Справа № 820/5005/17
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Супрун Ю.О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

11 липня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/5005/17

Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

Головуючого судді Бартош Н.С.,

Суддів: Мінаєвої О.М., Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

за участю:

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду (суддя Супрун Ю.О.) від 18.01.2018 р. (повний текст рішення складений 29.01.2018 р.) по справі № 820/5005/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Веста-Трейд 2015»

до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ТОВ «Торгова компанія «Веста-Трейд 2015», звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.08.2017 р. № НОМЕР_1.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2018 р. по справі № 820/5005/17 позовні вимоги задоволено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив про законність судового рішення, у звязку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «ТК «Веста-Трейд 2015» є платником податку на додану вартість згідно свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 05.12.2015 р. № 31 та відповідно до довідки про взяття на облік платника податку від 24.02.1996 р. № 94 взято на облік в органах державної служби, станом на дату винесення акту перевірки перебував на обліку у Центральній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

На підставі направлень від 27.06.2017 р. № 4326, № 4327, № 4328, № 4329 виданих ГУ ДФС у Харківській області та відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 75, ст. 77, ст. 82 ПК України, згідно з плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків за ІІ квартал 2017 року, на підставі наказу ГУ ДФС у Харківській області від 07.06.2017 р. № 2374, проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «ТК «Веста-Трейд 2015» з питань дотримання вимог податкового законодавства України за період з 24.02.2015 р. по 31.03.2016 р., валютного законодавства за період з 24.02.2015 р. по 31.03.2016 р., єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за період з 24.02.2015 р. по 31.03.2016 р. Перевірка проведена податковим органом у період з 29.06.2017 р. по 19.07.2017 р.

Підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення є висновок в акті від 26.07.2017 р. № 8412/20-40-14-01-08/39655283, в якому перевіряючими зафіксовані порушення підприємством позивача вимог податкового законодавства, а саме: п. 184.7 ст. 184, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України, у результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 748895,00 грн., у т.ч., за вересень 2015 року у сумі 54883,00 грн., за жовтень 2015 року у сумі 92805,00 грн., за листопад 2015 року у сумі 7942,00 грн., за грудень 2015 року у сумі 99375, 00 грн., за січень 2016 року у сумі 5786,00 грн., за лютий 2016 року у сумі 54612,00 грн., за березень 2016 року у сумі 72544,00 грн., за квітень 2016 року у сумі 52003,00 грн., за травень 2016 року у сумі 25001,00 грн., за грудень 2016 року на суму 277734,00 грн., за січень 2017 року у сумі 6173,00 грн., за лютий 2017 року на суму 37,00 грн.; п. 201.10 ст. 201 ПК України - несвоєчасно зареєстровані накладні на суму ПДВ у сумі 53295,33 грн.

У звязку з цим, спірним податковим повідомленням-рішенням підприємству позивача збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в загальному розмірі 936118,75 грн., за податковими зобов'язаннями у розмірі 748895,00 грн., та штрафними фінансовими санкціями у розмірі 187223,75 грн.

Позивач скористався правом адміністративного оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення, у звязку з чим подано до ДФС України скаргу від 18.08.2017 р. № б/н, але за результатами розгляду цієї скарги прийнято рішення від 17.10.2017 р. № 23201/6/99-99-11-01-01-25 ДФС України, якою податкове повідомлення-рішення від 11.08.2017 р. № НОМЕР_1 залишено без змін, а скаргу ТОВ «ТК «Веста-Трейд 2015» без задоволення.

Не погодившись з прийнятим контролюючим органом податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідач, як субєкт владних повноважень, не надав до суду доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його рішення про прийняття податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 11.08.2017 р. і що позивач здійснював господарські операції відповідно до вимог податкового законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що у період з 2015 р. по 2016 р. підприємство позивача мало господарські взаємовідносини з ПАТ «Югцемент» (код 00292988), ПАТ «Євроцемент-Україна» (код 00293060), ПАТ «Івано-франківськцемент» (код 00292988), ТОВ «Мегабудкомплект» (код 40158409) на підставі укладених між ними договорів поставок цементної продукції. Також підприємством позивача здійснювалися господарські операції з ТОВ «Вітекс ОСОБА_4» ().

