Справа № 308/7710/18
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7710/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Придачук О.А.
за участю секретаря судового засідання Бомбушкар В.П.
представника позивача Балог О.Ю.
відповідача ОСОБА_1
перекладача - Ахмад Хассана

розглянувши у режимі відеоконференції шляхом трансляції із Ріпкинського районного суду Чернігівської області у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді адміністративну справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає: Республіка Індія, фактичне місце перебування в Україні: АДРЕСА_1 , про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із адміністративним позовом до громадянина громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає: Республіка Індія, фактичне місце перебування в Україні: АДРЕСА_1 , про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11 жовтня 2017 року відповідач був виявлений та затриманий прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку республіку в складі групи осіб. Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України відсутні.
26.10.2017 року відповідач на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17.10.2017 року, яким задоволено позов про видворення відповідача з України в примусовому порядку, затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні був поміщений до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, з місцем розташування с. Розсудів, Ріпкинський район, Чернігівської області.
Відносно відповідача Чопським прикордонним загоном, в межах своєї компетенції, на адресу Надзвичайного і повноважного посла Республіки Індія в Україні направлявся запит та лист щодо встановлення особи відповідача від 08.06.2018 року № 81/730. Разом з тим, на час подання позовної заяви, документи на повернення, з метою підготовки відповідних документів для подальшого видворення відповідача в Чопському прикордонному загоні відсутні, відомостей про встановлення особи відповідача немає.
Враховуючи наведене, зокрема те, що тримісячний строк утримання відповідача в пункті тимчасового тримання іноземців, які незаконно перебувають на території України закінчується 11.07.2018 року, а також наявність умов за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, а саме: відсутність співпраці з боку відповідача, що призвело до неодержання Чопським прикордонним загоном (в/ НОМЕР_2 ) інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів необхідних для ідентифікації особи та організації примусового видворення відповідача за межі території України позивач просить суд позов задовольнити та продовжити строк затримання на шість місяців з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підлягає примусовому видворенню за межі України, а саме до 11.01.2019 року.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилався на обставини зазначені в позовній заяві. Просив позов задовольнити та продовжити строк затримання на шість місяців з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підлягає примусовому видворенню за межі України, а саме до 11.01.2019 року
Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив. Пояснив, що додому повертатися не бажає.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що громадянин Республіки Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на території України незаконно.
Згідно постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2017 року було задоволено адміністративний позов Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі України.
Також, згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 17.10.2017 року клопотання Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України задоволено, надано дозвіл на затримання громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та поміщення його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України на строк до шести місяців.
Як встановлено в ході судового розгляду на підставі вищевказаної ухвали суду громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, за адресою: с. Розсудів, Ріпкинський район, Чернігівської області.
Оскільки у відповідача відсутні документи, які дають йому право на виїзд з України, позивач на виконання рішення суду про примусове видворення іноземця за межі України звертався до Надзвичайного і повноважного посла Республіки Індія в Україні із запитом та листом, у яких просив надати йому допомогу в посвідченні даної особи та поверненні його на батьківщину. Однак, відповіді на вказані звернення не надходили, що об`єктивно унеможливлює підготовку документів позивачем про забезпечення видворення відповідача за межі території України на виконання рішення суду.
Даних про те, що за час перебування у Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, громадянин Республіки Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звертався із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, суду не надано.
Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.
Згідно ч.11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Відповідно до ч.ч.12,13 ст.289 КАС України про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.
Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23.04.2012 року, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.
Таким чином, враховуючи наявність умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення відповідача, а саме: неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи (на даний час від Міністерства закордонних справ України неодержано інформації щодо громадянської належності або країни походження відповідача, яка є необхідною для ідентифікації його особи), приймаючи до уваги закінчення тримісячного строку утримання громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в пункті тимчасового перебування іноземців, які незаконно перебувають на території України, позивачем обґрунтовано та підставно заявлений розглядуваний позов, а відтак наявні правові підстави для його часткового задоволення, а саме про продовження строку затримання громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підлягає примусовому видворенню за межі України, на три місяці до 10.10.2018 року.

При цьому до такого висновку в частині визначення строку затримання, суд приходить з огляду на наступне.

Відповідно до ч.7 ст. 183-7 КАС України (у редакції, чинній на момент затримання іноземця) строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.
Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні три місяці подає відповідний адміністративний позов.
Згідно із ч.ч. 11, 12 ст. 289 КАС України (у редакції, чинній з 15.12.2017 року) строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Частиною 4 ст. 3 КАС України передбачено, що закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежую їх використання, не має зворотної дії в часі.
Із системного тлумачення наведених правових норм убачається, що положення діючого законодавства, які набули чинності з 15.12.2017, значно звужують права іноземця. Збільшення з 3 до 6 місяців терміну звернення до суду з позовом про продовження строку тримання в ПТПІ, фактично позбавляє можливості іноземця до сплину граничного строку залишити ПТПІ в разі бездіяльності органу, який ініціював затримання особи.
Отже, оскільки відповідача було затримано та поміщено до пункту тимчасового перебування до внесення змін в КАС України, згідно ч.7 ст.183-7 якої передбачалось, що продовження строків затримання відбувається кожні три місяці, з метою недопущення звуження прав відповідача, враховуючи, що на момент його затримання існував процесуальний закон, який передбачав можливість продовження строку затримання до трьох місяців, строк затримання відповідача може бути продовжено лише на три місяці.
Пунктом 3 частини 2 статті 371 КАС України, передбачено, що негайно виконуються рішення, зокрема, про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства, але не передбачене негайне виконання рішення про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 243, 271, 272, 289, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає: Республіка Індія, фактичне місце перебування в Україні: АДРЕСА_1 , про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України- задовольнити частково.

Продовжити строк затримання на три місяці з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підлягає примусовому видворенню за межі України, а саме до 10 жовтня 2018 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя О.А. Придачук