Справа № 805/1875/18-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2018-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2018 р. Справа№805/1875/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В. за участю секретаря судового засідання Мангуш З.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_3)

до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (, 87517, м. Маріуполь, пр. Нахімова, 86)

про визнання протиправними та скасування наказу від 1 лютого 2018 року № 260, наказів про звільнення від 19 лютого 2018 року № 437, № 64, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 - особисто, ОСОБА_2 - ордер

від відповідача: Довбиш В.М. - за дов.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказу відповідача від 1 лютого 2018 року № 260 про притягнення до дисциплінарної відповідальності, наказу від 19 лютого 2018 року № 64 про звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, від 19 лютого 2018 року № 437 про виконання пункту 1 наказу від 1 лютого 2018 року № 260, поновлення на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Лиманського відділення поліції Слов'янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, стягнення грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу з рахунку середньоденного розміру грошового забезпечення 400 грн. 50 коп.

Ухвалою від 21 березня 2018 року суд прийняв до розгляду позовну заяву позивача, відкрив провадження в адміністративній справі № 805/1875/18-а та призначив підготовче засідання на 16 травня 2018 року. Ухвалою від 6 квітня 2018 року суд задовольнив частково клопотання Головного управління Національної поліції в Донецькій області в частині участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції в адміністративній справі № 805/1875/18-а та забезпечив проведення судового засідання в режимі відеоконференції в адміністративній справі № 805/1875/18-а 16 квітня 2018 року, під час якого судом була оголошена перерва до 8 травня 2018 року. Ухвалою від 17 квітня 2018 року суд задовольнив клопотання Головного управління Національної поліції в Донецькій області в частині участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції в адміністративній справі № 805/1875/18-а та забезпечив проведення судового засідання в режимі відеоконференції в адміністративній справі № 805/1875/18-а 8 травня 2018 року. 8 травня 2018 року було здійснено відкладення розгляду справи на 21 травня 2017 року. Ухвалами від 21 травня 2018 року судом було задоволено клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі № 805/1875/18-а на 30 днів та призначено підготовче засідання на 12 червня 2018 року, задоволено клопотання представника позивача, витребувано зі Слов'янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області відомості з кримінального провадження за № 0003306, внесеного до ЄРДР 31 грудня 2017 року за частиною 1 статті 122 КК України, а саме: чи встановлені особи, причетні до вчинення даного кримінального правопорушення; чи допитані дані особи, якщо так, надати протоколи допитів або пояснень, чи повідомлено про підозру особам, причетним до вчинення даного кримінального правопорушення, чи прийнято органом досудового розслідування будь-яке рішення за даним кримінальним провадженням та надати копію такого рішення у випадку його прийняття, витребувано у відповідача - Головного управління Національної поліції в Донецькій області дані про ознайомлення позивача - ОСОБА_1 із Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016р. № 1179 та задоволено частково клопотання Головного управління Національної поліції в Донецькій області в частині участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції в адміністративній справі № 805/1875/18-а, забезпечено проведення судового засідання в режимі відеоконференції в адміністративній справі № 805/1875/18-а 12 червня 2018 року. 12 червня 2018 року під час судового засідання судом були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та було оголошено перерву до 18 червня 2018 року. Під час судового засідання 18 червня 2018 року судом усною ухвалою була задоволена заява представника відповідача про виклик та допит свідків та допитано свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 Ухвалою від 5 липня 2018 року суд закрив підготовче провадження та призначив судовий розгляд адміністративної справи по суті на 5 липня 2018 року. Під час судового засідання 5 липня 2018 року судом було проголошено вступну та резолютивні частини рішення.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області (надалі - ГУ НП в Донецькій області) від 19 лютого 2018 року 64 о/с позивача було звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77, у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби на підставі наказів начальника ГУ НП в Донецькій області 19 лютого 2018 року №437 та від 1 лютого 2018 року № 260. Зазначеними наказами позивач був ознайомлений в приміщенні Уманського відділення Слов'янського відділу поліції 19 лютого 2018 року, тобто в день їх видання начальником ГУ НП в Донецькій області. З вказаними наказами про звільнення та про притягнення до кримінальної відповідальності позивач не погоджується. Зазначає, що підставою для наказу про звільнення став наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності, в якому зазначено, що позивач 31 грудня 2017 року, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, у кафе «Монро», яке розташоване у м. Слов'янськ вул. Центральна буд.30, провокував бійку з відвідувачем та висловлювався ненормативною лексикою, погрожував фізичною розправою, а тому порушив вимоги підпункту 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статтю 7 Дисциплінарного статуту ОВС України в частині неухильного дотримання чинного законодавства України, ігнорував пункти 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 9 листопада 2016 року № 1179, проте, як зазначає позивач, це не відповідає дійсності. Вважає, що підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби у поліції не було. Також позивач зазначає, що оскільки був звільнений з роботи без законних на те підстав, то повинен бути відновлений на роботі зі стягненням втраченого заробітку за час змушеного прогулу з 20 лютого 2018 року по день розгляду справи у суді.

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечує проти позовних вимог, вважає вимоги, викладені у позовній заяві, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить суд відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що відповідно до розділу VII Закону № 580-УІІІ наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 19 лютого 2018 року № 64 о/с інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Лиманського відділення поліції Слов'янського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77, у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Підставою для видання став наказ ГУ НП в Донецькій області від 19 лютого 2018 року № 437 «Про виконання п. 1 наказу ГУ НП в Донецькій області від 1 лютого 2018 року № 260», яким прийнято рішення звільнити ОСОБА_1 за особисту недисциплінованість, грубе порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 України «Про Національну поліцію», статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС України в частині неухильного дотримання чинного законодавства України, ігнорування пунктів З, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 9 листопада 2016 року № 1179, що виразилось у недотриманні норм професійної етики у позаслужбовий час, некоректній поведінці під час перебування у розважальному закладі у стані алкогольного сп'яніння у присутності громадян, яким було відомо, що ОСОБА_1 є працівником поліції, що негативно впливає на репутацію Національної поліції України, проявлену з метою уникнення відповідальності нещирість щодо вживання спиртних напоїв, а також прихованні від керівництва Лиманського ВП інформації про час і місце отримання тілесних ушкоджень під час первинного збору матеріалів. Підставою для зазначених наказів став висновок службового розслідування, затверджений начальником ГУ НП в Донецькій області 16 січня 2018 року. Таким чином, під час прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності ГУ НП в Донецькій області не був порушений порядок накладення дисциплінарного стягнення, передбачений Дисциплінарним статутом, та строки виконання такого наказу. Отже, вимога позивача про скасування наказів та поновлення його на службі в поліції є безпідставною. Також зазначає, що діючим законодавством врегульовано право поліцейського на отримання грошового забезпечення за час вимушеного прогулу внаслідок визнання звільнення зі служби в поліції незаконним. Підставою для здійснення такого нарахування є видання керівником органу поліції наказу про поновлення поліцейського на службі. Таким чином, на даний час вимога ОСОБА_1 стосовно стягнення на його користь грошового забезпечення за час вимушеного прогулу є передчасною.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2, виданого Будьонівським РВ УМВС України в Донецькій області 30 січня 1996 року,РНОКПП НОМЕР_1.

Судом встановлено, та як вбачається з трудової книжки позивача серії НОМЕР_3, що 15 серпня 1997 року на підставі наказу від 12 серпня 1997 року № 26 о/с позивача прийнято на службу в органи внутрішніх справ. 6 листопада 2015 року на підставі наказу від 6 листопада 2015 року № 348 о/с позивача було звільнено та 7 листопада 2015 року на підставі наказу від 7 листопада 2015 року № 46 о/с позивача було прийнято до Національної поліції України. 19 лютого 2018 року на підставі наказу від 19 лютого 2018 року № 64 о/с позивача було звільнено зі служби в Національній поліції.

Суд також встановив, що 31 грудня 2017 року до УКЗ ГУ НП в області зі Слов'янського ВП ГУ НП в Донецькій області надійшла інформація про подію, внаслідок якої інспектор ГРПП № 1 Лиманського ВП Слов'янського ВП ГУ НП в області майор поліції ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження. За даним фактом, на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 3 січня 2018 року № 7, відповідно до Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 12 березня 2013 року № 230 було призначено службове розслідування.