Що стосується взаємовідносин підприємства позивача з ТОВ «Вітекс ОСОБА_4», колегія суддів зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що ТОВ «ТК «Веста-Трейд 2015» укладені з ТОВ «Вітекс ОСОБА_4» договори поставки № 08/09 від 08.09.2015 р. та № 25/01-16 від 25.01.2016 р., за умовами яких передбачено, що ТОВ «ТК «Веста-Трейд 2015» (Продавець) зобовязується передати у власність ТОВ «Вітекс ОСОБА_4» (Покупець) товар, а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити його вартість. «Товаром» за цим договором є цемент. Найменування, асортимент, кількість, ціна товару, а також умови поставки товару вказуються у специфікаціях до договору, які сторони будуть укладати протягом терміну дії Договору та які будуть складати невідємну частину цього Договору. Товар за Договором поставляється автомобільним або залізничним транспортом на умовах FCA або CTP місце призначення (відповідно до умов Міжнародних правил Інкотермс в редакції 2010 р.), при цьому умови поставки конкретної партії товару та вид транспорту визначаються сторонами у специфікаціях до цього Договору, які є невідємною частиною.

Умовами укладених договорів також визначено, що в разі поставки товару на умовах CTP місце призначення: продавець зобовязаний відвантажити товар в транспортний засіб, визначений покупцем та вказаний у відповідній заявці останнього, та оплатити доставку товару до місця призначення, вказаного у заявці покупця. Зобовязання продавця щодо поставки товару в цьому випадку вважаються повністю виконаними з моменту передачі товару завантаженого в транспортних засіб, перевізнику. Продавець зобов'язаний оплатити вартість доставки товару до місця призначення, визначеного покупцем та вказаного у відповідній заявці останнього. Покупець зобовязується прийняти товар та підписати видаткові накладні.

Також за умовами цих договорів, сторони погодили, що доказом передачі товару продавцем і прийняття товару у власність покупцем є підписані уповноваженими представниками сторін видаткові накладні. Покупець проводить 100% попередню оплату за товар шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця за реквізитами, вказаними у Договорах.

На підтвердження реальності вчинення вказаних вище правочинів, позивачем надані копії виписок з банківських рахунків, які підтверджують попередню оплату за товар, шляхом перерахування грошових котів на поточний рахунок ТОВ «ТК «Веста-Трейд 2015». Також, позивачем надані специфікації № 1 від 08.09.2015 р., № 2 від 30.12.2015 р. до договору № 08/09-15 від 08.09.2015 р., № 1 від 25.01.2016 р., № 2 від 12.02.2016 р., № 3 від 26.02.2016 р., № 4 від 03.03.2016 р. № 5 від 15.03.2016 р. до договору № 25/01-16 від 25.01.2016 р., відповідно до яких сторонами договорів визначено умови постачання товару залізничним транспортом на умовах CTP станція вантажоотримувача згідно заявки покупця в межах Запорізької області; вантажовідправник - ПАТ «Івано-Франківськцемент», АТ «Євроцемент-Україна», ПАТ «ЮГцемент», ТОВ «Укрбетонбуд»; вантажоодержувач - фізична особа підприємець ОСОБА_5, РФ «Придніпровська залізниця»; місце призначення ст. Мелітополь Придніпровська залізниця.

Також позивачем надане замовлення (заява) ТОВ «Вітекс ОСОБА_4» на поставку цементу до договорів поставки № 08/09 від 08.09.2015 р., № 25/01-16 від 25.01.2016 р., згідно з якого останній просив ТОВ «ТК «Веста-Трейд 2015» відвантажити йому цементу продукцію у найменуванні та кількості на наступних умовах: умови постачання на умовах CTP, місце призначення: ст. Мелітополь Придніпровської залізниці; вантажоотримувач по залізниці - фізична особа підприємець ОСОБА_5 (код вантажотримувача -3924) , РФ «Придніпровська залізниця» (код вантажоотримувача - 9241).

