Справа № 803/825/18
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року ЛуцькСправа № 803/825/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до секретаря комісії з питань призначення державних соціальних допомог виконавчого комітету Луцької міської ради ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до секретаря комісії з питань призначення державних соціальних допомог виконавчого комітету Луцької міської ради ОСОБА_2 про визнання дій по розгляду звернення, одержаного Луцькою міською радою 30.01.2018, протиправними та зобовязання вчинити дії належним чином розглянути звернення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 30.01.2018 звернувся до відповідача зі зверненням №3, у якому просив надати відповіді на питання, що стосуються прийняття рішення про відмову у наданні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг на понаднормову площу ОСОБА_3, інтереси якої представляє відповідно до довіреності. Листом від 19.02.2018 №М-91/060/20-12 була надана відповідь на звернення позивача, у т. ч. на звернення №3. Проте, позивач вважає, що на окремі питання, поставлені у вказаному зверненні, відповідач не дав відповіді, та безпідставно відмовив у наданні фото.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 25.05.2018 (а.с.40-43) позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що дане звернення нею було розглянуто та надано відповідь заявнику у встановлені законодавством терміни. Пропозицію ОСОБА_1 надіслати на його електронну адресу її фото в електронному вигляді та надати згоду на його поширення було відхилено з посиланням на норми законодавства (ст.ст.303, 308 Цивільного кодексу України). При голосуванні щодо питання призначення ОСОБА_3 субсидії на понаднормову площу житла керувалась особистим внутрішнім переконанням та голосувала проти надання заявниці субсидії на понаднормову площу житла, оскільки в матеріалах справи не було жодних документів, які б підтверджували особливий статус заявниці, неспроможність доньок ОСОБА_3 надати необхідну матеріальну допомогу матері. Просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 30.01.2018 року звернувся із зверненням №3 до секретаря комісії з питань призначення державних соціальних допомог виконавчого комітету Луцької міської ради ОСОБА_2 (а.с.21-23), у якому просив надати відповіді на питання та пропозицію:

1) зазначити причини і мотиви, якими керувався відповідач голосуючи «проти» надання субсидії на оплату житлово-комунальних послуг на понаднормову площу помешкання ОСОБА_3 («Протокол №7» від 19.04.2017 і «Протокол №10» від 27.07.2017 Комісії);

2) зазначити причини і мотиви, якими керувалася відповідач та їх правове обґрунтування ігнорування (відхилення) положень абзацу четвертого пункту 4 Положення 848 у ситуації із ОСОБА_3, у відповідності до яких вона мала всі підстави для того, щоб скористатись своїм правом на отримання субсидії на оплату житлово-комунальних послуг на понаднормову площу її помешкання, а їй було у цьому відмовлено («Протокол №7» від 19.04.2017 і «Протокол №10» від 27.07.2017 Комісії);

3) чи знає відповідач про існування такого поняття як «колізія правових норм» і яким чином вирішується зазначена проблема юриспруденцією? Якщо так і під час вирішення питання по ОСОБА_3 стикнулась з цією проблемою, то яким чином для себе вирішила питання виходу із конкуренції правових норм (питання стосується осіб, що мають юридичну освіту чи перебувають на посадах, які вимагають наявності юридичної освіти);

4) пояснити, яким чином реалізувалась соціальна політика держави України у ситуації із ОСОБА_3 (особою літнього віку: 68 років; непрацездатною: пенсіонеркою; тяжко та невиліковно хворою: ішемічна хвороба серця та цукровий діабет; проживає сама; рівень доходів якої значно менший за розмір житлово-комунальних послуг її помешкання при наданій субсидії) при відмові їй в призначенні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг на понаднормову площу її помешкання;

5) що потрібно особисто відповідачу для того, щоб у ситуації із ОСОБА_3 проголосувала «за» призначення їй субсидії на оплату житлово-комунальних послуг на всю площу її помешкання;

6) як на думку відповідача, що слід вчинити ОСОБА_3 для виходу із цієї ситуації;

7) чи надає відповідач в електронному виді на електронну адресу, зазначену в шапці звернення, фото себе та згоду на його поширення.

