Справа № 810/2761/18
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2018-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2018 року № 810/2761/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа - Міністерство внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльність,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа - Міністерство внутрішніх справ України, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Київській області щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановлення ІІ групи інвалідності у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв'язку із встановлення йому ІІ групи інвалідності в розмірі 320000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час проходження служби в органах внутрішніх справ України отримав захворювання, яке призвело до встановлення ІІ групи інвалідності, у зв'язку з чим вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача в письмовому відзиві, поданому до суду, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що відповідно до пункту 4 Закону України "Про Національну поліцію" при встановленні ІІ групи інвалідності передбачена виплата одноразової грошової допомоги у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, у зв'язку з чим відповідачем було прийнято рішення про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 144000,00 грн., про що його було повідомлено та зазначено, що кошти будуть перераховані після надходження фінансування.

Представник третьої особи в письмовому відзиві, поданому до суду, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що право позивача на отримання одноразової грошової допомоги врегульоване нормами Закону України "Про Національну поліцію" та Порядком № 4, оскільки останнім місцем його служби було Головне управління Національної поліції в Київській області, на підставі чого, посилання позивача на постанову Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 при призначенні зазначеної соціальної виплати є необґрунтованим та безпідставним.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Рокитнянським РС Управління ДМС України в Київській області 15.10.2014, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.10.2003 по 06.11.2015, а в подальшому з 07.11.2015 по 31.08.2016 перебував на службі в поліції, що підтверджується копією трудової книжки.

Позивач був звільнений зі служи в поліції через хворобу.

Обласною медико-соціальною експертною комісією 12.12.2016 позивачу встановлена ІІ група інвалідності, причиною якої є захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується свідоцтвом про хворобу №284/ЗВ від 23.08.2016, випискою з акта огляду МСЕК серія АВ №0214674 та довідкою про втрату професійної працездатності у відсотках серія АГ №0005698.

У січні 2016 року позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Київській області із заявою, в якій просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, додавши до заяви необхідні документи.

Листом від 24.01.2016 № 29/К-13 відповідач відмовив у виплаті вказаної допомоги з посиланням на те, що Закон України "Про Національну поліцію" не передбачає виплату одноразової грошової допомоги колишнім поліцейським, причиною інвалідності яких стало захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а тому вирішити питання про призначення позивачу цієї допомоги немає правових підстав.

Позивач, не погодившись з такою відмовою, звернувся до Рокитнянського районного суду Київській області з позовом про визнання протиправною відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності та зобов'язання відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу.

Постановою Рокитнянського районного суду Київській області від 26.07.2017 по справі № 375/273/17, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Київській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі настання інвалідності. Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Київській області розглянути питання про призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 як інваліду ІІ групи захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та прийняти відповідне рішення за його заявою.

29 вересня 2017 року, на виконання Постанови Рокитнянського районного суду Київській області від 26.07.2017 позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Київській області та просив призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Головне управління Національної поліції в Київській області, листом від 31.01.2018 № 29/К-11аз, повідомило позивачу, що діючи відповідно статей 97-101 Закону України "Про Національну поліцію" та наказу МВС України від 11.01.2016 № 4 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського", відповідач прийняв рішення про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 144000,00 грн., однак виплата відбудеться лише після надходження фінансування.

Не погоджуючись з такою відповіддю Головного управління Національної поліції в Київській області, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Суд, у відповідності до статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішуючи питання про те, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, виходить з положень нормативних актів в редакціях, що діяли на момент виникнення цих правовідносин (встановлення позивачу інвалідності та звернення позивача за отриманням одноразової грошової допомоги) та зазначає зміст норм права відповідно до них.

Як убачається з позовних вимог, на думку позивача, у спірних правовідносинах застосуванню підлягають норми Порядку № 850, безпосередньо пунктом 3 якого зазначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності ІІ групи.

Суд не може погодитися із зазначеним твердженням позивача з огляду на наступне.

07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію".