Замовлена ТОВ «Вітекс ОСОБА_4» цементна продукція в раках укладених з ТОВ «ТК «Веста-Трейд 2015» договорів поставки № 08/09 від 08.09.2015 р., № 25/01-16 від 25.01.2016 р., придбана останнім у виробників цементу ПАТ «Івано-Франківськцемент», АТ «Євроцемент-Україна», ПАТ «ЮГцемент», ТОВ «Укрбетонбуд» в рамках укладених з ними договорів поставки № 63/10-16ВН від 13.01.2016 р., № 01-85/15 від 07.10.2015 р., № 1080 від 03.06.2015 р., № 44 від 22.12.2015 р.

При цьому, факт придбання ТОВ «ТК «Веста-Трейд 2015» цементної продукції у вказаних вище виробників цементу підтверджується заявками ТОВ «ТК «Веста-Трейд 2015» на відвантаження цементної продукції, видатковими накладними, податковими накладними, та платіжними дорученнями на перерахування грошових коштів постачальника цементу, що підтверджується матеріалами справи. Придбана ТОВ «ТК «Веста-Трейд 2015» цементна продукція у цих виробників цементу відвантажена залізничним транспортом у місця призначення та на вантажоотримувача, визначені у відповідних замовленнях (заявках) позивача.

Відвантаження вказаними вище виробниками цементної продукції залізничним транспортом здійснювалося останніми у місця призначення та на вантажоотримувачів, які обумовлені ТОВ «ТК «Веста-Трейд 2015» з ТОВ «Вітекс ОСОБА_4» у вказаних вище специфікаціях до договорів поставки № 08/09 від 08.09.2015 р., № 25/01-16 від 25.01.2016 р. та у відповідних замовлень ТОВ «Вітекс ОСОБА_4». Факт відвантаження підтверджується завіреними належним чином паперовими версіями електронних перевізних документів, які надані позивачем.

Факт поставки та отримання цементної продукції ТОВ «Вітекс ОСОБА_4» від ТОВ «ТК «Веста-Трейд 2015» підтверджується видатковими накладними, довіреностями на отримання цементної продукції довіреною особою покупця по відповідним видатковим накладним, складеними та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними.

В доводах апеляційної скарги відповідач по справі послався на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи не прийнято до уваги, що дані Єдиного реєстру судових рішень у кримінальних справах свідчать про задіяння ТОВ «Вітекс ОСОБА_4» в схемах ухилення від сплати податків і створено з метою прикриття незаконної діяльності, яка направлена на здійснення незаконних фінансово-господарських операцій по переводу безготівкових коштів у готівку з використанням поточних розрахункових рахунків вказаного підприємства, відкритих в формування витрат та податкового кредиту для інших суб'єктів підприємницької діяльності без фактичного здійснення господарських операцій з продажу (придбання) товарів (виконання робіт, надання послуг), документального оформлення безтоварних операцій.

Також, апелянт заначив, що надані до перевірки первинні документи щодо відвантаження та відповідно переходу права власності на реалізовану продукцію, а саме видаткові накладні складені з порушенням вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в них відсутні посади та неможливо ідентифікувати осіб, які приймали участь у здійсненні фінансово-господарської операції з боку ТОВ «Вітекс ОСОБА_4). Крім того, апелянт зазначив, що аналізом Єдиного реєстру податкових накладних відстежити подальшу реалізацію ТМЦ придбаних ТОВ «Вітекс ОСОБА_4» у позивача не є можливим, оскільки до даних ЄРПН дані ТМЦ не реалізовувались.

На підставі наведеного, контролюючим органом зроблений висновок, що оскільки ТОВ «Вітекс ОСОБА_4» не мало ресурсів та змоги на здійснення придбання у позивача цементної продукції та подальшої реалізації, у звязку із чим відповідачем не підтверджено реалізацію позивачем цементної продукції на користь ТОВ «Вітекс ОСОБА_4», як наслідок, це свідчить про невикористання позивачем цементної продукції в оподаткованих операціях.

Колегія суддів зазначає, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Наведене свідчить про те, що наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обовязковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судом під час вирішення справи.