Листом від 19.02.2018 № М-91/060/20-12, який підписали перший заступник директора департаменту, заступник голови комісії з питань призначення державних соціальних допомог ОСОБА_4, члени комісії з питань призначення державних соціальних допомог ОСОБА_5 (начальник відділу призначення державних допомог), ОСОБА_2 (начальник відділу житлових субсидій), ОСОБА_6 (головний спеціаліст персоніфікованого обліку), ОСОБА_7 (начальник відділу правової допомоги та судово-претензійної роботи) та відповідач ОСОБА_8 (головний державний соціальний інспектор відділу державних соціальних інспекторів), надано відповідь на звернення позивача щодо відмови у наданні субсидії на понаднормову площу житла ОСОБА_3 (а.с.24).

Так, у відповіді вказано, що відповідно до пункту 4 Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848, субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги, скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами і обсягом визначеного Кабінетом Міністрів України обовязкового відсотка платежу.

В окремих випадках за рахунок коштів, передбачених для надання субсидій, виходячи з конкретних обставин субсидії можуть призначатися структурними підрозділами з питань соціального захисту населення непрацездатним особам, які проживають самі, на понаднормову площу житла за рішеннями районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або комісій, які ними утворюються. Рішення про призначення (непризначення) субсидій у таких випадках приймається на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї.

Тобто, норми вказаного Положення встановлюють гарантоване право на соціальний захист отримувачам житлових субсидій в межах соціальних норм житла.

Право на отримання субсидії на понаднормову площу житла забезпечується не всім громадянам, а лише в окремих випадках, за рішенням відповідних комісій. Тому, призначення субсидії на понаднормову площу житла ОСОБА_3 є правом, а не обовязком комісії. Вимоги абзацу 4 пункту 4 Положення членами комісії дотримано.

При розгляді питання про надання субсидії на понаднормову площу житла ОСОБА_3 враховано норми статті 322 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить; всі наявні в особовій справі про призначення субсидії документи та акт обстеження матеріально-побутових умов сімї. Разом з тим, основне право на отримання субсидії ОСОБА_3 забезпечено. Питання призначення субсидії ОСОБА_3 на понаднормову площу житла може бути розглянуто у випадку зміни в складі сім'ї заявниці або у випадку змін у характеристиці житлового приміщення.

Юридична колізія - це розбіжність або суперечність між нормативно-правовими актами, що регулюють одні й ті ж або суміжні правовідносини, а також між компетенцією органів влади. Пункт 4 Положення не містить юридичної колізії. У вказаному пункті чітко визначено право громадян на отримання субсидії в межах соціальних нормативів житла та випадки, коли субсидія може бути призначена на понаднормову площу житла.

Фотографія заступника голови комісії з питань призначення державних соціальних допомог ОСОБА_4, яка розміщена на офіційному сайті департаменту соціальної політики Луцької міської ради, надається.

Відповідно до статті 303 Цивільного кодексу України особисті папери (документи, фотографії, щоденники, інші записи, особисті архівні матеріали тощо) фізичної особи є її власністю. Ознайомлення з особистими паперами, їх використання, зокрема, шляхом опублікування, допускаються лише за згодою фізичної особи, якій вони належать. Відповідно до статті 308 Цивільного кодексу України фотографія, на якій зображено фізичну особу, може бути публічно показана, відтворена, розповсюджена лише за згодою цієї особи.

Керуючись вказаними нормами, відмовлено у наданні згоди на поширення фотографій, електронної форми фотографій та фотографій інших членів комісії, в т. ч. відповідача ОСОБА_2

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР (далі - Закон №393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, обєднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обовязків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частиною сьомою статті 5 Закону № 393/96-ВР передбачено, що у зверненні має бути зазначено прізвище, імя, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби звязку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

За правилами частин першої - третьої статті 7 Закону № 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, обєднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними розясненнями.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока пяти днів.

