Справа № 417/5713/18
Суддя: Дідоренко А. Е.
Дата ухвалення: 2018-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 417/5713/18
Провадження № 2-а/417/16/18
РІШЕННЯ

Іменем україни

"16" липня 2018 р. с. Марківка Марківський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Дідоренко А.Е.,

за участю секретаря Колеснік В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Луганської області ОСОБА_2 про поновлення строку для подання заяви про оскарження постанови про адміністративне правопорушення, визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

23.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Марківського районного суду Луганської області з адміністративним позовом до Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Луганської області ОСОБА_2 про поновлення строку для подання заяви про оскарження постанови про адміністративне правопорушення, визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, згідно якої просив:

-поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення № 000428 від 02 травня 2018 року;

-скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 000428 від 02 травня 2018 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 02.05.2018 року о 14 год. 00 хв. державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Луганської області ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 були складені два протоколи про адміністративні правопорушення №000428 та №000429.

Цього ж дня, 02.05.2018 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Луганської області ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №000428 від 02.05.2018 року на громадянина ОСОБА_3.

Позивач вважає, що зазначені протоколи та постанова не мають до нього жодного відношення, оскільки відповідно до паспорту ЕМ 870060, виданим Марківським РВ УМВС 24.01.2001 року його прізвище - ОСОБА_1. Крім того в постанові та протоколах про адміністративні правопорушення значиться адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, замість вірного за паспортом: АДРЕСА_1.

Крім того, відповідно постанови та протоколів ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.67 КУпАП України, яка передбачає відповідальність за здійснення лісових користувань не у відповідності з метою або вимогами, передбаченими в лісорубному квитку (ордері) або лісовому квитку, натомість в графі суть правопорушення державний інспектор посилається на порушення в сфері використання водних ресурсів та вказує на порушення ст.44 Водного кодексу України.

До того ж скаржник зазначає, що державним інспектором при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення йому не розяснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. У зв звязку з чим ОСОБА_1 вважає, що постанова №000428 від 02.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Частиною 2 статті 12 КАС України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Також частиною 5 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 25.05.2018 року відкрито спрощене провадження у справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву та докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача у строк до 11.06.2018 року, також відповідачу розяснено право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Зазначену ухвалу суду відповідач отримав 06.03.2018 року, через канцелярію суду надав службову записку в якій зазначив, що 02.05.2018 року о 14.00 год. ним було складено два протоколи про адміністративні правопорушення №000428, 000429, та складено постанову про адміністративні правопорушення за №000428. Інспектор зазначає, що при складанні протоколу та постанови ОСОБА_1 предявив неякісну ксерокопію паспорту, в результаті чого він постійно уточнював прізвище правопорушника, адресу проживання та інше. Також зазначає, що ним було використане виправлення ст.67 та ст.61 так як не було порожніх протоколів, тому він залишив протокол з виправленнями. Державним інспектором Кліщова В.С. ознайомлено зі ст.10,63 (а.с.20).

До судовго розгляду справи представник позивача ОСОБА_4 надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити (а.с.36-39).

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

02.05.2018 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Луганської області ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 було складено два протоколи про адміністративні правопорушення №000428 та №000429 за порушення Водного кодексу України (а.с.6,7).

02 травня 2018 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Луганської області ОСОБА_2 було винесено постанову №000428 від 02.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 у вигляді штрафу у розмірі 136 грн.00 коп. (а.с.5).

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Критерій прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Статтею 2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також розроблюваними відповідно до нього земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до Положення про державну екологічну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до п.7 Положення, складає протоколи про адміністративні правопорушення та розглядає справи про адміністративні правопорушення, накладає адміністративні стягнення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283і284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскаржувана постанова не містить жодних посилань на будь-які фактичні дані, на підставі яких інспектор дійшов висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.60,61 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В оскаржуваній постанові серії №000428 від 02.05.2018 року відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.60,61 КУпАП.

Таким чином, суд зауважує, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.60,61 КУпАП, відповідачем не доведено, оскільки не надано суду достовірних доказів які б підтверджували обставини, проти яких заперечує позивач.

Позивач також посилається на те, що у порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища ОСОБА_2 не розяснив ОСОБА_1 права передбачені ст.63 Конституції України, не оголосив, яка справа підлягає розгляду, не оголосив протокол про адміністративне правопорушення, не дослідив докази і не надав можливості заявити жодних клопотань.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При дослідженні матеріалів справи, встановлено, що інспектором Зіньковським Б.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №000428 від 02.05.2018 року на громадянина «Клещов Вадим Сергійович», ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідно до паспорта ЕН 870060, виданий Марківським РВ УМВС від 24.01.2001 року прізвище правопорушника значиться ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: Луганська область Марківський району, село Бондарівка, пров.ЦентральнийАДРЕСА_2.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. ст.60,61 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

За таких обставин, вимога позивача про скасування постанови №000428 від 02 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.ст.60,61 КУпАП підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України суд враховує, що позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, в той час як інших судових витрат, які підлягають розподілу, у справі не виявлено.

Керуючись ст.19,63 Конституції України, ст.ст.2-14,19-20,22,72-77,118,192, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 293, 295 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Луганської області ОСОБА_2 про поновлення строку для подання заяви про оскарження постанови про адміністративне правопорушення, визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №000428 від 02.05.2018 року винесену державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Луганської області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ст.60,61 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136 грн. 00 коп.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ст.60,61 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136 грн. 00 коп.- закрити.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017 року) рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів, відповідно до ст.286 КАС України, з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Марківський районний суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : А.Е. Дідоренко