиного податку з фізичних осіб у сумі 6282 грн. 38 коп. та боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 9895 грн. 77 коп., а також вважаючи неправомірними вказані вище рішення Головного управління ДФС у Полтавській області, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_5 про скасування податкової вимоги Головного управління ДФС у Полтавській області від 21.11.2017 № 17543-17 щодо сплати фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 єдиного податку в сумі 6282 грн. 38 коп., податкової вимоги ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області від 04.12.2017 № Ф-3-17 щодо сплати фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 єдиного внеску загальнообов'язкового державного соціального страхування податку в сумі 9895 грн. 77 коп. та зобов'язання Головне управління ДФС у Полтавській області вчинити дії до списання облікованого боргу зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 9895 грн. 77 коп., єдиного податку в сумі 6282 грн. 38 коп. загальною сумою 16178 грн. 15 коп. грунтуються на тому, що недоїмка зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 9895 грн. 77 коп. та недоїмка зі сплати єдиного податку в сумі 6282 грн. 38 коп. є безнадійною заборгованістю, а тому підлягає списанню у відповідності до ст. 101 ПК України.

Колегія суддів зазначає про наявність підстав для скасування оскаржуваних вимог та списання вказаної заборгованості, виходячи з наступного.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, витягами з АІС "Податковий блок" підтверджено, що за позивачем рахується податковий борг з єдиного податку 1, 2 групи за період з 20.08.2014 по 20.08.2016 в загальній сумі 6282 грн. 38 коп. та заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність, за період з 20.10.2014 по 19.10.2016 в загальній сумі 9895 грн. 77 коп. /а.с. 65-68/.

17.10.2017 ОСОБА_5 звернувся до Головного управління ДФС у Полтавській області із заявою (вх. № Р/5215/ФОП від 17.10.2017) про визнання безнадійною та списання виниклої недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 9895 грн. 77 коп. та єдиного податку в сумі 6282 грн. 38 коп.(а.с.103-104).

Колегією суддів встановлено та підтверджено матеріалами справи, що до вказаної заяви позивачем було додано: копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.03.2016 /а.с. 105/; копію опису документів, поданих державному реєстратору про припинення підприємницької діяльності; копію листа ПАТ "Укрпошта" № 04.1-38-73 від 06.03.2017 /зворот а.с. 105/; копію висновку Полтавської торгово-промислової палати від 16.03.2017 №24.14-07/109 /а.с. 106/; сертифікат Полтавської торгово-промислової палати Торгово-промислової палати України № 7771 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 17.08.2017 /а.с. 107/; сертифікат Полтавської торгово-промислової палати Торгово-промислової палати України № 7772 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 17.08.2017 /а.с. 108/; копію довіреності /а.с. 109/.

За результатами розгляду вказаної вище заяви, Головне управління ДФС у Полтавській області листом від 16.11.2017 вих. № ФОП/2023/16-31-17-02-10 повідомило позивача, що надані ним документи не дають підстави для визнання боргу по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та єдиному податку - безнадійним та прийняття рішення про його списання /а.с. 110/.

Головним управлінням ДФС у Полтавській області 21.11.2017 р. винесено податкову вимогу форми "Ф" № 17543-17, якою ОСОБА_3 повідомлено, що станом на 20.11.2017 сума податкового боргу платника податків становить 6282 грн. 38 коп., у тому числі, сума податкового боргу з єдиного податку фізичних осіб становить 6282 грн. 38 коп. /а.с. 16, 69/

Головним управлінням ДФС у Полтавській області 04.12.2017 винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3-17, якою вимагається від ОСОБА_5 сплатити заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 9895 грн. 77 коп. /зворот а.с. 16/.

Проте, колегія суддів зазначає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 04 грудня 2017 року №Ф-3-17 та податкова вимога від 21.11.2017 року форми "Ф" № 17543-17 прийняті Головним управлінням ДФС у Полтавській області без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправними та підлягають скасуванню, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 101.1 статті 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

За приписами підпункту 101.2.4 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України під терміном "безнадійний" розуміється податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Статтею 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" передбачено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Крім того, за змістом пункту 2.1 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №577, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №1844/24376, факт непереборної сили підтверджується Торгово-промисловою палатою України - про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України.

Отже, з аналізу наведених приписів законодавства слідує, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, що виник в результаті настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які підтверджуються сертифікатом Торгово-промислової палати України.

Сертифікатами Полтавської торгово-промислової палати Торгово-промислової палати України від 17.08.2017 № 7771 та № 7772 засвідчено дію форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) - актів тероризму на території Луганської області, що унеможливлюють виконання позивачем обовязку зі сплати єдиного податку та єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у період з 01.06.2014 р. по 16.01.2017 р. (а,с.107,108).

Суд зауважує, що згідно зі статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Аналізуючи наведені вище положення чинного законодавства, суд зауважує, що надання особою сертифікату торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є достатньою підставою для визнання безнадійними та списання податкового боргу фізичної особи - підприємця та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску, що виникли у період з 01.06.2014 р.

В силу положень пункту 101.5 ст. 101 ПК України, контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зважаючи на те, що позивач звертався до відповідача із заявою про визнання безнадійними та списання спірних сум заборгованості, до заяви додав сертифікати Полтавської торгово-промислової палати Торгово-промислової палати України від 17.08.2017 № 7771 та № 7772 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а відповідач безпідставно відмовив позивачу у списанні такої заборгованості та неправомірно виніс оскаржувані вимоги, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову.

Оцінюючи аргумент відповідача наведений в апеляційній скарзі про те, що позивачем в підтвердження наявності обставин щодо списання безнадійного податкового боргу не надано сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України, а у наданих позивачем сертифікатах Полтавської торгово-промислової палати Торгово-промислової палати України «Про форм-мажорні обставини (обставини непереборної сили)» за №7771 від 17.08.2017 р. та №7772 від 17.08.2017 р. зазначена стаття 100 ПК України, що передбачає розстрочення та відстрочення податкового боргу платника податків, а не списання податкового боргу, як то передбачено ст.101 ПК України, а тому податковий борг позивача не вважається безнадійним та не підлягає списанню, колегія суддів вважає його необгрунтованим, оскільки приписами статті 101 Податкового кодексу України визначено, що списанню підлягає безнадійний податковий борг під яким розуміється податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), а обставини непереборної сили (форс-мажорних обставин) підтверджені сертифікатами Полтавської торгово-промислової палати Торгово-промислової палати України від 17.08.2017 № 7771 та № 7772, якими засвідчено дію форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) - актів тероризму на території Луганської області, що унеможливлюють виконання позивачем обовязку зі сплати єдиного податку та єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у період з 01.06.2014 р. по 16.01.2017 р. (а,с.107,108), а тому такий борг підлягає списанню.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення .

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.03.2018 по справі № 816/2202/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_6
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_7 ОСОБА_8
Повний текст постанови складено 12.07.2018.