За результатами проведеного службового розслідування, оформленого висновком від 16 січня 2018 року, відомості, що стали підставою для проведення службового розслідування, підтвердились. Так, висновком службового розслідування від 16 січня 2018 року було встановлено, що 31 грудня 2017 року, приблизно о 12:45, ОСОБА_1 та колишній інспектор УДАІ ГУМВС України в Донецькій області прапорщик міліції ОСОБА_4, прибули до кафе "Монро", яке розташоване за адресою: Донецька область м. Слов'янськ, вул. Центральна, буд. 30, де вживали спиртні напої. Під час перебування у розважальному закладі ОСОБА_1 підійшов до відвідувача, який знаходився на танцювальному майданчику та ззаду наніс удар рукою в область плеча, внаслідок чого між останніми виник словесний конфлікт, у ході якого ОСОБА_1 провокував бійку з відвідувачем та висловлювався ненормативною лексикою. З мето уникнення бійки у приміщенні кафе працівники розважального закладу попросили ОСОБА_1 та ОСОБА_4 піти. Знаходячись на вулиці ОСОБА_1 продовжив висловлюватись нецензурною лексикою на адресу відвідувача, запрошував останнього вийти на вулицю для "з'ясування стосунків", а також погрожував фізичною розправою. У подальшому о 03:43 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 прийшли до кафе "Дукат" (Донецька область м. Слов'янськ, вул. Я. Мудрого, буд. 65). Через те, що розважальний заклад закривався о 03:49 останні вийшли на вулицю, де до них підійшли невідомі та у зв'язку з конфліктом, що виник у приміщенні кафе "Монро", почали наносити тілесні ушкодження, внаслідок чого ОСОБА_1 і ОСОБА_4 впали на землю. 31 грудня 2017 року о 07:00 ОСОБА_1 звернувся до міської клінічної лікарні м. Слов'янська, де було встановлено діагноз: "ЗЧМТ, СГМ, поверхневі садни верхньої губи, забій лівої кисті, закритий перелам IX ребра зліва, забій правої кисті". Згідно записів у журналі надання медичної допомоги зазначені тілесні ушкодження ОСОБА_1 отримав під час перебування у кафе "Дукат" від невідомих. Інформацію про вказану подію було зареєстровано у журналі ЄО Слов'янського ВП за № 42165 та СВ відділу поліції за вказаним фактом відкрито кримінальне провадження № 0003306 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. На теперішній час досудове слідство триває, рішення не прийнято. Цього ж дня о 08:00 ОСОБА_1 доповів заступнику начальника Лиманського ВП Слов'янського ВП ГУНП в області майору поліції ОСОБА_7 про те, що 30 грудня 2017 року о 23:00 отримав тілесні ушкодження від невідомих, проходячи разом з товаришем біля кафе "Дукат" у м. Слов'янську Донецької області. Тобто ОСОБА_1 приховав від керівництва Лиманського ВП достовірну інформацію щодо часу та місця отримання тілесних ушкоджень, ввівши ОСОБА_7 в оману. У подальшому керівництвом Лиманського відділення поліції та Слов'янського ВП було вжито заходи, щодо встановлення місця знаходження ОСОБА_1 та, приблизно о 10:00, з'ясовано, що останній перебуває за адресою: АДРЕСА_1. Прибувши за вказаною адресою ОСОБА_1, було запропоновано пройти медичний огляд для встановлення ступеню сп'яніння у міському наркологічному диспансері м. Слов'янська. Приблизно о 10:30, ОСОБА_1 та заступник начальника Лиманського ВП майор поліції ОСОБА_7 на автомобілі Volkswageb "Раssat", н.з. НОМЕР_4 під керуванням невстановленого водія, прибули до наркологічного диспансеру, проте ОСОБА_1 зачинився у автомобілі, відмовився з нього виходити та на вимоги керівництва щодо необхідності проходження медичного огляду для встановлення ступеню сп'яніння не реагував. У подальшому водій сів за кермо вказаного автомобіля та разом з ОСОБА_1 поїхав у невідомому напрямку. Опитаний 31 грудня 2017 року керівництвом Лиманського ВП під час першочергового збору матеріалів ОСОБА_1 пояснив, що тілесні ушкодження отримав, приблизно 30 грудня 2017 року о 23:00, проходячи вулицею Я. Мудрого у м. Слов'янську Донецької області спільно з ОСОБА_4 від невідомих у кількості 10 осіб. Опитаний у ході службового розслідування ОСОБА_1 пояснив, що в ніч з 30 грудня 2017 року на 31 грудня 2017 року він разом з ОСОБА_4 знаходився біля кафе "Дукат" у м. Слов'янську Донецької області, де до них підійшли невідомі особи та нанесли тілесні ушкодження. Про причини нападу невідомими на нього та ОСОБА_4 йому нічого не відомо. 31 грудня 2017 року, приблизно о 07:00, у зв'язку з поганим самопочуттям він звернувся до лікарні. Також ОСОБА_1 додав, що вночі 30 грудня 2017 року він разом з ОСОБА_4 відвідували кафе "Монро", в якому пробули приблизно 5 хвилин. Ані він, ані ОСОБА_4 в ніч з 30 грудня 2017 року на 31 грудня 2017 року алкогольні напої не вживали. Опитаний ОСОБА_4 надав аналогічні пояснення. Опитаний ОСОБА_7 пояснив, що 31 грудня 2017 року о 08:00 йому зателефонував ОСОБА_1 та повідомив про те, що 30 грудня 2017 року о 23:00, проходячи зі своїм товаришем ОСОБА_4 біля кафе "Дукат" у м. Слов'янську Донецької області, на них (ОСОБА_4 і ОСОБА_1.) напали невідомі особи та нанесли тілесні ушкодження. Про вказану подію він доповів начальнику Лиманського ВП Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області підполковнику поліції ОСОБА_10 О 09:00 він разом з заступником сектору превенції Лиманського ВП капітаном поліції ОСОБА_11 та старшим інспектором СКЗ Слов'янського ВП майором поліції ОСОБА_8 виїхали до м. Слов'янська для з'ясування обставин та місця перебування ОСОБА_1 Прибувши до м. Слов'янська Донецької області було з'ясовано, Ц перебуває за адресою: АДРЕСА_2. Під час спілкування з ОСОБА_1 останній мав явні ознаки алкогольного сп'яніння (почервоніння очей, млява мова та різкий запах алкоголю з ротової порожнини), про час та місце отримання тілесних ушкоджень останній повідомив те ж саме, що і о 08:00 під час телефонної розмови. ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння, останній погодився. У подальшому він з ОСОБА_1 на автомобілі Volkswageb "Раssat", н.з. НОМЕР_4, яким керував невідомий йому громадянин, прибули до наркологічного диспансеру, однак ОСОБА_1 зачинився у автомобілі, відмовився з нього виходити та на неодноразові вимоги щодо необхідності проходження медичного огляду для встановлення ступеню сп'яніння не реагував. У подальшому водій сів за кермо вказаного автомобілю та разом з ОСОБА_1 поїхав у невідомому напрямку. Також ОСОБА_7 додав, що керівництвом Лиманського ВП з ОСОБА_1 проводились бесіди щодо недопущення порушень службової дисципліни як у службовий, так і в позаслужбовий час. Опитані ОСОБА_8 та ОСОБА_11 надали антологічні пояснення. Опитаний дільничний офіцер поліції СП Лиманського ВП лейтенант поліції ОСОБА_12, який на теперішній час тимчасово виконує обов'язки начальника СРГІП № 1 Лиманського ВП пояснив, що перед новорічними святами з ОСОБА_1 ним було проведено бесіду щодо недопущення порушень службової дисципліни як на службі, так і поза нею, про що складено відомість, в якій ОСОБА_1 поставив особистий підпис. Опитаний бармен кафе "Монро" ОСОБА_13 пояснив, що 30 грудня 2017 року о 17:00 він прибув на робоче місце 31 грудня 2017 року, приблизно о 02:45, завітали два чоловіка у стані алкогольного сп'яніння, одного з яких він знає як працівника поліції на прізвище ОСОБА_1, а іншого - як колишнього працівника ДАІ ОСОБА_4. Зайшовши до кафе, останні підійшли до бару та замовили алкогольний напій - віскі, який відразу почали пити. У цей час на танцювальному майданчику розважального закладу перебував незнайомий йому відвідувач, до якого підійшов ОСОБА_1 та наніс удар рукою ззаду в область плеча. Відвідувач повернувся до ОСОБА_1 обличчям та почав щось казати (що саме не чув). ОСОБА_1 почав гучно висловлюватись ненормативною лексикою на адресу зазначеного відвідувача та стиснувши кулаки провокував бійку, однак хлопець-відвідувач не відреагував. У подальшому до них (хлопця та ОСОБА_1) підійшов ОСОБА_4, який почав з'ясовувати у хлопця причини конфлікту і ОСОБА_1 у цей час відійшов. Через деякий час, коли хлопець-відвідувач знаходився біля бару, до нього підійшов ОСОБА_1 та знов почав провокувати бійку, пропонував вийти на вулицю для з'ясування стосунків. Побачивши, що у приміщенні розважального закладу може відбутись бійка він вивів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у хол, при цьому ОСОБА_1 вийшов на вулицю, а ОСОБА_4 розмовляв з хлопцем-відвідувачем у холі кафе. Знаходячись на вулиці, ОСОБА_1 продовжив висловлюватись на адресу хлопця ненормативною лексикою, кричав, щоб той виходив битися та погрожував фізичною розправою. Після цього ОСОБА_1 намагався потрапити у хол розважального закладу, проте він не дозволив це зробити. У подальшому до нього звернувся ОСОБА_4 та попросив, щоб вони разом з ОСОБА_1 зайшли до залу кафе, на що він (ОСОБА_6.) дав згоду. Зайшовши до залу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 допили віскі, яке замовляли раніше та пішли з розважального закладу. Опитані караоке-менеджер кафе "Монро" ОСОБА_14 та офіціант кафе "Монро" ОСОБА_15 наддали аналогічні пояснення. Опитана офіціантка кафе "Дукат" ОСОБА_16 пояснила, що 30 грудня 2017року о 21:00 вона прибула на робоче місце у кафе "Дукат" за адресою: м. Слов'янськ вул. Я. Мудрого, буд. 65, де знаходилась до 04:00 31 грудня 2017 проку. Приблизно