Справа № 371/61/18
Суддя: Капшук Л. О.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

10.07.2018 Єдиний унікальний № 371/61/18
Провадження № 2-а/371/17/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

з секретарем Харченко І.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ГРПП № 1 Миронівського ВП ГУНП в Київській області рядового поліції Антонюка Юрія Валерійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що 02 січня 2018 року на транспортному засобі автомобілі марки «Mersedes Bens Vito 115», реєстраційний знак НОМЕР_1, рухався по автодорозі Миронівка-Рокитне та був зупинений інспектором ГРПП № 1 Миронівського ВП ГУНП в Київській області. Інспектор на місці зупинки транспортного засобу виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якій вказав на факт керування транспортним засобом поза межами населеного пункту з вимкненим ближнім світлом фар, чим порушив п. 9.8 ДПР. Постановою його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 122 частиною 2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Згідно абзацу 2 п. 9.8 Правил дорожнього руху з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

За змістом оскаржуваної постанови він рухався із вимкненим ближнім світлом фар, проте не надано жодної оцінки наявності чи відсутності в транспортному засобі денних ходових вогнів та їх ввімкнення/вимкнення. Частина 2 ст. 122 КУпАП не передбачає відповідальності за порушення порядку користування світловими приладами під час руху транспортного засобу, за винятком початку руху та зміні його напрямків.

Він дійсно рухався з вимкненим ближнім світлом фар, але не починав рух і не змінював його напрямку. В разі руху із вимкненими денними ходовими вогнями, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнім світлом фар, його могло б бути притягнуто до адміністративної відповідальності лише за ст. 125 КУпАП, яка передбачає санкцію лише у вигляді попередження.

Також в мотивувальній частині оскаржуваної постанови зазначено про те, що він керував транспортним засобом поза населеним пунктом, що не відповідає дійсності. Він рухався по автодорозі «Миронівка-Рокитне» в напрямку міста Миронівка. На даній автодорозі відсутній дорожній знак, який вказує на закінчення населеного пункту села Пустовіти. Визначити те, що особа виїхала із села Пустовіти можливо лише із дорожнього знаку, який вказує на початок населеного пункту «с. Росава», через який пролягає вказана автодорога.

На його зауваження про відсутність дорожнього знаку, яким регламентовано закінчення села Пустовіти, відповідач зауважив про те, що це не є його проблемою, він знає точно те, що це вже не село Пустовіти і рекомендував звертатись в дорожню службу за вирішенням даного питання.

У зв'язку з тим, що він не мав змоги визначити чи знаходиться та ділянка автодороги, на якій він був зупинений відповідачем, поза межами населеного пункту чи в його межах у зв'язку з відсутністю відповідного дорожнього знаку, - у будь-якому випадку в його діях відсутній умисел чи необережність.

Поліцейський не мав права притягувати його до адміністративної відповідальності, проте не прийняв до уваги його пояснення та обґрунтування, які доводили той факт, що він не порушував правил дорожнього руху.

Просив скасувати постанову як протиправну, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідно до положень статті 257 КАС України справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити.

За правилами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з частиною другою вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є : своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до правил частини 1 статті 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з частиною 1 статті 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Матеріалами справи встановлено, що інспектор ГРПП № 1 Миронівського ВП ГУНП в Київській області02 січня 2018 року виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 161006, якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою, яка винесла постанову у справі про адміністративне правопорушення, кваліфіковано за статтею 122 частиною 2 КУпАП, за якою настає адміністративна відповідальність за порушення водіями правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

За змістом оскаржуваної постанови суть правапорушення полягає у керуванні транспортним засобом поза межами населеного пункту з вимкненим ближнім світлом фар.

За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статті 73 та 74 КАС України встановлюють правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до приписів частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Згідно зі статтею 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити викладення обставин, встановлених при розгляді справи.

Відповідачем у змісті постанови в справі про адміністративне правопорушення викладено, що позивач керував транспортним засобом на автодорозі «Миронівка-Рокитно» поза межами населеного пункту з вимкненим ближнім світлом фар, чим порушив п. 9.8 ДПР.

Такі обставини не оспорюються позивачем.

Викладена у змісті постанови про адміністративне правопорушення суть правопорушення не є такою, за якою настає адміністративна відповідальність за статтею 122 частиною 2 КУпАП.

Позивач не заперечує той факт, що дійсно рухався з вимкненим ближнім світлом фар, але не починав рух і не змінював його напрямку. Такі обставини відповідачем не лише не спростовані, а йне зазначені у змісті оскаржуваного рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення в порушення вимог статті 245 КУпАП поліцейський не дотримався вимог щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин, не вірно вказав у постанові про адміністративне правопорушення суть такого правопорушення.

Відповідач заперечень на позов не подав, обставин, на які посилається позивач, не оспорив, правомірність прийняття ним оскаржуваної постанови не довів.

Згідно частин 2, 4, 5 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Не зважаючи на заперечення позивача щодо факту вчинення ним адміністративного правопорушення та оспорення адміністративного стягнення, постанова про накладення адміністративного стягнення поліцейським була винесена, протокол про адміністративне правопорушення складений не був.

Судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Порушенням суб'єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб'єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов'язаної особи. Так само протиправним є покладення на особу додаткового обов'язку, який не випливає зі змісту конкретних правовідносин за участі цієї особи.

Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Згідно статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення її прав, свобод або законних інтересів.

Здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов'язаний надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тож, якщо особа вважає, що її суб'єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізованим належним чином, або на неї протиправно поклали певний обов'язок, така особа має право звернутися за судовим захистом.

В разі відповідного звернення особи суд повинен розглянути питання щодо наявності порушення суб'єктивного права заявника у конкретних правовідносинах, установити, чи були порушені права, свободи або законні інтереси позивача і на підставі цього вирішити спір.

При винесенні оскаржуваної постанови відповідач мав дотриматися вимог закону і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості, оцінюючи всі обставини справи, правильно кваліфікувати дії водія.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення в порушення вимог статті 245 КУпАП інспектор не дотримався вимог щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин.

Суд дійшов переконання, що відповідач при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 діяв всупереч вимогам КУпАП, при винесенні оскаржуваної постанови не було встановлено підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, прийняте рішення не ґрунтується на належних доказах скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122 частиною 2 КУпАП.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На підставі статті 293 КУпАП орган, який розглядає скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення, має повноваження скасувати постанову і закрити справу.

Відповідно до статті 247 КУпАП розпочате провадження по справі про адміністративне правопорушення може бути закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного суд вважає, що оскаржуване рішення порушує права позивача, не може бути розцінено як таке, що відповідає вимогам закону, та підлягає скасуванню за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За умов відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122 частиною 2 КУпАП, наявні підстави для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 9, 77, 90, 122, 139, 242-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора ГРПП № 1 Миронівського ВП ГУНП в Київській області рядового поліції Антонюка Юрія Валерійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушеннязадовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 161006, винесену інспектором ГРПП № 1 Миронівського ВП ГУНП в Київській області рядовим поліції Антонюком Юрієм Валерійовичемвідносно ОСОБА_1за статтею 122 частиною 2 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 частиною 2 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1

Відповідач: Інспектор ГРПП № 1 Миронівського ВП ГУНП в Київській області рядовий поліції Антонюк Юрій Валерійович, місце перебування : будинок під номером 20 по вулиці Лермонтова міста Миронівка Київської області.

Суддя підпис Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук