Справа № 809/471/17
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2018-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 год. 30 хв.

"13" липня 2018 р. справа № 809/471/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Кафарського В.В.,

за участю секретаря судового засідання Федів А.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_2 до Богородчанського районного відділу ДВС Головного територіального Управління юстиції у Івано-Франківській областіпро визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №53616122 від 22.03.2017, -

В С Т А Н О В И В:

03.04.2017 ОСОБА_2 первинно звернувся до суду з адміністративним позовом до Богородчанського районного відділу ДВС Головного територіального Управління юстиції у Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №53616122 від 22.03.2017 про стягнення з ОСОБА_2 коштів у розмірі 9 438,45 грн. в дохід державного бюджету.

Позов мотивовано тим, що виконавчий лист №809/826/15, виданий 04.11.2015, на підставі якого відповідачем винесено оскаржену постанову про відкриття виконавчого провадження №53616122 від 22.03.2017, пред'явлено до примусового виконання після закінчення строку, встановленого ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження». Тому постанова про відкриття виконавчого провадження №53616122 від 22.03.2017 підлягає визнанню незаконною і скасуванню як така, що прийнята з порушенням норм ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 12, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.05.2017 позовну заяву ОСОБА_2 до Богородчанського районного відділу ДВС Головного територіального Управління юстиції у Івано-Франківській областіпро визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №53616122 від 22.03.2017 залишено без розгляду.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.05.2017 у справі №809/471/17 - скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

19.06.2018 адміністративна справа №809/471/17 надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду та цього ж дня зареєстрована автоматизованою системою документообігу Івано-Франківського окружного адміністративного суду за вхідним номером 1176.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.06.2018 дану справу прийнято до провадження Івано-Франківського окружного адміністративного суду та з врахуванням особливостей розгляду справ з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, призначено судове засідання на 05.07.2018. Однак, розгляд справи було відкладено у зв'язку із повторним витребуванням додаткових письмових доказів у відповідача.

В судове засідання 13.07.2018 позивач не з'явився, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою, наявною в матеріалах справи (а.с. 116).

Представник позивача позов підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позові.

Представник відповідача в судове засідання 13.07.2018 не з'явилася, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи (а.с. 113). Однак, в судовому засіданні 05.07.2018 представник відповідача подала заперечення, згідно якого просила відмовити у задоволенні позову у зв'язку із тим, що відповідач діяв у межах наданих повноважень згідно законодавства при винесенні оскарженої постанови про відкриття виконавчого провадження №53616122 від 22.03.2017 (а.с. 93-95).

Відповідно до частин 1, 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, суд вважає за необхідне здійснити розгляд даної адміністративної справи за відсутності позивача та представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, запереченні проти позову, надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд звертає увагу на те, що згідно частини 4 статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом. Таким законом є, зокрема, Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 за №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 1 частини 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно частини 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Судом встановлено, що на виконання вказаних норм, відповідач 22.03.2017 виніс оскаржену постанову про відкриття виконавчого провадження №53616122 від 22.03.2017, оскільки 21.03.2017 до нього надійшов виконавчий лист, виданий 04.11.2015 в адміністративній справі №809/826/15 щодо стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (код ІПН НОМЕР_1, Івано-Франківська область, Богордачанський район, с. Манява, 77772,) безпідставно перераховані кошти у розмірі 9 438,45грн. (дев'ять тисяч чотириста тридцять вісім гривень сорок п'ять копійок) в дохід державного бюджету України на реєстраційний рахунок №0023 в управлінні державної казначейської служби України в Богородчанському районі, , код платежу 21080500 "Інші надходження". Вказане підтверджується копією супровідного листа від 14.03.2017 за №13-09-13-14/1207 та відбитком штампу відповідача з датою одержання виконавчого документа (а.с. 137).

Щодо пропуску пред'явлення вказаного виконавчого документа судом встановлено наступне.

Так, вперше виконавчий лист №809/826/15 від 04.11.2015 про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави 9 438,45 грн. безпідставно перерахованих коштів надійшов на виконання до відповідача 16.11.2015, що підтверджується копією супровідного листа від 12.11.2015 за №09-25-14-14/7836 (а.с. 118).

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 за №606-XIV (далі - Закон №606-XIV) (в редакції, чинній на момент пред'явлення вперше виконавчого листа), виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, виконавчий лист №809/826/15 від 04.11.2015 пред'явлено в межах строку пред'явлення (строк пред'явлення виконавчого листа до виконання 22.10.2016).

17.11.2015 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Богородчанського РУЮ винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с. 121), яка отримана позивачем 19.11.2015, що підтверджується копією рекомендованого повідомленя про вручення поштового відправлення (а.с. 122).

Згідно відповіді № від 07.12.2015 на запит №15443702 від 04.12.2015 до Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями (а.с. 125), відповідачем виявлено у боржника відкриті рахунки у ПАТ КБ «Приватбанк».

У зв'язку із цим 24.12.2015 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Богородчанського РУЮ винесена постанова про арешт коштів боржника, а саме на кошти р/р НОМЕР_2 та р/р НОМЕР_3 в Івано-Франківському ПАТ КБ «Приватбанк», м. Івано-Франківськ, МФО 336677, що належать боржнику ОСОБА_2 у межах суми 10 466,83 (а.с. 127) та направлена на виконання в ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 126).