о 03:40, до кафе прибули 2 чоловіки, один з яких їй відомий, як ОСОБА_4 (працівник ДАІ), а інший їй невідомий. ОСОБА_4 та невідомий підійшли до бару та попросили у неї налити віскі, проте вона повідомила, що кафе вже не працює. У подальшому ОСОБА_4 та невідомий покинули приміщення розважального закладу. Після цього, приблизно через 10 хвилин, з вулиці до кафе зайшов охоронець на ім'я ОСОБА_17, від якого їй стало відомо, що ОСОБА_4 та невідомий на вулиці отримали тілесні ушкодження. Про причини бійки їй нічого не відомо. Також ОСОБА_16 додала, що о 03:43, коли ОСОБА_4 та невідомий прийшли до кафе "Дукат", вони (ОСОБА_4 та невідомий) перебували у стані алкогольного сп'яніння. Опитаний охоронець ОСОБА_17 пояснив, що 30 грудня 2017 року о 19:00, він прийшов на роботу у кафе "Дукат" за адресою: м. Слов'янськ вул. Я. Мудрого, буд. 65. У період часу з 19:00 до 03:40 конфліктних ситуацій у розважальному закладі не відбувалось. Проте, приблизно о 03:40, до кафе прийшли 2 раніше незнайомих йому чоловіка у стані алкогольного сп'яніння. Вказані чоловіки присіли за стіл, він повідомив останнім, що кафе вже закрито, вони підійшли до барної стійки та хотіли замовити випивку, бармен на ім'я ОСОБА_22 також сказала чоловікам, що кафе вже закрито. Після цього зазначені чоловіки вийшли на вулицю, де у них почалась бійка з невідомими у кількості приблизно 8-10 осіб. Він намагався припинити бійку, в результаті бійки обидва невідомі, які заходили до кафе, отримали тілесні ушкодження. Невідомі, які знаходились на вулиці говорили, що у двох чоловіків, які 03:40 завітали до кафе виник конфлікт у іншому розважальному закладі. Після закінчення бійки він запропонував одному з невідомих, якому було спричинено тілесні ушкодження вимити обличчя у туалеті, проте останній відмовився та сівши у автомобіль білого кольору іноземного виробництва. Опитаний охоронець ОСОБА_18 надав аналогічне пояснення. Причинами та умовами вказаної події стали особиста недисциплінованість інспектора СРПП № 1 Лиманського відділення поліції Слов'янського ВП ГУНП в області майора поліції ОСОБА_1, грубе порушення ним вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", в частині неухильного дотримання діючого законодавства України, ігнорування ним п.п. З, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у недотриманні норм професійної етики у позаслужбовий час, некоректній поведінці під час перебування у розважальному закладі у стані сп'яніння у присутності громадян, жим було відомо що ОСОБА_1 є працівником поліції, що негативно впливає на репутацію Національної поліції України, порушення вимог ст. 8 Дисциплінарного статуту ОВС України дільничним офіцером поліції СП Лиманського ВП ГУНП в області лейтенантом поліції ОСОБА_12, який тимчасово виконує обов'язки начальника СРПП № 1 цього ж відділення поліції та заступником начальника цього ж відділення поліції майором поліції ОСОБА_7, що виразилось у неналежному понтролі за підлеглим та призвело до отримання тілесних ушкоджень. Таким чином, у ході службового розслідування, проведеного в межах компетенції ВІОС УКЗ ГУНП в Донецькій області встановлено, що ОСОБА_1 своєю поведінкою у позаслужбовий час посприяв створенню серед громадян негативного образу працівника поліції, що завдало шкоду репутації та іміджу Національної поліції України. Тілесні ушкодження "ЗЧМТ, СГМ, поверхневі садни верхньої губи, забій лівої кисті, закритий перелам IX ребра зліва, забій правої кисті" інспектор СРПП № 1 Лйманського відділення поліції Слов'янського ВП ГУНП в області майор поліції ОСОБА_1 отримав під час проходження служби. Так, за особисту недисциплінованість, грубе порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, в частині неухильного дотримання діючого законодавства України, ігнорування пунктів 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, що виразилось у недотриманні норм професійної етики у позаслужбовий час, некоректній поведінці під час перебування у закладі у стані алкогольного сп'яніння у присутності громадян, відомо, що ОСОБА_1 є працівником поліції, що негативно впливає на репутацію Національної поліції України, проявлену з метою уникнення відповідальності нещирість щодо вживання спиртних напоїв, а також прихованні від керівництва Лиманського ВП інформації про час і місце отримання тілесних ушкоджень під час первинного збору матеріалів, інспектор СРПП № 1 Лиманського відділення поліції Слов'янського ВП ГУНП в області майор поліції ОСОБА_1 підлягає звільненню зі служби у поліції після закінчення тимчасової непрацездатності та виходу на службу.