Як вбачається із матеріалів справи, на звернення позивача від 30.01.2018 №3 була надана відповідь листом від 19.02.2018 № М-91/060/20-12, тобто, відповідач розглянув звернення з дотриманням строку, передбаченого частиною першою статті 20 Закону №393/96-ВР.

При цьому, на думку суду, листом від 19.02.2018 №М-91/060/20-12 були надані відповіді на усі питання, зазначені у зверненні позивача від 30.01.2018 №3, а також правомірно висловлена відмова у наданні відповідачем фото та згоди на його поширення.

Суд звертає увагу, що звернення від 30.01.2018 №3 стосувалося головним чином правових підстав, причин та мотивів прийняття рішення щодо відмови у наданні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг на понаднормову площу помешкання ОСОБА_3, інтереси якої позивач представляє відповідно до довіреності (а.с.31). Листом від 19.02.2018 №М-91/060/20-12 позивача було повідомлено про відповідні норми законодавства та мотиви прийняття відповідних рішень.

З тексту позовної заяви вбачається, що позивач не заперечує факт отримання відповіді на своє звернення листом від 19.02.2018 № М-91/060/20-12, але не погоджується зі змістом відповіді, вказуючи про відсутність підстав та належних мотивів для відмови ОСОБА_3 у наданні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг на понаднормову площу.

Разом з тим, обовязок відповідача полягає у своєчасному розгляді звернення та надання обґрунтованої та повної відповіді на нього, а незгода позивача з мотивами, якими керувалася посадова особа та які викладені у відповіді, не свідчить про порушення вимог законодавства про звернення громадян.

Крім того, суд враховує, що право на отримання субсидії на оплату житлово-комунальних послуг на понаднормову площу безпосередньо ОСОБА_3, інтереси якої позивач представляє, були захищені у судовому порядку, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018 у справі № 876/12529/17 надана правова оцінка оскаржуваним рішенням щодо відмови у наданні субсидії (а.с.28-30).

Суд також не вбачає порушень вимог законодавства про звернення громадян у діях відповідача щодо відмови від надання фото та згоди на її поширення, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Цивільного кодексу України фотографія, інші художні твори, на яких зображено фізичну особу, можуть бути публічно показані, відтворені, розповсюджені лише за згодою цієї особи, а в разі її смерті - за згодою осіб, визначених частиною четвертою статті 303 цього Кодексу. Згода, яку дала фізична особа, зображена на фотографії, іншому художньому творі, може бути після її смерті відкликана особами, визначеними частиною четвертою статті 303 цього Кодексу. Витрати особи, яка здійснювала публічний показ, відтворення чи розповсюдження фотографії, іншого художнього твору, відшкодовуються цими особами. Фотографія може бути розповсюджена без дозволу фізичної особи, яка зображена на ній, якщо це викликано необхідністю захисту її інтересів або інтересів інших осіб.

Таким чином, фотографія особи може бути розповсюджена за її згодою, а жодною правовою нормою не передбачено право суду своїм рішенням зобовязати будь-яку фізичну особу надати дозвіл на поширення її фото.

Крім того, суд звертає увагу, що звернення від 30.01.2018 №3 було подано позивачем відповідно до Закону № 393/96-ВР, тому його доводи про порушення відповідачем законодавства про доступ до публічної інформації судом до уваги не беруться.

Беручи до уваги зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та з наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо розгляду звернення позивача від 30.01.2018 №3 та надання на нього відповіді вчинені з дотриманням вказаних вище вимог законодавства, відтак, у задоволенні взаємоповязаних позовних вимог про визнання протиправними дій по розгляду зазначеного звернення та зобовязання належним чином розглянути звернення необхідно відмовити.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_9Плахтій