При цьому, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у звязку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 71 КАС України обовязок доведення відповідних обставин у спорах між особою та субєктом владних повноважень покладається на субєкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податкового кредиту, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000474, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2016 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України. Досудовим розслідування встановлено, що у період 2015-2016 років група осіб діючи за попередньою змовою на території Донецької, Київської, Дніпропетровської області та м. Києва, в порушення ст. 81, 87, 89 Цивільного кодексу України, ст. 55, 55-1, 56, 57, 62, 79, 80, 89 Господарського кодексу України та ст. 8, 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», створили ряд субєктів господарської діяльності (юридичних осіб), зокрема, до кола яких входило ТОВ «Вітекс ОСОБА_4», з метою прикриття незаконної діяльності для обготівковування коштів, отриманих внаслідок незаконно проведених фінансово-господарських операцій з підприємствами контрагентами, їх легалізації, проведення з ними фінансових операцій.

В свою чергу, судовим розглядом встановлено, що наявні в Єдиному реєстрі судових рішень судові рішення (ухвали Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2016 р. по судовим справам №757/39643/16-К, №757/39521/16-К, №757/39522/16-К, №757/39513/16-К) не є обвинувальними вироками відносно посадових осіб ТОВ «Вітекс ОСОБА_4» за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205 , ч. 3 ст. 209 КК України, оскільки зміст вищенаведених ухвал Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2016 р. по судовим справам № 757/39643/16-К, № 757/39521/16-К, № 757/39522/16-К, № 757/39513/16-К свідчить про те, що дані судові рушення були прийняті слідчим суддею в рамках здійснення стороною кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження під час досудового розсування, зокрема, накладення арешту на майно, яке належить ПАТ «Кожухівське».

Належними та допустимими в розумінні ст. 124 Конституції України, ст. 78 КАС України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (оскільки діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об'єктивною стороною злочинів, передбачених ст. 191 та ст. 212 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (оскільки наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно ст. 207, ст. 208, ст. 250 ГК України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (оскільки відповідно ч. 3 ст. 228 ЦК України вчинення платником податків правочину, який суперечить інтересам держави і суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

В свою чергу, відповідачем не надано доказів наявності обвинувального вироку суду відносно посадових (службових) осіб платника податків, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Сама по собі наявність кримінальних проваджень відносно осіб, які повязані з контрагентом підприємства позивача не може слугувати належним доказом нереальності вчинення наведених вище правочинів на не тягне за собою правових наслідків для підприємства позивача. Крім того, у вказаних вище ухвалах, винесених в рамках кримінальних проваджень не міститься встановлених судом обставин, що нереальності вчинення господарських операцій підприємством позивача з ТОВ «Вітекс ОСОБА_4».

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання сутності над формою ? операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми. Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

В основі оподаткування лежить не волевиявлення осіб у вигляді цивільно-правового правочину, а фактичний рух активів із урахуванням ділової мети такого руху та його звязку із господарською діяльністю платника податків, а норми податкового законодавства повязують формування витрат та/або податкового кредиту із фактом придбання товарів чи послуг з метою використання у господарській діяльності.

Колегія суддів зазначає, що надані позивачем до суду першої інстанції договори є дійсними, виконаними сторонами в повному обсязі, без претензій та зауважень та у судовому порядку не визнаний недійсними. Усі первинні документи, що складалися на їх виконання не містять жодного суттєвого недоліку форми та змісту, складені на підставі фактичного вчинення господарських відносин, а тому відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансової звітності в Україні» і п. 2.4. ст. 2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» мають статус первинних і підтверджують податковий облік позивача у повному обсязі.

При цьому, нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише допущеними контрагентом порушеннями вимог законодавства. Якщо вказаний контрагент допустив такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо нього, адже законом іншого не передбачено.

Таким чином, з урахуванням досліджених судом первинних документів, які у їх сукупності свідчать про фактичний рух активів із урахуванням ділової мети такого руху у межах господарської діяльності підприємства, та враховуючи висновки податкового органу викладені в акті перевірки, надані сторонами докази, а також принцип індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, згідно якого негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит або на бюджетне відшкодування, можуть бути застосовані саме до такого платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи (позивача), та добросовісність платника податків, а також достовірність задекларованих таким платником даних податкового обліку, що презюмується податковим законодавством, зокрема, за умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано), суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позивачем підтверджено реальність вчинених ним правочинів.