На підтвердження фактів, викладених у висновку проведення службового розслідування відповідачем до суду були надані графік несення служби у період з 30 грудня 2017 року по 2 січня 2018 року, відомості ознайомлення працівників з правилами поведінки на службі та в позаслужбовий час, пояснення від 4 січня 2018 року ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_19, ОСОБА_17, ОСОБА_16, від 31 грудня 2017 року ОСОБА_4, від 9 січня 2018 року ОСОБА_1, від 11 січня 2018 року ОСОБА_6, ОСОБА_20, ОСОБА_15, рапорти ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_21, витяг з Єдиного реєстру судових розслідувань відносно ОСОБА_1 як потерпілого, довідка КЛПЗ «Міська клінічна лікарня м. Слов'янська»на ім'я позивача.

Судом встановлено, що за результатами проведеного службового розслідування відносно позивача, 1 лютого 2018 року відповідачем було прийнято наказ № 260 про порушення службової дисципліни окремими працівниками Лиманського відділення поліції Слов'янського ВП ГУ НП в Донецькій області та покарання винних. Відповідно до пункту 1 зазначеного наказу за особисту недисциплінованість, грубе порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС України в частині неухильного дотримання чинного законодавства України, ігнорування пунктів 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 9 листопада 2016 року № 79, що виразилось у недотриманні норм професійної етики у позаслужбовий час, некоректній поведінці під час перебування у розважальному закладі у стані алкогольного сп'яніння у присутності громадян, яким було відомо, що ОСОБА_1 є працівником поліції, що негативно впливає на репутацію Національної поліції України, проявлену з метою уникнення відповідальності нещирість щодо вживання спиртних напоїв, а також прихованні від керівництва Лиманського ВП інформації про час і місце отримання тілесних ушкоджень під час первинного збору матеріалів, інспектор СРПП № 1 Лиманського відділення поліції Слов'янського ВП ГУНП в області майор поліції ОСОБА_1 підлягає звільненню зі служби у поліції після закінчення тимчасової непрацездатності та виходу на службу.

