Справа № 820/1715/18
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/1715/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Калиновського В.А.

суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського обласного військового комісаріату на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2018, суддя Бабаєв А.І., м. Харків, повний текст складено 11.05.18 по справі № 820/1715/18

за позовом ОСОБА_1

до Харківського обласного військового комісаріату

про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправними дії Харківського обласного військового комісаріату, які полягають в неподанні у 15-денний строк з дня реєстрації розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України всіх документів та висновку щодо виплати йому одноразової грошової допомоги, як особі, яка звільнена з військової служби, якій встановлена інвалідність II групи з 10.10.2013 року внаслідок захворювання, повязаного з виконанням обовязків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, передбаченої Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей в порядку, встановленому по становою Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008 року; зобовязати Харківський обласний військовий комісаріат подати розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України всі документи та висновок щодо виплати йому одноразової грошової допомоги, як особі, яка звільнена з військової служби, якій встановлена інвалідність II групи з 10.10.2013 року внаслідок захворювання, повязаного з виконанням обовязків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, передбаченої Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008 року; зобов'язати відповідача відповідно до ст. 382 КАС України подати у 15-денний строк після набрання чинності рішення звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 року задоволено позов.

Визнано протиправними дії Харківського обласного військового комісаріату, які полягають в неподанні у 15-денний строк з дня реєстрації розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України всіх документів та висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як особі, яка звільнена з військової служби, якій встановлена інвалідність II групи з 10.10.2013 року внаслідок захворювання, повязаного з виконанням обовязків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, передбаченої Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008 року.

Зобовязано Харківський обласний військовий комісаріат подати розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України всі документи та висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як особі, яка звільнена з військової служби, якій встановлена інвалідність II групи з 10.10.2013 року внаслідок захворювання, повязаного з виконанням обовязків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, передбаченої Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем, подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно військового квитка позивач приймав участь у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС в період з 07.12.1987 року по 29.02.1988 року (а.с. 12).

Відповідно до довідки МСЕК серія ХАР №026874 від 27.11.2000 року позивачу безстроково встановлена третя група інвалідності внаслідок захворювання, отриманого при виконанні обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

На підставі довідки МСЕК серія 10 ААБ №681315 від 10.10.2013 року позивачу безстроково встановлено другу групу інвалідності внаслідок захворювання, отриманого при виконанні обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 13).

З експертного висновку № 235 від 27.12.1995 року встановлено, що захворювання позивача повязані з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників при виконанні робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 15).

Відповідно до експертного висновку Донецької регіональної міжвідомчої комісії по установленню звязку захворювань, інвалідності та смерті з діянням іонізованого випромінювання та інших шкідливих наслідків аварії на Чорнобильській АЕС №30462/61-11 від 06.11.2013 року встановлено, що захворювання позивача повязані з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 16).

Харківською обласною радою позивачу було видано посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія 1 серія А №041449 (а.с. 7).

Позивачем отримано посвідчення серія Б №410664, предявник якого є інвалідом другої групи і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (а.с. 8).

Також, позивачем отримано посвідчення серія АА № 334609 від 13 жовтня 2017 року, предявник якого має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів військової служби (а.с. 9).

Позивач звернувся 21.11.2017 року до Харківського обласного військового комісаріату стосовно отримання одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням йому групи інвалідності

Листом №4/ВСЗ від 04.01.2018 року відповідач повідомив позивача про те, що згідно довідки Державного архіву Міністерства оборони України від 02.07.1998 року № 51/1/4502 та військового квитка позивач був призваний на збори та приймав участь у ліквідації наслідків на ЧАЕС в період з 08.12.1987 року по 06.03.1988 року, тобто інвалідність йому встановлена понад трьохмісячний термін після закінчення цих зборів. Крім того, згідно довідки Управління соціального захисту населення від 18.12.2017 року № 06/2665 позивачу було виплачено різницю (по встановленню вищої групи інвалідності) компенсації за шкоду заподіяну здоровю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 94,80 грн. Також зазначено, що виходячи з вищевикладеного, позивач скористався своїм правом вибору допомоги та не має права на одержання допомоги відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Крім того вказано, що згідно з частиною восьмою статті 16-3 Закону в редакції на 2017 рік особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права (а.с. 17).

Позивач, не погоджуючись з вказаними діями відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як субєктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 5 статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян, які перебувають на службі у Збройних силах України та інших військових формувань, а також членів їх сімей.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні відносини між сторонами в справі щодо порядку та підстав призначення та нарахування одноразової грошової допомоги у разі інвалідності військовослужбовців, як складової їх соціального захисту, регулюються правовими нормами Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - ОСОБА_2 №2011-XII).

Згідно приписів статті 41 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов'язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - ОСОБА_2 № 2011-ХІІ).

Так, відповідно до ст. 1 Закону № 2011-ХІІ, соціальним захистом військовослужбовців є діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 2 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ (в редакції, чинній на час встановлення позивачу інвалідності), одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов'язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.6 ст.16 ОСОБА_2 №2011-XII (у редакції, чинній на момент встановлення позивачу ІІ групи інвалідності) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби під час проходження військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, що визначається у відсотках від загальної суми допомоги на випадок загибелі (смерті), встановленої пунктом 5 цієї статті.

Виходячи з буквального тлумачення статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, яке мало місце в період її проходження.

Аналогічний правовий висновок у спорі цієї ж категорії вже був висловлений Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 р. справа №21-446а14 та від 21.04.2015 р. справа №21-135а15.

Отже, право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби.

Як встановлено судом, інвалідність позивача настала внаслідок захворювання, отриманого при виконанні обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Право у позивача на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку встановленням другої групи інвалідності виникло з 10.10.2013 року, що підтверджується довідкою МСЕК серія 10 ААБ №681315 від 10.10.2013 року (а.с. 13).

Позивач отримав право на призначення одноразової допомоги з 10.10.2013 року, а тому її призначення та виплата повинна здійснюватися відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008 року (далі - Порядок №499).

Пунктом 7 Порядку №499 визначено, що Керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.

Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Порядком №499 саме до дискреційних повноважень Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги, віднесена можливість або прийняти рішення про призначення, або відмовити у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу.

Отже, Харківський обласний військовий комісаріат не наділений повноваженнями на самостійне визначення наявності/відсутності в осіб права на призначення чи відмову в отриманні одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю, або залишення їх заяв без реалізації.

Відповідач, всупереч положень Порядку №499 фактично повідомив про відсутність підстав для оформлення документів та направлення їх за належністю до Департаменту фінансів Міністерства оборони України на комісію з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги. Щодо належності та повноти наданих позивачем документів, зауважень відповідачем не зазначено.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про вчинення Харківським обласним військовим комісаріатом протиправних дій, які полягають в неподанні у 15-денний строк з дня реєстрації розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України всіх документів та висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як особі, яка звільнена з військової служби, якій встановлена інвалідність II групи з 10.10.2013 року внаслідок захворювання, повязаного з виконанням обовязків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, передбаченої Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008 року.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 року по справі 820/1715/18 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського обласного військового комісаріату залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 по справі № 820/1715/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_2 ОСОБА_4
Повний текст постанови складено 13.07.2018.