Справа № 152/534/18
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 152/534/18

Головуючий у 1-й інстанції: Войнаровський І.В.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

10 липня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу поліцейського роти №3 батальону УПП у м. Кривому Розі капрала поліції Махарінського Євгена В`ячеславовича на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 20 квітня 2018 року (прийняте у м. Шаргород) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до поліцейського роти №3 батальону УПП у м. Кривому Розі капрала поліції Махарінського Євгена В`ячеславовича (далі - відповідач), третя особа - Управління патрульної поліції у м. Кривий Ріг (далі - третя особа) про скасування постанови про стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №239843 від 24 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :
Позивач 12.04.2018 звернувся із адміністративним позовом до Шаргородського районного суду Вінницької області в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №239843 від 24.03.2018, а справу закрити.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 20.04.2018 позов задоволено, скасовано постанову серії ВР № 239843 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 24.03.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що позивач під час руху автомобілем НОМЕР_1 , в якого не були достатньо освітлені номерні знаки порушив ПДР України. Також відповідач зазначив, що ним було дотримано порядку винесення оскаржуваної постанови.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

24.03.2018 о 20 годині 23 хвилини позивач керуючи автомобілем Вольво, реєстраційний номер НОМЕР_1 на автошляху Н-11 був зупинений відповідачем біля смт. Широке у зв`язку з тим, що його номерний знак не підсвічувався, чим порушено п. 2.9 (в) ПДР України.

На підставі вказаного правопорушення відповідачем 24.03.2018 винесено оскаржувану постанову.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки суду не надано жодного доказу наявності будь-яких фактичних даних, на основі яких працівник поліції встановив наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративних правопорушень, в постанові про адміністративне стягнення не вказано відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, то постанова про накладання адміністративного стягнення винесена з порушенням вимог ст. 283 КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Також вказано, що з копії постанови, доданої до позовної заяви не вбачається за можливе встановити суть правопорушення, вчиненого позивачем, за яке відповідачем було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сто сімдесят гривень, оскільки постанова є не чіткою.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 30.2 ПДР вказано, що на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

На трамваях і тролейбусах наносяться реєстраційні номери, що надаються відповідними уповноваженими на те органами.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням ПДР, а саме, за рух автомобілем, у якого не освітлені номерні знаки.

Відеозаписом наданим відповідачем підтверджується вчинення позивачем вказаного правопорушення, а саме вбачається, що на транспортному засобі позивача неосвітлений номерний знак в темну пору доби.

При цьому, вказаним відеозаписом підтверджується, що працівником поліції роз`яснено позивачу права передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови, що спростовує доводи апелянта.

Відносно твердження суду І інстанції, що з копії постанови, доданої до позовної заяви не вбачається за можливе встановити суть правопорушення, вчиненого позивачем, оскільки постанова є не чіткою слід зазначити, що ст. 80 КАС України передбачена можливість суду з власної ініціативи витребувати докази, проте, судом оригінал або чіткіша копія постанови не витребовувалась. Крім того, із вказаної копії можливо встановити підставу притягнення позивача до відповідальності.

Щодо доводів позивача, вказаних в адміністративному позові, про відсутність в оскаржувані постанові відомостей про здійснення фіксації правопорушення на бодікамеру, то такі спростовуються матеріалами справи, а саме, у п. 6 постанови вказано номер бодікамери, на яку було зафіксоване правопорушення.

Щодо посилань позивача в адміністративному позові на недотримання відповідачем вимог Наказу № 534 від 13.10.2008 МВС України Про затвердження Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації, то слід вказати, що згідно п. 1 вказаного Наказу № 534 цей Порядок визначає процедуру проведення працівниками Державтоінспекції (далі - ДАІ) перевірок технічного стану колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) під час їх експлуатації в період між державними технічними оглядами. Разом з тим, апеляційний суд погоджується із доводами відповідача про те, при прийнятті оскаржуваної постанови, він керувався Законом України "Про Національну поліцію" та КУпАП, тобто правопорушення було виявлено зафіксовано на бодікамеру що згідно ст. 251 КУпАП є доказом, та на підставі цього розглянуто справу та винесено постанову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу поліцейського роти №3 батальону УПП у м. Кривому Розі капрала поліції Махарінського Євгена В`ячеславовича задовольнити повністю.

Рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 20 квітня 2018 року - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сторчак В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.