Справа № 822/834/18
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/834/18

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

11 липня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року (суддя Ковальчук О.К.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України щодо затвердження висновку про призначення одноразової допомоги позивачу з врахуванням відсотку втрати працездатності, зобов"язання Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області надіслати висновок, виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб та зобов"язання Державної фіскальної служби України затвердити висновок.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду 18 квітня 2018 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції згідно із Податковим кодексом України, яким позивачу призначена одноразова грошова допомога з врахуванням відсотку втрати працездатності - в сумі 192 920,00 грн.;

- зобов'язано Головне управління ДФС у Хмельницькій області надіслати до Державної фіскальної служби України висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції позивачу, виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, без врахування відсотку втрати працездатності.

В задоволенні вимоги про зобов'язання Державної фіскальної служби України затвердити висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції позивачу виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб відмовлено, оскільки вказана вимога є передчасною.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою від 06 квітня 2017 року по справі 822/909/16 Хмельницький окружний адміністративний суд визнав протиправними дії Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо повернення без розгляду поданої позивачем заяви (рапорту) з додатками, щодо нарахування одноразової грошової допомоги позивачу, згідно листа Головного управління ДФС у Хмельницькій області № 3573/10/22-01-04-73 від 20 березня 2017 року, визнав протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Хмельницькій області, щодо неподання до Державної фіскальної служби України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту), висновку щодо виплати грошової допомоги разом з підтверджуючими документами, які додані до заяви позивача, зобов'язав Головне управління ДФС в Хмельницькій області повторно прийняти подані документи та надіслати до Державної фіскальної служби Україна, висновок щодо нарахування та виплати грошової допомоги, у зв'язку із встановленням II групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 у 200-ти кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Ухвалою від 20 червня 2017 року Вінницький апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишив без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року - без змін.

На виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року у справі № 822/909/17 та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року, відповідачі сформували висновок від 15.08.2017 року про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 192920, 00 грн., з врахуванням відсотку втрати працездатності, керуючись частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" №565-XII та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850, виходячи із 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Встановлено, що одноразову грошову допомогу в розмірі 192920,00 грн. позивач отримав 01.12.017 року, що підтверджується платіжним дорученням № 1665.

Вважаючи, що відповідачі неправомірно сформували та затвердили висновок про призначення йому одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції, з врахуванням відсотка втрати працездатності, зазначеного у довідці МСЕК, від 15.08.2017 року, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої виходив з того, що висновок та рішення про призначення одноразової допомоги позивачу, з врахуванням відсотку втрати працездатності суперечать статті 23 Закону №565-XII, тому позовна вимога про визнання протиправним рішення Державної фіскальної служби України щодо затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги позивачу з врахуванням відсотку втрати працездатності підлягає до задоволення.

Що стосується вимоги щодо зобов'язання Головного управління ДФС у Хмельницькій області надіслати до Державної фіскальної служби України висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції позивачу виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, суд прийшов до висновку, що дана вимога є похідною від першої позовної вимоги та підлягає задоволенню, оскільки рішення Державної фіскальної служби України щодо затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги позивачу з врахуванням відсотку втрати працездатності є протиправним.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначає Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 (надалі - Порядок №850).

Згідно з підпунктом 2 пункту 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов"язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Таким чином, Законом № 565-XII та Порядком №850 встановлений розмір одноразової грошової допомоги, який визначається у кратному прожитковому мінімуму, встановленому законом для працездатних осіб і залежить від групи інвалідності, при цьому, вказаними нормативно-правовими актами не передбачено зменшення розміру одноразової грошової допомоги у залежності від ступеня втрати працездатності.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року, яка набрала законної сили, встановлено право позивача на призначення допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності II групи.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, право позивача на отримання грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи, доказування не потребує.

При цьому, Законом № 565-XII та Порядком №850 не передбачені повноваження органів ДФС щодо зменшення визначеного статтею 23 Закону № 565-XII розміру допомоги.

Відповідно до Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісія ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров"я, пов"язане з виконанням трудових обов"язків, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров"я України 05.06.2012 року за № 420, ступінь втрати професійного працездатності впливає лише на встановлення групи інвалідності органами медико-соціальної експертної комісії.

Встановлено, що постановою від 06.04.2017 року у справі №822/909/17, суд зобов'язав здійснити нарахування (розрахунок) та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, без будь-яких додаткових умов, в тому числі щодо врахування ступеня втрати працездатності.

Враховуючи зазначене вище, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією Хмельницького окружного адміністративного суду, що висновок та рішення про призначення одноразової допомоги позивачу з врахуванням відсотку втрати працездатності суперечать статті 23 Закону №565-XII. Таким чином, вимога позивача про визнання протиправним рішення Державної фіскальної служби України щодо затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги позивачу з врахуванням відсотку втрати працездатності є обгрунтованою. І, як наслідок, вимога щодо зобов'язання Головного управління ДФС у Хмельницькій області надіслати до Державної фіскальної служби України висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції позивачу виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб також підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до ст. 4 КАС України є похідною від першої вимоги.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.