Справа № 826/2298/16
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2298/16 Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.,

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Турболінкс», Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києва на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Турболінкс» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києва про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Турболінкс» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 17.04.2016 просить:

- визнати протиправною відмову державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві укласти новий договір про визнання електронних документів з Товариством з обмеженою відповідальністю «Турболінкс»;

- визнати протиправними дії державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо відмови у прийнятті поданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Турболінкс» податкових декларацій з податку на додану вартість за жовтень 2015 року, за листопад 2015 року, за грудень 2015 року, за січень 2016 року, за лютий 2016 року, за березень 2016 року, у зв'язку з чим визнати прийнятими та зареєстрованими днем їх фактичного отримання державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві: податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2015 року, податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2015 року, податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2015 року, податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2016 року, податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2016 року, за березень 2016 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо відмови у прийнятті поданих товариством з обмеженою відповідальністю «Турболінкс» податкових декларацій з податку на додану вартість за жовтень 2015 року, за листопад 2015 року.

Визнано прийнятими та зареєстрованими звітні податкові декларації податкових декларацій з податку на додану вартість за жовтень 2015 року та за листопад 2015 року, подані товариством з обмеженою відповідальністю «Турболінкс», днем їхнього фактичного отримання державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, а саме: податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2015 року - 19.112015, податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2015 року - 18.12.2015.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Турболінкс» () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач та відповідач подали апеляційні скарги.

В своїй апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволені адміністративного позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та апеляційні скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Турболінкс» та Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві укладено договір про визнання електронних документів від 21.12.2014 року №311220141, згідно з умовами якого предметом останнього є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Турболінкс» 14.07.2015 року (що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями квитанцій №1) подано до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві звітні податкові декларації з податку на додану вартість за жовтень 2015 року, за листопад 2015 року.

У відповідності до квитанцій №1 вказані податкові декларації не прийняті контролюючим органом з посиланням на виявлені помилки - порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом від 10.04.2008 року №233, а саме: для платника не укладено договір про визнання електронної звітності; відправник: Єдине вікно подання електронної звітності Державної фіскальної служби України.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Турболінкс» направлено до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві договір про визнання електронних документів від 19.11.2015 року №191120151, від 04.12.2015 року №041220151, проте, згідно з наявними у матеріалах справи копіями квитанцій №2 (а.с.23, 34 на звороті), вказані договори прийнято не було із зазначенням виявленої помилки «документ не прийнято, пр. необхідності виправте документ та відправте його знову» та «договір про визнання електронних документів з таким самим змістом вже надіслано та перебуває на розгляді».

Податкові декларації з податку на додану вартість за грудень 2015 року, за січень 2016 року, за лютий 2016 року, за березень 2016 року через розірвання договору про визнання електронної звітності та не укладення нового були надіслані товариством з обмеженою відповідальністю «Турболінкс» до державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві у паперовому вигляді засобами поштового відправлення.

Вважаючи відмову у прийнятті податкових декларацій з податку на додану вартість за жовтень 2015 року, за листопад 2015 року, за грудень 2015 року, за січень 2016 року, за лютий 2016 року, за березень 2016 року, невиконання умов договору про визнання електронних документів від 31.12.2014 року №31120141, не укладення нового договору про визнання електронних документів від 19.11.2015 року №191120151 та від 04.12.2015 року №041220151 необґрунтованими, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно пункту 49.3 ст. 49 Податкового кодексу України Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Згідно пункту 48.1 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Пунктом 48.7 статті 48 Податкового кодексу України передбачено, що податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Пунктом 49.10 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Податковим органом в якості підстави для не прийняття податкових декларацій Товариства з обмеженою відповідальністю «Турболінкс» з податку на додану вартість за жовтень 2015 року, за листопад 2015 року, за грудень 2015 року, за січень 2016 року, за лютий 2016 року, за березень 2016 року вказано про наявну в останнього інформацію про відсутність вказаного товариства за місцезнаходженням останнього, що підтверджується довідкою форми 18-ОПП №18/26-50-08-01-14 від 04.01.2016 року.

