Справа № 804/886/17
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2018 року Справа № 804/886/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В.
за участі секретаря судового засіданняДраготи С.А.
представника відповідача Салінська Ю.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод монтажних виробів" до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій
01 лютого 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод монтажних виробів» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просило:
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що нормативну оцінку земельної ділянки, яка була надана підприємству в оренду за договором оренди від 08.04.2005 року, здійснено в порушення Порядку №18/15/11, не на підставі технічної документації на дану земельну ділянку та технічної інвентаризації, що призвело до необґрунтованого підвищення орендної плати у зв'язку із застосуванням підвищеного коефіцієнту Кф.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.02.2017р. відкрито провадження у справі №804/886/17 та призначено справу до розгляду у судове засідання на 14.03.2017р.
14.03.2017р. розгляд справи відкладено на 13.04.2017р.
13.04.2017р. розгляд справи відкладено на 06.06.2017р.
Ухвалою суду від 06.06.2017р. розгляд справи зупинено до 07.09.2017р.
Ухвалою суду від 07.09.2017р. розгляд справи зупинено до 07.11.2017р.
Ухвалою суду від 07.11.2017р. розгляд справи зупинено до 01.12.2017р.
Ухвалою суду від 01.12.2017р. розгляд справи зупинено до 23.01.2018р.
Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням представника позивача.
Поряд з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Представник позивача у судове засідання, яке призначене на 21.06.2018р., не з'явився, про дачу, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, в якому останній зазначив, що відповідач при винесені спірного рішення діяв у межах повноважень та у спосіб передбаченому нормами чинного законодавства, а отже підстав для задоволення адміністративного позову не має.
При цьому, суд вважає за необхідним замінити відповідача - Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області на його правонаступника - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у зв'язку із реформуванням територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру відповідно до постанови КМУ від 31.08.2016р. №581.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч. 5 ст. 205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.
На адресу суду на дійшло клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі до розгляду Верховним Судом справи №823/902/17 за позовом ТОВ "Золотоніський бекон" до Золотоніської районної ради, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа - Кропивнянська сільська рада про визнання протиправним та скасування рішення щодо вирішення питання предметної підсудності.
Судом відмовлено в задоволенні означеного клопотання як необгрунтованого та продовжено розгляд справи за відсутності представника позивача.
Представник відповідача наполягав на розгляді справи по суті.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Згідно п.п. 4.1., 4.2. Договору оренди землі річна орендна плата змінюється з нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки без внесення змін до договору.
Відповідно до п. 2.3. Договору оренди землі та довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 14.03.2005 року (додаток до Договору) нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час укладення договору становить 7428104,86 грн.
Відповідно до довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 676 від 14.03.2005 визначено:
- площа земельної ділянки - 4,5822 га;
- коефіцієнт Км2 - 1,08;
- сукупний коефіцієнт Км3 - 1,03;
- коефіцієнт Кф - 1,20;
- нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 7428104,86 грн.
Зазначена технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Дніпропетровська була розроблена згідно договору №573-07-2006р. від 20.11.2006р., укладеного між Комітетом земельних відносин Дніпропетровської міської ради та Українським державним науково-дослідним інститутом проектування міст «Діпромісто».
Аналізуючи зміст спірних правовідносин суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
У ч.1 ст. 123 Земельного кодексу України встановлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Частинами 1-2 статті 21 «Про оренду землі» (в редакції від 01.01.2005, тобто чинній на момент складання договору оренди землі та довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 676 від 14.03.2005р.) визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України «Про плату за землю»).
У ст. 19 Закону України «Про плату за землю» від 03.07.1992 № 2535-XII, який втратив чинність на підставі Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010, проте, його норми були чинними на момент укладення вказаного договору оренди, встановлено, що розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за угодою сторін у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності).
Відповідно до норм ст. 288, 289 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.
Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:
- не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки;
- не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
- може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.
Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Статтею 5 Закону України «Про оцінку земель» від 11 грудня 2003 року N 1378-IV встановлено, що залежно від мети та методів проведення, оцінка земель поділяється на такі види: бонітування ґрунтів, економічна оцінка земель та грошова оцінка земельних ділянок.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.