До набрання чинності вказаним Законом порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядком № 850.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання статті 23 Закону України "Про міліцію" постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 затверджено Порядок № 850.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (пункт 2 Порядку № 850).

Згідно пункту 5 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про Національну поліцію" (набрав чинності 07 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію".

Разом з тим, за змістом пункту 15 Прикінцевих положень Закону України "Про Національну поліцію України" за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Згідно з частиною 2 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону України "Про Національну поліцію", наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Судом встановлено, що 07.11.2015 позивача прийнято на службу до Головного управління Національної поліції в Київській області, тобто, з цієї дати на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону України "Про Національну поліцію", а порядок та умови призначення одноразової грошової допомоги урегульовано Порядком № 4.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 вересня 2016 року № 916, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 1277/29409 від 22 вересня 2016 року, пунктом 5 Розділу 1 Порядку № 4 доповнено підпунктом 4, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Підпунктом 4 пункту 5 розділу 1 Порядку № 4 роз'яснено значення терміну "пов'язаного з проходженням служби в поліції", що визначає випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського. Так, пов'язаною з проходженням служби в поліції (пункти 4, 6 частини першої статті 97 Закону) є обставина, яка виникла внаслідок отриманого захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 1 Розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 Розділу ІІІ Порядку № 4).

Як установлено судом, позивач отримав статус інваліда ІІ групи 12.12.2016, що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК серія АВ №0214674 від 12.12.2016.

Відповідно до даної виписки позивач, з 12.12.2016, набув статусу інваліда по захворюванню, пов'язаному з проходженням служби в ОВС.

Крім того, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017, якою залишено без змін постановою Рокитнянського районного суду Київській області від 26.07.2017 по справі № 375/273/17, яка набрала законної сили, встановлено, що судом першої інстанції вірно встановлено, що оскільки з 12.12.2016 позивачу встановлено другу групу інвалідності, захворювання пов'язане з проходженням служби в ОВС, то в позивача виникло право на отримання одноразової грошової допомоги.

Отже, з огляду на наведені обставини та законодавчі приписи, суд дійшов висновку щодо наявності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленням йому інвалідності, причиною якої є наявність у нього захворювання, яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Разом з тим, право у позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло у період дії Закону України "Про Національну поліцію".

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

За змістом підпункту «б» пункту 4 частини 1 статті 99 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським, яким внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції встановлено II групу інвалідності розмір одноразової грошової допомоги складає 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Відповідно до відомостей довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серія АВ №0214674 та виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії серія АГ №0005698 позивачу з 12 грудня 2016 року встановлено IІ групу інвалідності в результаті захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, тобто після звільнення останнього з органів Національній поліції та у період коли діяв Закон України "Про Національну поліцію", а тому позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі, передбаченому статтею 99 Закону України "Про Національну поліцію".

З огляду на зазначене, оскільки останнім місцем служби позивача було Головне управління Національної поліції в Київській області, то на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону України "Про Національну поліцію", у зв'язку з чим він має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно пункту 4 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку № 4.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 21 лютого 2018 року № 127/8696/17, від 27 березня 2018 року №822/2595/17.

Аналізуючи викладені норми права, суд дійшов висновку, що право на призначення та виплату грошової допомоги, у зв'язку із встановленням інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядку № 850 мають виключно особи, останнім місцем роботи яких є органи міліції, а також пенсіонери МВС.

У спірних правовідносинах порядок та умови отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності поліцейським передбачені Законом України "Про Національну поліцію" та Порядком № 4.

На підставі викладеного судом встановлено, що рішення Головного управління Національної поліції в Київській області про призначення одноразової грошової допомоги капітану поліції ОСОБА_1 у розмірі 144000,00 грн., що дорівнює 90-кратному прожитковому мінімуму, встановленому законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності позивачу, прийняте відповідно до норм чинного законодавства.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що відповідачем прийнято рішення про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги в розмірах, які відповідають нормам Закону, та зазначено, що вказана виплата відбудеться після надходження фінансування на зазначені цілі, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 205, 242-246, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.