Так, пунктом 45.2 статті 45 Податкового кодексу України визначається, що податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Процедура встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податку до направлення державному реєстратору органом ДПС повідомлення встановленого зразка передбачена розділом XII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року №1588 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за №1562/20300 (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Нормами пункту 12.4 розділу XII Порядку встановлено щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

Пунктом 12.5 розділу XII Порядку передбачено, що якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою №18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону.

Копія повідомлення підшивається до реєстраційної частини облікової справи платника податків. Про надсилання такого повідомлення вноситься запис до журналу обліку повідомлень про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою №19-ОПП (додаток 25).

Аналогічні правила встановлення місцезнаходження платника податків закріплені і Положенням про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженим наказом ДПА України від 17 травня 2010 року №336, зокрема підпунктами 3.1.1, 3.1.2 пункту 3.1 розділу ІІ, - щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з'ясовано, структурний підрозділ органу ДПС проводить такі заходи: шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з'ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання); за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками.

Згідно пункту 3.2 розділу ІІ Положення у разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції.

З викладених норм права вбачається, що контролюючий орган надсилає повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма №18-ОПП) державному реєстратору для вжиття заходів встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи.

Аналогічна позиція викладена у рішенні Верховного Суду України від 15 квітня 2014 року №21-4а14.

Згідно частини першої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Згідно абзацу першого частини одинадцятої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» юридична особа зобов'язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Абзацом другим частини дванадцятої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» передбачено, що у разі надходження державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

Частиною чотирнадцятою статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» передбачено, що у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Отже, належним доказом відсутності платника податків за адресою своєї державної реєстрації, відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу - є відповідний запис державного реєстратора в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

З витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Турболінкс» - є 03150, м. Київ, Голосіївський район, вул. Горького, буд. 48, яка відповідає інформації, зазначеній у рядку 6 податкових декларацій з податку на додану вартість за жовтень 2015 року, за листопад 2015 року, за грудень 2015 року, за січень 2016 року, за лютий 2016 року, за березень 2016 року. При цьому, згідно з даними про реєстраційні дії, вказаними у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відомості про юридичну особу були підтверджені, а саме: 28.09.2015 та 24.11.2015.

З жовтня 2015 року по березень 2016 року в даному витязі із фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №112818322 станом на 17.07.2017 не міститься інформація щодо відсутності юридичної особи за місцезнаходженням або про не підтвердження статусу юридичної особи.

Згідно пункту 5 розділу ІІІ Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 метою подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку платник податків: отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці; отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки); надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії; після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору ().

Додатком 1 до Інструкції №233 затверджено примірний договір про визнання електронних документів, згідно пункту 6.4 якого орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

З викладених правових норм вбачається, що законодавчо обґрунтованими підставами для розірвання договору про визнання електронних документів органом ДПС в односторонньому порядку є 1) ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих; або 2) зміна платником податків місця реєстрації.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що розірвання договору про визнання електронних документів від 31.12.2014 року №311220141 з підстав не встановлення місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Турболінкс» за податковою адресою, а саме: 03150, м. Київ, Голосіївський район, вул. Горького, буд. 48, є необґрунтованим, а, відтак, останній не є розірваним у встановленому законодавством порядку та продовжує свою дію, тому у державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві продовжують мати місце зобов'язання за даним договором, у тому числі прийняття податкових декларацій з податку на додану вартість за жовтень 2015 року, за листопад 2015 року, за грудень 2015 року, за січень 2016 року, за лютий 2016 року, за березень 2016 року, поданими засобами електронного зв'язку.

Відповідачем, не надано суду доказів щодо наявності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про відсутність товариства з обмеженою відповідальністю «Турболінкс» за адресою державної реєстрації у період спірних правовідносин.

В частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві із відмови в укладанні нового договору про визнання електронних документів з товариством з обмеженою відповідальністю «Турболінкс», колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що в цій частині позову необхідно відмовити, оскільки договір про визнання електронних документів від 31.12.2014 №311220141 не є розірваним у встановленому законодавством порядку та продовжує свою дію, а, відтак, відсутні підстави для зобов'язання відповідача укласти ще один аналогічний договір.

Доводи апеляційних скарг спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Турболінкс», Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києва залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.Б.Глущенко

О.Є.Пилипенко

Повний текст постанови виготовлено 12 липня 2018 року.