Як слідує із листа ПАТ КБ «Приватбанк» від 28.12.2015 за №20.1.0.0.0/7-20151228/3376, згідно гл. 10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ №22 від 21.01.2004, арешт на рахунки позивача накладений у сумі 10 466,83 грн., однак на рахунках недостатньо коштів для виконання постанови про арешт коштів боржника від 24.12.2015 (а.с. 128).

Листом Територіального сервісного центру МВС від 24.12.2015 за №27/9/505, який відповідач отримав 25.12.2015, відповідача повідомлено, що згідно бази даних Єдиного державного реєстру МВС за ОСОБА_2, зареєстровано транспортні засоби (а.с. 130).

25.01.2016 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Богородчанського РУЮ винесена постанова про затримання та вилучення транспортного засобу, належного боржнику, якою постановлено затримати та вилучити наступні транспортні засоби: VOLKSWAGEN LT 55 (1994), білий № дв. НОМЕР_6, № куз. НОМЕР_4, VOLKSWAGEN GOLF (1986), коричневий № дв. БН, № куз. НОМЕР_5 (а.с.132).

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Богородчанського РУЮ від 25.01.2016 зупинено виконавче провадження у зв'язку із тим, що транспортний засіб боржника ОСОБА_2 перебуває у розшуку (а.с. 133).

12.10.2016 головним державним виконавцем Богородчанського районного відділу ДВС Головного територіального Управління юстиції у Івано-Франківській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме майно, що належить позивачу та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить позивачу (а.с. 129).

15.12.2016, керуючись п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, головним державним виконавцем Богородчанського районного відділу ДВС Головного територіального Управління юстиції у Івано-Франківській області винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки автомобіль боржника не розшуканий протягом року.

Згідно п. 1 ч. 4. ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 за №1404-VIII, строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред'явлення виконавчого документа до виконання. Аналогічна норма містилась і у п. 1 ч. 1. ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» за №606-XIV.

Частиною 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 за №1404-VIII передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Тобто, після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюють, а час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховують - починається відлік нового строку для пред'явлення виконавчого документа.

Також слід звернути увагу, що виконавчі документи, видані до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 за №1404-VIII (до 05.10.2016), пред'являються до виконання у строки встановлені цим Законом.

Таким чином, з моменту повернення виконавчого листа №809/826/15 стягувачу, а саме з 15.12.2016 поновився строк його пред'явлення, який згідно ч. 1 ст. 12 Закону №1404-VIII становить три місяці.

Так, суд встановив, що повторно виконавчий лист №809/826/15, виданий 04.11.2015, стягував пред'явив 14.03.2017, що підтверджується копією супровідного листа від 14.03.2017 за №13-09-13-14/1207 (а.с. 137).

Беручи до уваги вказану норму та встановлені обставини справи, суд зазначає, що стягувачем не пропущено строк, встановлений для пред'явлення виконавчого листа №809/826/15, виданого 04.11.2015, а тому підстав для відмови у прийнятті виконавчого документа до виконання у державного виконавця не було.

Щодо доводів представника позивача про те, що ОСОБА_4 у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа №809/826/15 не мав права вчиняти дії від імені стягувача, то суд зазначає, що згідно наказу №84-о від 19.01.2012 ОСОБА_4 призначений начальником Державної фінансової інспекції в Івано-Франківської області. Тобто він, як керівник стягувача мав право вчиняти дії від імені стягувача.

Згідно Постанови КМУ від 06.04.2016 за №266 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби» реорганізовано територіальні органи Державної фінансової інспекції шляхом їх приєднання до відповідних міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби, тобто, як і стверджує позивач, Західний офіс державної аудиторської служби є правонаступником Державної фінансової інспекції в Івано-Франківської області.

Відповідно до Положення про Західний офіс Держаудитслужби, затверджений Наказом Держаудитслужби від 02.06.2016 за №23, офіс здійснює свої повноваження як безпосередньо, так і через управління. Відповідно, ОСОБА_4 як керівник управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області, мав право пред'являти виконавчий документ до виконання.

Суд також звертає увагу на те, що 22.03.2017 державним виконавцем здійснено виклик боржника ОСОБА_2 (а.с. 140), 30.06.2017 зроблено запит до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб-боржників, які отримують пенсії (а.с. 141, 142), 30.06.2017 зроблено запит до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб та про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або зичними особами-підприємцями (а.с. 143, 144), 21.09.2017 зроблено запит до відділу Держгеокадастру у Богородчанському районі та Територіального сервісного центру про надання інформації про наявність будь-якого майна, що зареєстроване за боржником ОСОБА_2 (а.с. 145), 21.09.2017 повторно здійснено виклик боржника ОСОБА_2 (а.с. 146). Однак всі ці заходи не дали жодних результатів щодо виконання виконавчого листа №809/826/15.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 37Закону №1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

На виконання вказаної норми головним державним виконавцем Богородчанського районного відділу ДВС Головного територіального Управління юстиції у Івано-Франківській області 27.09.2017 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

Беручи до уваги вищезазначене, суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що позивач ухиляється від виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду, на підставі якого видано 04.11.2015 виконавчий лист №809/826/15.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З встановлених у справі обставин слідує, що відповідач діяв у межах своїх повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 (с. Манява, Богородчанський район, Івано-Франківська обл., 77772, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Богородчанського районного відділу ДВС Головного територіального Управління юстиції у Івано-Франківській області (вул. Шевченка, 69, смт. Богородчани, Богородчанський район, Івано-Франківська обл., 77701, ) про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №53616122 від 22.03.2017 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 287, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду у справах, визначених статтею 287 КАС України, подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Кафарський В.В.