При цьому, колегія суддів зазначає, що незначні недоліки в деяких документах, визначених договорами, не є підставою для невизнання реальності вчинення правочину, оскільки в основі оподаткування лежить не волевиявлення осіб у вигляді цивільно-правового правочину, а фактичний рух активів із урахуванням ділової мети такого руху та його звязку із господарською діяльністю платника податків, а норми податкового законодавства повязують формування витрат та/або податкового кредиту із фактом придбання товарів чи послуг з метою використання у господарській діяльності. Тобто, вирішальне значення має не те, про що сторони домовилися, а те, що вони вчинили, тобто не зміст зобовязання, а його фактичне виконання.

За своєю формою та за своїм змістом наявні в матеріалах видаткові накладні мають усі необхідні обовязкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В той же час, під час проведення перевірки контролюючим органом не виявлено дефектів форми, змісту або походження первинних документів, які в силу ст. 9 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 44 ПК України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Що стосується взаємовідносин підприємства позивача з ПАТ «Югцемент» (код 00292988), ПАТ «Євроцемент-Україна» (код 00293060), ПАТ «Івано-франківськцемент» (код 00292988), ТОВ «Мегабудкомплект» (код 40158409) на підставі укладених між ними договорів поставок цементної продукції, колегія суддів зазначає наступне.

На підтвердження реальності вчинення правочинів за укладеними із цими контрагентами договорами позивачем надані видаткові накладні, податкові накладні, заявки на відвантаження цементної продукції, платіжні доручення та виписки з банку, що засвідчують факт сплати придбаного товару.

Порушення вимог податкового законодавства із вказаними вище контрагентами відповідач повязує з тим, що по господарським операціям з придбання цементної продукції у ПАТ «Югцемент» (код 00293031), ПАТ «Євроцемент -Україна» (код 00293060), ПАТ «Івано-Франківськцемент» (код 00292988), ТОВ «Мегабудкомплект» (код 40158409) за період 2015-2016 р. складу податкового кредиту позивачем відносились суми ПДВ по товарам, який не надходив на підприємство та по якому не лічиться передплата, у звязку із чим позивач згідно п. 198.5 ст. 198 ПК України зобовязаний був нарахувати податкові зобовязання по товарам, якім не були використані у господарській діяльності.

