Справа № 819/636/18
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2018-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/636/18

05 липня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

за участю:

секретаря судового засідання Канюки Н.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Матус Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дії неправомірними та зобов'язати вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - відповідач), в якій просить: визнати дії неправомірними та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дати призначення пенсії з урахуванням: включення до страхового стажу для обчислення пенсії періоду навчання у Тернопільському державному педагогічному інституті згідно даних його трудової книжки з 26.11.1977 року по 01.07.1982 року; розміру прожиткового мінімуму; виключення з обчислення розміру пенсії страхового стажу, придбаного шляхом проведення одноразової сплати страхових внесків на підставі договору №88 від 27.04.2012 року, за період з 01.01.2004 року по 30.04.2009 року.

Ухвалою суду від 10.04.2018 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк, достатній для усунення недоліків позовної заяви із зазначенням способу їх усунення, до 20.04.2018 року. Недоліки позовної заяви усунено позивачем у строк і спосіб, встановлений судом.

Ухвалою суду від 21.04.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проведено за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 21.05.2018 року.

Ухвалою суду від 21.05.2018 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оголошено перерву та призначено підготовче засідання на 12.06.2018 року.

Ухвалою суду від 12.06.2018 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати згідно ч.7, 8 ст.243 КАС України, закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 05.07.2018 року.

Ухвалою суду від 05.07.2018 року, за результатами розгляду заяви представника позивача про залишення позову без розгляду в частині заявлених позовних вимог до 04.10.2017 року з огляду на строки звернення до суду(а.с.92), позовну заяву ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дії неправомірними та зобов'язати вчинити дії, в частині позовних вимог: здійснити перерахунок пенсії з включенням страхового стажу за період навчання з 26.11.1997 року по 01.07.1982 року до 04.10.2017 року; здійснити перерахунок пенсії з виключенням з обчислення розміру пенсії страхового стажу, придбаного шляхом проведення одноразової виплати страхових внесків на підставі договору №88 від 27.04.2012 року, за період з 01.01.2014 року по 30.04.2009 року до 04.10.2017 року; визнання дій неправомірними та здійснити перерахунок пенсії з дати призначення пенсії з урахуванням розміру прожиткового мінімуму - залишено без розгляду.

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням заяви про залишення позову без розгляду в частині заявлених позовних вимог до 04.10.2017 року, зазначено, що з 14.06.2012 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах (із заниженням пенсійного віку) відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Однак відповідачем при обчислені пенсії не було включено до страхового стажу всього періоду навчання у Тернопільському державному педагогічному інституті, відображеного в трудовій книжці, а саме навчання на підготовчому відділенні факультету фізичного виховання з 26.11.1977 року до 01.09.1978 року, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Повідомив, що тоді це була звичайна практика навчання студентів на підготовчому відділенні для осіб, які завершили службу в армії, яка нічим не відрізнялась від режиму студентів денної форми навчання.

Водночас, в порушення приписів ч.5 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", для обчислення пенсії враховано стаж роботи (оптимальний варіант заробітку), зарахованого періоду з 01.01.2004 року по 30.04.2009 року відповідно до сплати страхових внесків згідно з договором від 27.04.2012 року №88 про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, що призвело до зниження коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Неодноразові звернення про перерахунок пенсії, з врахування вказаних обставин, Тернопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області залишено поза увагою, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з мотивів, наведених в позовній заяві та відповіді на відзив від 17.05.2018 року(а.с.59-61), просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав викладених у відзиві від 08.05.2018 року (а.с.50-53) та запереченні від 30.05.2018 року (а.с.71-74). Пояснив, що зарахування до страхового стажу часу навчання на річних підготовчих курсах при вищих навчальних закладах не передбачено Законом України "Про пенсійне забезпечення". Посилаючись на приписи Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637) та Положення про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах, вважає, що період навчання зараховується до страхового стажу з 1 вересня по дату прийняття екзаменаційною комісією рішення про присвоєння кваліфікації, а тому до страхового стажу правомірно зараховано лише період з 01.09.1978 року по 25.06.1982 року відповідно до диплома, виданого Тернопільським державним педагогічним інститутом.

