Справа № 520/6496/18
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 520/6496/18
Провадження № 2-а/520/373/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого - судді Луняченка В.О.

За участю секретаря Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Касаджича Михайла Івановича та управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови від 15.05.2018 року серії БР № 684363 про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 122 КупАП ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 29.05.2018 року звернувся ОСОБА_1 з позовними вимогами про скасування постанови серії БР № 684363 від 15 травня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, яка винесена інспектором патрульної поліції Касаджичем М.І., і закриття провадження по справі у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постанова винесена із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, з формальним підходом з боку інспектора та без з'ясування фактичних обставин справи, а тому як незаконна і необґрунтована підлягає скасуванню.

До судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю на підставі наданих сторонами доказів.

Від представника відповідача управління патрульної поліції - Хілініченко А.Ш. надійшов письмовий відзив із додатками у вигляді письмових доказів - відео фіксації на місці події та заява про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач Касанджик М.І. до судового засідання двічі не з'являвся, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Ухвалою суду від 04.06.2018 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 21.06.2018 року. У підготовче судове засідання сторони, які були належним чином сповіщені про час і місце проведення засідання не з'явились, та підготовче судове засідання було закрито з призначенням судового розгляду на 09.07.2018 року. Враховуючи наявність заяв від позивача та представника Управління патрульної поліції Одеської області ДПП про розгляд справи за їх відсутності , поданий у відповідності до вимог ст.. 175 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС України) відзиву з боку представника відповідача УПП Одеській області та повторної неявки у судове засідання суб'єкта владних повноважень - інспектора патрульної поліції, суд на підставі вимог ч.3 ст.205 КАС України.

Як встановлено у судовому засіданні 15 травня 2018 року, приблизно о 14 години, на вилиці Толбухіна, на відстані близько 200 метрів від перехрестя вулиць Толбухіна і Фонтанської дорозі у м. Одесі, інспектором патрульної поліції Касанджичем М.І. було зупинено легковий автомобіль « Вольво «, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, та інспектором патрульної поліції при розгляді адміністративної справи було винесена постанова серії БР № 684363, в якої зазначено про наявність в діях водія порушення п.8.5.1 Правил дорожнього руху - здійснення перетину подвійної суцільної горизонтальної дорожньої розмітки 1.3, у зв'язку із чим ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( далі КпАП України) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Притягнення до адміністративної відповідальності за порушення на транспорті, врегульовані главою 10 розділу ІІ Кодексу України про адміністративні правопорушення , а провадження у справах про адміністративні правопорушення проводиться у відповідності до вимог, визначених у розділі ІV КпАП України. Вимоги, стосовно дій працівників поліції при виявленні адміністративного правопорушення визначені, окрім КпАП України, у Законі України « Про національну поліцію» та « Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані на в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395.

Згідно вимог п.8.1,8.2 Правил дорожнього руху України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Частиною першою статті 122 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність ( зокрема) за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг у вигляді штрафу.

У відповідності до вимог частин другої та четвертої статті 258 КпАП України у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частина п'ята вищенаведеної статті також передбачає, що у випадках притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається і у тому разі, коли особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Відповідно до частини четвертої розділу першого «Інструкції» у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Пунктом п'ятим першого розділу «Інструкції» передбачено, що поліцейські складають протоколи виключно про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частинами третьою і четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188-28 КУпАП.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і

кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної

відповідальності, або свідками, а також приладами працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.. 255 КпАП України.

Частинами дев'ятою - одинадцятою розділу третього « Інструкції» встановлений порядок розгляду інспектором адміністративної справи ( у тому числі і на місці виявлення правопорушення): Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки, заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КпАП України щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КпАП України).

Згідно з частиною першою статті 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, законодавством України передбачений певний механізм розгляду адміністративної справі на місці виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, який забезпечує повне і об'єктивне провадження із забезпеченням прав особи, яка притягується до відповідальності.

Статтею Сьомою кодексу України про адміністративні правопорушення чітко визначено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності, а застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В даному випадку про розгляді адміністративної справи про притягнення до відповідальності ОСОБА_1, не були з'ясовані всі обставини та недоведене наявність в його діях складу правопорушення, у зв'язку із чим, постанова серії БР № 684363 від 15 травня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 122 КпАП України підлягає скасуванню з наступних підстав:

Оглянута у судовому засіданні відеозапис здійснення автомобілем під керуванням ОСОБА_1 повороту з вул. Фонтанська дорога на вулицю Толбухіна, не дозволяє суду прийти до висновку про наявність в діях водія складу порушення п. 8.5.1 Правил дорожнього руху а саме - здійснення перетину подвійної суцільної горизонтальної дорожньої розмітки 1.3, на вул. Фонтанської дорозі, на момент здійснення відеозапису.

З відеозапису вбачається факт повернення на вул. Толбухіна прямо з-за кутка вул. Фонтанська дорога та не зафіксовано рух автомобілю по вулиці Фонтанська дорога, де начебто і було здійснення порушення Правил дорожнього руху.

Таким чином, у постанові зазначені припущення інспектором щодо напрямку руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 по вул. Фонтанської дорозі у місті Одесі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справі OZTURK v. GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення даної категорії, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Для справ даної категорії законодавством України передбачено розгляд на місці в порядку скороченого провадження (таке визначення дав Конституційний Суд України у Рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015). Такий підхід законотворця до встановлення процедури розгляду справ даної категорії органом першої інстанції не суперечить гарантіям статті 6 ЄКПЛ за умови компенсації спрощеності такої процедури шляхом гарантування можливості проведення в подальшому судового розгляду справи з дотриманням гарантій статті 6 ЄКПЛ (див. рішення у справі FEJDE v. SWEDEN від 29 жовтня 1991 року).

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відтак, на всі стадії оскарження у судах постанов у справах даної категорії на позивачів (осіб, яких притягнуто до адміністративної відповідальності) поширюються всі гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Вищенаведене є підставою не тільки для звільнення позивача - особи, яки була притягнута до адміністративної відповідальності по « скороченої» формі провадження, від сплати судового збору як за пред'явлення позову про скасування постанови, та і за подання позову про визнання незаконними дій посадових осіб, пов'язаних із винесенням такої постанови, у зв'язку із взаємопов'язаністю даних вимог.

Також до розгляду справ щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності застосовуються певні гарантії визначені у Кримінальному кодексу України а також гарантії для обвинувачених закріплені у Конституції України. Частиною третьою статті 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог глави 24 Кодексу України про адміністративне правопорушення, якими врегульовано оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачені види рішень, яки приймаються про розгляді скарг. При розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення у межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У відповідності до вимог п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, при прийняті рішення суд враховує вимоги частини другої статті 77 КАС України стосовного того, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку суд приходить до висновку про недоведеність з боку відповідачів правомірності винесеної постанови, що є підставою для скасування такої постанови.

Одночасно з цім відсутність доведеності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України у вигляді порушення водієм п. 8.5.1 Правил дорожнього руху - здійснення перетину подвійної суцільної горизонтальної дорожньої розмітки 1.3, на вул. Фонтанської дорозі, на момент здійснення відеозапису, є підставою для закриття провадження по адміністративної справі.

Керуючись ст. ст. 241-243,245,246,250,295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Касаджича Михайла Івановича та управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Скасувати постанову від 15.05.2018 року серії БР № 684363 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 122 КупАП, винесену інспектором 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Касаджичем Михайло Івановичем та закрити провадження по даної справі, про притягнення до адміністративної відповідальності, у зв'язку із відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду, через Київський районний суд м. Одеси, апеляційної скарги, протягом тридцяті днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Луняченко В. О.