На момент проведення перевірки контролюючим органом не виявлено дефектів форми, змісту або походження первинних документів, які в силу ст. 9 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 44 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Придбана ТОВ «ТК «Веста-Трейд 2015» цементна продукція у контрагентів в подальшому реалізована наступним контрагентам-покупцям: ФОП ОСОБА_6 згідно договору поставки № 18/12-5 від 18.12.2015 р.; Виробничо-комерційне підприємство «Бетонікс» у формі ТОВ згідно договору поставки № 1/07-10 від 07.10.2015 р.; ТОВ «Ріан-М» згідно договору поставки № 18,08-2015 від 18.12.2015 р.; ТОВ «Торгова компанія «Атлантіс» згідно договору поставки № 11/08-15 від 11.08.2015 р.; ФОП ОСОБА_7 згідно договору поставки № 11/02-16 від 11.02.2016 р.; ТОВ «Енергобуд-Сервіс» згідно договору поставки № 06/07-5-16 від 06.07.2016 р.; ТОВ «Січ» № б/н від 05.07.2016 р.; ПП «АБЗ» згідно договору поставки № 07/08-15 від 07.08.2015 р.; ТОВ «Будмонтаж» згідно договору поставки № 23/07-15 від 22.07.2015 р.; ФОП ОСОБА_8 згідно договору поставки № 17/07-15 від 17.07.2015 р.; ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 11» згідно договору поставки № 22/07-15 від 22.07.2015 р.; ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство МІОЛ» згідно договору поставки № 23/10-15 від 23.10.2015 р.; ТОВ «Запоріжбудеталь» згідно договору поставки № 16/10-15 від 16.10.2015 р.; ФОП ОСОБА_9 згідно договору поставки № 17/07-15 від 17.07.2015 р.; ФОП ОСОБА_10 згідно договору поставки № 15/10-15 від 15.10.2015 р.; ФОП ОСОБА_11 згідно договору поставки № 20/05-15 від 20.05.2015 р.; Фермерське господарство «Таврія-Скіф» згідно договору поставки № 17/07-15 від 17.07.2015 р.; ТОВ «Астор» згідно договору поставки № 15/07-15 від 15.07.2015 р.; ТОВ «ДВК» згідно договору поставки № 08/07-15 від 08.07.2015 р.; ФОП ОСОБА_12 згідно договору поставки № 26/06-15 від 26.06.2015 р.; ТОВ «ТДХ» згідно договору поставки № 23/06-15 від 23.06.2015 р.; ТОВ «Київ-Електро» згідно договору поставки № 22/06-15 від 22.06.2015 р.; ФОП ОСОБА_13В згідно договору поставки № 20/06-15 від 19.06.2015 р.; ПП «Торгопт» згідно договору поставки № 08/10-15 від 08.10.2015 р.; ФОП ОСОБА_14 згідно договору поставки № 21/105-15 від 21.05.2015 р.; ТОВ «ЮГ КОМСНАБ» згідно договору поставки 15/09-15 від 15.09.2015 р.; ФОП ОСОБА_5 згідно договору поставки № 10/02-16 від 10.12.2016 р.; ТОВ «Фалфі» згідно договору поставки № 05/01-16 від 05.01.2016 р.; ТОВ «Лігон» згідно договору поставки № 15/01-16 від 15.01.2016 р.; ТОВ «БУДОПТТОРГ» згідно договору поставки № 13/01-16 від 13.101.2016 р.; ФОП ОСОБА_15 згідно договору поставки № 15/10-15 від 15.10.2015 р.; ТОВ «Контур» згідно договору поставки № 22/09.-5 від 18.12.2015 р.; ПП «Олан» згідно договору поставки № 17/06-5 від 16.06.2015 р.; ФОП ОСОБА_16 згідно договору поставки № 16/06-15 від 16.06.2015 р.; ТОВ «Мелітопольський завод підшипників» згідно договору поставки № 09/06-15 від 09.06.2015 р.; ТОВ «Арбат-Інвест» згідно договору поставки № 09/-6-15 від 09.06.2015 р.; ФОП ОСОБА_17 згідно договору поставки № 3/06-15 від 03.06.2015 р.; ТОВ «БУДОПТТОРГ» № 2/06-15 від 05.06.2015 р.; ТОВ «С.К.С.М.» № 1/06-15 від 03.06.2015 р.; ТОВ «Магніт» згідно договору поставки № 27/106-15 від 27.08.2015 р.; ПП «Гидростандарст» згідно договору поставки № 19/06-15 від 19.06.2015 р.; ТОВ «Українська торгова компанія «Добробут» згідно договору поставки № 29/09-16 від 29.09.2016 р.; ТОВ «Ефект-Інвест» згідно договору поставки № 03/10-16 від 03.10.2016 р.; ТОВ «Східне» згідно договору поставки № 01/11-16 від 01.11.2016 р.; ТОВ «Торговий будинок «С.К.С.М.» згідно договору № 12/02-16 від 12.02.2016 р.; ТОВ «Контур» згідно договору поставки № 19/02-16 від 19.02.2016 р.; ТОВ «Астор» № 23/02-16 від 23.022016 р.; ФОП ОСОБА_18 згідно договору поставки № 22/02-16 від 22.02.2016 р.; ПП ОСОБА_19 згідно договору поставки № 16/02-15 від 16.02.2016 р.; ТОВ «Східне» згідно договору поставки № 01/11-15 від 01.11.2016 р.; ФОП ОСОБА_20 згідно договору поставки № 23/02-16 від 23.02.2016 р.; ФОП ОСОБА_21 згідно договору поставки № 19/03-16 від 18.03.2016 р.; ФОП ОСОБА_12 згідно договору поставки № 24/02-16 від 24.02.2016 р.; ПП «Кіпаріссервіс-2013» згідно договору поставки № 04/04-16 від 04.04.2016 р.; ФОП ОСОБА_22 згідно договору поставки № 05/04-16 від 05.04.2016 р.; ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 11» згідно договору поставки № 14/04-16 від 14.04.2016 р.; ТОВ «Артіль» згідно договору поставки № 27/04-16 від 27.04.2016 р.; ТОВ «Вентт» згідно договору поставки № 23/05-16 від 23.05.2016 р.; ТОВ «ОСОБА_22 і КО» згідно договору поставки № 25/05-16 від 15.05.2016 р.; ТОВ «Будоптцентр» згідно договору поставки № 05/05-16 від 05.05.2016 р.; ТОВ «Агро-Сервіс» згідно договору поставки № 30/05-16 від 30.05.2016 р.; ПП «Алтаїр-М» згідно договору поставки № 31/05-16 від 31.05.2016 р.; ПП «Кущинська ЄС» згідно договору поставки № 31/05-16 від 31.05.2016 р.; ТОВ «Адоніс-Люкс» згідно договору поставки № 13/05-16 від 13.05.2016 р.; ТОВ «Будівельне підприємство «Регіонбуд» згідно договору поставки № 27/09-16 від 27.09.2016 р.; ТОВ «Алкс» згідно договору поставки № 20/07-16 від 20.07.2016 р.; ТОВ «Еліт Євростар» згідно договору поставки № б/н від 27.09.2016 р.; ФОП ОСОБА_23 згідно договору поставки № 28/07-16 від 28.07.2016 р. Крім того, придбана позивачем цементна продукція у виробників цементу ПАТ «Івано-Франківськцемент», АТ «Євроцемент-Україна», ПАТ «ЮГцемент», ТОВ «Укрбетонбуд» в рамках укладених з ними договорів в подальшому була фактично реалізована ТОВ «Вітекс ОСОБА_4» (тобто, використана в оподаткованих операціях в межах господарської діяльності).