Розмір пенсії позивача обчислено із заробітної плати за 60 календарних місяців страхового стажу підряд в публічному акціонерному товаристві "Тернопільський завод штучних шкір "Вінітекс" з 01.08.1989 року по 31.07.1994 року та за даними персоніфікованого обліку з 01.01.2004 року по 30.0.4.2009 року. Відповідно індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за вищезазначені періоди роботи становить 1,29984. Однак, позивач стверджуючи, що одноразова сплата страхового внеску є прямою підставою для не зарахування періоду з 01.01.2004 року по 30.04.2009 року до страхового стажу, помилково ототожнює поняття страхового стажу (коефіцієнту страхового стажу) із заробітною платою (коефіцієнту заробітної плати).

З огляду на викладене, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши обставини справи у сукупності, суд при постановленні рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 14.06.2012 року перебуває на обліку в Тернопільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Тернопільської області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по списку № 2 відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до відомостей трудової книжки ОСОБА_1 з 26.11.1977 року був зарахований слухачем підготовчого відділення факультету фізичного виховання Тернопільського державного педагогічного інституту, а з 01.09.1978 року продовжив навчання по 14.08.1982 року (а.с.12-13), про що свідчать і відомості архівної довідки Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка №70/01 від 15.05.2012 року та записи у трудовій книжці (а.с.12, 14).

За результатами звернення ОСОБА_1 щодо зарахування до страхового стажу періоду навчання на підготовчих курсах Тернопільського державного педагогічного інституту з 26.11.1977 року до 01.09.1978 року, Тернопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області листом від 20.07.2017 року № 12386/05 (а.с.19) та листом від 19.03.2018 року №89/с-11 (а.с.21-22) відмовлено, посилаючись на те що зарахування до страхового стажу часу навчання на річних підготовчих курсах при вищих навчальних закладах Законом України "Про пенсійне забезпечення" не передбачено.

Згідно розрахунку Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 01.10.2017 року № 1, пенсія ОСОБА_1 обчислена з урахуванням заробітної плати, визначеної за періоди роботи з 01.08.1989 року по 31.07.1994 року та з 01.01.2004 року по 30.04.2009 року за даними персоніфікованого обліку. Відповідно індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за вищезазначені періоди роботи становить 1,29984 (а.с.93-94).

Позивач також не одноразово звертався до органу Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсії із заробітної плати, визначеної виключно за період роботи в публічному акціонерному товаристві "Тернопільський завод штучних шкір "Вінітекс", оскільки до стажу роботи помилково зарахований період з 01.01.2004 року по 30.04.2009 року відповідно до сплати страхових внесків згідно з договором віл 27.04.2012 року №88 про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування (а.с.23-25).

Тернопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області листами від 03.02.2015 року №16/с-11 (а.с.15), від 23.02.2015 року №С-064/165 (а.с.16), від 14.11.2016 року №551/С-11 (а.с.17), від 17.11.2016 року №619/С-11 (а.с.18), від 04.08.2017 року №247/С-11 (а.с.20), від 19.03.2018 року №89/С-11 (а.с.21-22), в проведені такого перерахунку відмовлено, оскільки пенсія нарахована згідно чинного законодавства.

Не погоджуючись з такими діями суб'єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до приписів ст.1З Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

При цьому, ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Положеннями ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637), у відповідності п.1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За приписами п.20 Порядку №637, у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Системний аналіз наведених законодавчих норм свідчить, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Як слідує з матеріалів справи, відповідно до відомостей трудової книжки ОСОБА_1 з 26.11.1977 року був зарахований слухачем підготовчого відділення факультету фізичного виховання Тернопільського державного педагогічного інституту по 31.08.1978 року та відповідно з 01.09.1978 року продовжив навчання по 14.08.1982 року на денній формі навчання (а.с.12-13), про що також свідчать і відомості архівної довідки Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка №70/01 від 15.05.2012 року (а.с.14).

Відповідно до підпункту и) пункту 109 постанови Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року №590 «Про затвердження Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій», до загального стажу зараховується навчання у вищих навчальних закладах.

Студентам, які мають трудові книжки, вносяться записи про час навчання на денних відділеннях (в тому числі підготовчих) у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах.

Аналогічні норми визначені пунктом 2.15. «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях», затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 р. №162.