19 лютого 2018 року про виконання пункту 1 наказу від 1 лютого 2018 року № 260 відповідачем був прийнятий наказ № 437, яким за особисту недисциплінованість, грубе порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС України в частині неухильного дотримання чинного законодавства України, ігнорування пунктів 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 9 листопада 2016 року № 79, що виразилось у недотриманні норм професійної етики у позаслужбовий час, некоректній поведінці під час перебування у розважальному закладі у стані алкогольного сп'яніння у присутності громадян, яким було відомо, що ОСОБА_1 є працівником поліції, що негативно впливає на репутацію Національної поліції України, проявлену з метою уникнення відповідальності нещирість щодо вживання спиртних напоїв, а також прихованні від керівництва Лиманського ВП інформації про час і місце отримання тілесних ушкоджень під час первинного збору матеріалів, інспектор СРПП № 1 Лиманського відділення поліції Слов'янського ВП ГУНП в області майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби у поліції.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закон України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно із пунктом 9 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 року №901-VІІІ до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (далі - Дисциплінарний статут).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (стаття 2 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання (стаття 13 Дисциплінарного статуту).

Згідно із статтею 14 Дисциплінарного Статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. При цьому, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року № 230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі - Інструкція).

Пунктом 2.1 Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Відповідно до пунктів 8.1 Інструкції підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. В описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла(и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв'язку з цим; посаду, звання, прізвище, ім'я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного (пункт 8.3 Інструкції).

Суд критично ставить до посилань відповідача, викладених у висновку службового розслідування від 16 січня 2018 року щодо того, що позивач знаходився у стані алкогольного сп'яніння, оскільки відповідачем до суду не було наданого жодного підтвердження зазначеного факту. Посилання відповідача на те, що позивачу було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння, останній погодився, у подальшому позивач зачинився у автомобілі, відмовився з нього виходити та на неодноразові вимоги щодо необхідності проходження медичного огляду для встановлення ступеню сп'яніння не реагував, суд також не враховує, оскільки на підтвердження зазначеного факту, окрім пояснень працівників поліції, інших доказів, зокрема, відеофіксації, не надано до суду. Суд зазначає, що стан алкогольного сп'яніння не може бути підтверджений поясненнями інших осіб або показаннями свідків. Відповідно до частини 2 статті 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтвердженими певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким чином, допустимим доказом стану алкогольного сп'яніння позивача має бути тільки документ про проходження позивачем медичного огляду з даного питання.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем не було враховано того факту, що відповідно до матеріалів кримінального провадження № 0003306, позивач є потерпілим та йому були завдані тілесні ушкодження, а також те, що ці події відбулися у неробочий час.

Як зазначалось вище, відповідно до положень статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень усне зауваження, зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну посадову відповідність, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь. У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє. У разі повторного вчинення особою рядового або начальницького складу незначного проступку з урахуванням його нетяжкості, сумлінного ставлення цієї особи до виконання службових обов'язків, нетривалого перебування на посаді (до шести місяців) та з інших поважних причин начальник може обмежитися раніше накладеним на таку особу дисциплінарним стягненням. Дисциплінарні стягнення у вигляді пониження в спеціальному званні на один ступінь на осіб, які мають перші спеціальні звання, і звільнення з посади на осіб, які обіймають посади найнижчого рівня, не накладаються.