В доводах апеляційної скарги відповідач по справі послався на те, що у апеляційній скарзі, що згідно даних рахунку 28 за період 2015-2016 роки обсяги постачання цементної продукції від вказаних вище контрагентів - постачальник не відповідають обсягам постачання цементної продукції, що зазначені у виписаних контрагентами - постачальниками податкових накладних (згідно з базою Єдиного реєстру податкових накладних).

На підставі цього, контролюючим органом зроблений висновок, що позивачем до складу податкового кредиту відносились суми ПДВ по товаром, які фактично не були придбані, а отже для цілей застосування п. 198.5 ст. 198 ПК України такі товари вважаються використаним платником податку в операції, що не є господарською діяльності платника податку.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що контролюючим органом описано встановлене порушення п. 198.5 ст. 198 ПК України по взаємовідносинам з ПАТ «Югцемент» (код 00293031), ПАТ «Євроцемент -Україна» (код 00293060), ПАТ «Івано-Франківськцемент» (код 00292988), ТОВ «Мегабудкомплект» (код 40158409). В той же час, відповідачем не наведено інформації, які саме податкові накладні (згідно бази ЄРПН) свідчать про те, що обсяги постачання фактично придбаного товарів (рахунок 28) не відповідає обсягам постачання, які містяться у виписаних податкових накладних згідно бази ЄРПН.

Крім того, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду справи відповідачем не надано доказів, які свідчать про те, обсяги фактично придбаних товарів у вказаних контрагентів - постачальниках згідно виписаних видаткових накладних не відповідають обсягам постачання, які містяться у виписаних податкових накладних згідно бази ЄРПН.

В свою чергу, обсяги фактично придбаних товарів у вказаних контрагентів - постачальниках згідно виписаних видаткових накладних відповідають обсягам постачання, які містяться у виписаних податкових накладних згідно бази ЄРПН.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що нарахування ГУДФС у Харківській області ТОВ «ТК «Веста-Трейд 2015» податкових зобовязань у розмірі 383742,00 грн., згідно з п. 198.5 ст .198 ПК України є безпідставним та таким, що відповідає кваліфікації правопорушення.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2018 р. по справі № 820/5005/17 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2018 р. по справі № 820/5005/17 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2018 р. по справі № 820/5005/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Веста-Трейд 2015» до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, про скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку і строки, визначені ст. ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_1
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_24 ОСОБА_25

Повний текст постанови складений 13.07.2018 року.