З вказаних норм законодавства, чинного в період навчання позивача з 26.11.1977 року по 01.09.1978 року, як слухача підготовчого відділення факультету фізичного виховання Тернопільського державного педагогічного інституту, та із записів у трудової книжки ОСОБА_1 слідує, що у трудовій книжці позивача були зроблені всі відповідні записи, які підтверджують час його навчання на підготовчому відділенні та стаціонарне навчання у Тернопільському державному педагогічному інституті, вказані відомості також підтверджуються архівною довідкою Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка №70/01 від 15.05.2012 року. Тому суд дійшов висновку, що час навчання ОСОБА_1 з 26.11.1977 року по 01.09.1978 року на підготовчому відділенні факультету фізичного виховання Тернопільського державного педагогічного інституту підтверджений належним чином та повинен бути зарахований до загального стажу роботи для призначення пенсії.

Визначаючись щодо позовної вимоги про виключення з обчислення розміру пенсії страхового стажу, придбаного шляхом проведення одноразової сплати страхових внесків на підставі договору №88 від 27.04.2012 року, за період з 01.01.2004 року по 30.04.2009 року, суд враховує наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, регулює Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч.2 ст. 24 Закону № 1058-IV).

При визначенні мінімальної пенсії органи Пенсійного фонду керуються положеннями ст. 28 Закону № 1058-IV.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону №1058-IV, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

У ч. 2. ст. 28 Закону №1058-IV передбачено, що з 1 січня 2018 року для осіб, які досягли віку 65 років, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено абзацом першим частини першої цієї статті, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі, пропорційному до наявного страхового стажу, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом (ч. 3 ст. 28 Закону №1058-IV).

У ч. 5 ст. 28 Закону №1058-IV передбачено, що при визначенні мінімального розміру пенсії за віком та збільшенні мінімальної пенсії за віком, передбачених абзацами першим і другим частини першої, частинами другою і третьою цієї статті, до страхового стажу не враховується період, за який проведено одноразову сплату єдиного внеску відповідно дочастини п'ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абз. 5 ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV).

Як передбачено в абз. 3 ч. 1 ст. 40 даного Закону, за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Як встановлено судом, розмір пенсії позивача обчислено із заробітної плати за 60 календарних місяців страхового стажу підряд в ПАТ «Тернопільський завод штучних шкір «Вінітекс» з 01.08.1989 р. по 31.07.1994 р. та за даними персоніфікованого обліку з 01.01.2004 р. по 30.04.2009 р.

Нормою ч. 5 ст. 28 Закону № 1058-IV передбачено вичерпний перелік випадків, в яких до страхового стажу не враховується період, за який проведено одноразову сплату єдиного внеску відповідно до ч.5 ст. 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме виключно у випадках, передбачених абз.1, 2 ч. 1, ч.2, ч.3 ст. 28 Закону №1058-IV.

Виключення, коли до страхового стажу не враховується період, за який проведено одноразову сплату єдиного внеску відповідно до частини п'ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", у даному випадку при нарахуванні пільгової пенсії за Списком №2 не застосовується.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем правомірно враховано до страхового стажу період з 01.01.2004 р. по 30.04.2009 р., за який позивачем проведено одноразову сплату страхових внесків у розмірі 8025,87 грн. відповідно до договору №88 від 27.04.2012 р. про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, а тому суд не приймає до уваги посилання позивача на положення ч.5 ст. 28 №1058-IV та вважає, що розмір пенсії позивача обчислено з дотриманням вимог, викладених у ст. 28, 40 Закону № 1058-IV. Вказане свідчить про відповідність дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України щодо врахування до страхового стажу періоду з 01.01.2004 р. по 30.04.2009 р. та обчислення пенсії з коефіцієнтом визначеним з січня 2004 року по травень 2006 року.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

З огляду на те, що позов підлягає до задоволення частково, судовий збір підлягає розподілу.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити частково.

Визнати дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо незарахування період навчання ОСОБА_1 з 26.11.1997 року по 01.07.1982 року до 04.10.2017 року - нправомірними.

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати період навчання ОСОБА_1 з 26.11.1977 року по 31.08.1978 року у Тернопільському державному педагогічному інституті та здійснити перерахунок пенсії з 04 жовтня 2017 року з урахуванням вказаного стажу.

В задоволенні позовної вимоги про перерахунок пенсії з виключенням з обчислення розміру пенсії страхового стажу, придбаного шляхом проведення одноразової виплати страхових внесків на підставі договору №88 від 27.04.2012 р., за період з 01.01.2014 р. по 30.04.2009 р. з 04.10.2017 року. - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження м. Тернопіль, вул. Руська, 17, код ЄДРПУО 40377598) на користь ОСОБА_1 (адреса місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок згідно квитанції № 0.0..1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 липня 2018 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.