Отже, чинним законодавством визначений порядок притягнення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ до дисциплінарної відповідальності. При цьому, звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Суд зауважує, що згідно з вимогами абзацу 10 статті 12 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно висновку службового розслідування позивач не мав дисциплінарних стягнень при проходженні служби в органах внутрішніх справ та Національної поліції. Таким чином, при визначенні міри дисциплінарного впливу, відповідачем не було надано належної оцінки особі, зокрема, його ставлення до службових обов'язків, відсутність дисциплінарних стягнень та можливість застосування іншого виду дисциплінарного стягнення з урахуванням всіх обставин події, в тому числі статусу потерпілого тощо.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Суд критично ставиться до показань свідків, оскільки вони є або товаришами позивача, або працівниками відповідача, внаслідок чого мають певну залежність, свідок ОСОБА_6 взагалі під час допиту проявив особисту неприязнь до позивача.

Таким чином, з врахування того, що в основу службового розслідування, висновки якого слугували підставою для прийняття оспорюваних у справі наказів, було покладено виключно обставини встановлені в межах розгляду матеріалів службового розслідування, суд доходить висновку про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 1 лютого 2018 року № 260 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1, наказ від 19 лютого 2018 року № 437 про виконання пункту 1 наказу від 1 лютого 2018 року № 260, наказ від 19 лютого 2018 року № 64 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби та як наслідок поновилення позивача на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Лиманського відділення поліції Слов'янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу з розрахунку середньоденного розміру грошового забезпечення суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Верховний Суд України у постанові від 14 січня 2014 року (справа № 21-395а13) зазначив, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права.

Суд зазначає, що питання стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу має бути вирішене судом, у разі поновлення особи на роботі.

Обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу проводиться згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.95р. №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі - Порядок №100).

Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як вбачається з довідки від 2 квітня 2018 року № 224 про нараховане грошове забезпечення позивачу за період з 1 грудня 2017 року по 31 січня 2018 року, виданої Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області позивачу за два останні повні місяці, що передували звільненню була нарахована заробітна плата за грудень 2017 року - 12400 грн. 69 коп., за січень 2018 року - 12400 грн. 69 коп., що разом складає 24801 грн. 38 коп. Загальна кількість робочих днів згідно графіка роботи за грудень 2017 року - січень 2018 року складає 62 дні. Таким чином, середньоденне грошове забезпечення на час звільнення складає (12400 грн. 69 коп. + 12400 грн. 69 коп.) : 62 дня = 400 грн. 02 коп.

Виходячи з поняття вимушеного прогулу, кількість днів вимушеного прогулу визначається з дня звільнення та до винесення судом рішення про поновлення на роботі незаконного звільненого працівника.

Отже, кількість календарних днів вимушеного прогулу з дня звільнення позивача 19 лютого 2018 до дати постановлення судом рішення - 5 липня 2018 року складає 136 днів. Таким чином, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу складає: 400 грн. 02 коп. * 136 днів = 54402 грн. 72 коп. Відповідно до вимог частин 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини 2 зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, з урахуванням наданих судом висновків, суд вважає недоведеною законність звільнення позивача зі служби в поліції та доходить до висновку щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Крім того, позивач у позовній заяві просив суд звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць. Відповідно до пункту 3 зазначеної статті негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Суд зазначає, що негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно виконується не з часу набуття ним законної сили, а негайно з часу його оголошення у судовому засіданні, що забезпечує швидкий і реальний захист прав та інтересів громадян і держави. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне звернути рішення до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Лиманського відділення поліції Слов'янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області та в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу з розрахунку середньоденного розміру грошового забезпечення 400 грн. 02 коп. - у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_3) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (, 87517, м. Маріуполь, пр. Нахімова, 86) про визнання протиправними та скасування наказу від 1 лютого 2018 року № 260, наказів про звільнення від 19 лютого 2018 року № 437, № 64, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 1 лютого 2018 року № 260 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1, наказ від 19 лютого 2018 року № 437 про виконання пункту 1 наказу від 1 лютого 2018 року № 260, наказ від 19 лютого 2018 року № 64 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Лиманського відділення поліції Слов'янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу з розрахунку середньоденного розміру грошового забезпечення 400 грн. 02 коп.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Лиманського відділення поліції Слов'янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу з розрахунку середньоденного розміру грошового забезпечення 400 грн. 02 коп. - у межах суми стягнення за один місяць.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 5 липня 2018 року. Повне судове рішення складено 16 липня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Смагар С.В.