Справа № 287/10/18-а
Суддя: Волощук В. В.
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/10/18-а
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Волощук В.В. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції Подорожнього Станіслава Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати постанову поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Подорожнього Станіслава Анатолійовича про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн. та провадження у справі закрити.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 12.02.2018 року позивача було зупинено працівником поліції на узбіччі автодороги М-07 сполученням Київ-Ковель на ділянці 227 км та запропоновано надати документи для перевірки. Після чого патрульним поліцейським було складено постанову про накладення адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122, ч.5 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн. Позивач вважає постанову не законною та не обґрунтованою, так як зазначив, що під час спілкування після зупинки на вимогу рядового поліції Подорожнього С.А., у них виникли неприязні відносини, що призвело до суперечки, жодних доказів патрульним поліцейським щодо вчинення позивачем правопорушення не надано, крім того не було складено протокол про адміністративне правопорушення та при розгляді адміністративної справи позивачу не роз'яснено права ст. 63 Конституції України.

Позивач надав до суду письмову заяву щодо розгляду справи у його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволені позовних вимог відмовити за безпідставністю. Крім того, відповідач надіслав письмове клопотання про доручення до матеріалів справи диск з відеозаписом події вчинення позивачем правопорушення, та просив оглянути в залі судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У відповідності до ч.9 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому проваджені.

Матеріалами справи встановлено, що 12.02.2018 року відносно позивача відповідачем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №512985 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122, ч.5 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП, відповідно до якої, позивач 12.02.2018 року, о 13:51 год. по автодорозі М-07 сполученням Київ-Ковель на 227 км + 300 м водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «BMW» моделі «Х-5» державний номерний знак «НОМЕР_1» поза населеним пунктом не користувався ближнім світлом фар чи денними ходовими вогнями, керуючи транспортним засобом не пристебнувся засобами пасивної безпеки та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки транспортного засобу на вимогу працівника поліції, чим порушив п.2.3, п.9.9 «б», п.9.1 ПДР України, у зв'язку з чим відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розміри 425 грн.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 року № 3353-XII "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Вимоги п.9.8 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 передбачено, що під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкненні денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Згідно п.9.1 ПДР попереджувальними сигналами є увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби та увімкнення аварійної сигналізації.

Відповідно до п. 9.9. б аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу працівника поліції або внаслідок засліплення водія світлом фар.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, котра відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський на місці вчинення адміністративного правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи, суд вважає, що складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП та за ч.5 ст.121 КУпАП є необов'язковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Як вбачається з переглянутого диску з відеофіксацією події, долученого до матеріалів справи відповідачем, позивач дійсно керував транспортним засобом поза населеним пунктом та не користувався ближнім світлом фар чи денними ходовими вогнями, крім того не пристебнувся засобами пасивної безпеки та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки транспортного засобу на вимогу працівника поліції. Вказане свідчить про наявність в його діях порушення правил дорожнього руху та складу адміністративних правопорушень, що зазначено в постанові про накладення адміністративного стягнення серії БР «512985 від 12.02.2018 року.

З переглянутого відеоматеріалу судом також встановлено, що патрульний поліції повідомив ОСОБА_1 про порушення ПДР України, про розгляд справи, а також про процесуальні права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про право на захист та право подавати письмові пояснення, роз'яснено ст.63 Конституції України, .

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Проаналізувавши зібрані в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122, ч.2 ст.122, ч.5 ст.121 КУпАП. Доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушення, судом здобуто не було, а ті обставини, з яких останній просить скасувати постанову, на думку суду, наведені з метою уникнення адміністративної відповідальності.

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід'ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122, ч.2 ст.122, ч.5 ст.121 КУпАП.

За таких обставинах, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 512985 від 12.02.2018 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з'ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 77, 242-246, 255, 257, 268-272, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Залишити оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заявуОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції Подорожнього Станіслава Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - без задоволення.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України, копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 286 КАС України, апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду з урахуванням положень п.п. 15.5) Перехідних положень КАС України.

Суддя: В. В. Волощук