Нормами статті 18 Закону України «Про оцінку земель» встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.
Відповідно до частин 1, 2 статті 20 Закону України «Про оцінку земель», за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, яка затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.
Нормами ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997р. № 280/97-ВР визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, який, відповідно до ст. 23 Закону України «Про оцінку земель», видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, є Державне агентство земельних ресурсів України, яке, відповідно до пункту 2 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, є правонаступником Державного комітету України із земельних ресурсів.
Згідно пп. 6 п. 4 Положення про Держземагенство України та п. 21 Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, територіальні органи Держземагентства уповноважені видавати витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок.
Відповідно до п. 3.3 Порядку нормативної грошової оцінки земель, нормативна грошова оцінка одного квадратного метра земельної ділянки населених пунктів визначається за формулою: Цн = (В х Нп) / Нк х Кф х Км, де Цн - нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки (у гривнях); В - витрати на освоєння та облаштування території в розрахунку на квадратний метр (у гривнях); Нп - норма прибутку (6%); Нк - норма капіталізації (3%); Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо); Км - коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки.
Відповідно пункту 3.5 спільного Наказу коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності. Віднесення земель до категорії земель за функціональним використанням провадиться згідно з Інструкцією з заповненням державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми №№6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженою наказом Дерземкомстату України від 05.11.1998року №377 (надалі - Інструкція), відповідно до видів економічної діяльності, зазначених у довідках, що надають юридичним особам органи державної статистики.
Відповідно до Інструкції у Порядку заповнення граф першого та другого розділів форми №6-зем Інструкції зазначено:
У графі 37 - землі промисловості: землі, на яких провадяться головним чином прмислові види діяльності (вказані в додатку 1), включно зі всіма допоміжними територіями, зокрема, під'їзні дороги та проїзди, очисні споруди, поля фільтрації цукрових заводів, стоянки, складські площадки, території закладів управління і т.ін.
За даними довідки АА №692471 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) (додана до матеріалів позову) позивач зазначив дані про основний вид економічної діяльності згідно КВЄД- 2010:
25.30 виробництво парових котлів, крім котлів центрального опалення, що відповідає КВЄД 2005 - 28.30.0 (секція - D, підсекція - DJ, - 28);
28.92 виробництво машин і устаткування для добувної промисловості та будівництва, що відповідає КВЄД 2005 - 29.52.1 (секція - D, підсекція - DK, - 29);
25.11 виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій, що відповідає КВЄД 2005 - 28.11.0 (секція - D, підсекція - DJ, -28).
Перші три види економічної діяльності за Національним класифікатором України класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2005 відноситься до економічної діяльності на землях промисловості, розділу: секція - D, підсекції - DJ, -28 та - DK, - 29 та значені у додатку 1 Інструкції «Класифікація видів Класифікації видів економічної діяльності на землях промисловості (у графі 37) зазначені вся промисловість у секції D - та класифікація по підсекціям.
Що стосується четвертого виду діяльності позивача яка зазначена у довідці АА №692471, то така діяльність навіть відноситься до комерційної діяльності: 46.69 оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням, що відповідає КВЄД 2005 -51.87.0 (секція - G, «торгівля; ремонт автомобілів, побутових виробів та предметів особистого вжитку», секція 51 «оптова торгівля і посередництво в оптовій торгівлі», група 51.8 «оптова торгівля машинами та устаткуванням», клас 51.87 «оптова торгівля іншими машинами та устаткуванням», підклас 51.87.0 «оптова торгівля іншими машинами та устаткуванням зазначені різновиди посередництва та торгівлі».
У Додатку 3 Інструкції «Класифікації видів економічної діяльності на землях, що використаються в комерційних цілях (у графі 42)» секція G - «оптова і роздрібна торгівля; торгівля транспортними засобами; послуги з ремонту», секція 51 «оптова торгівля і посередництво у торгівлі» зазначені різновиди посередництва та торгівлі, та мають Кф -2,5.
У Таблиці 1.1 спільного Наказу «Коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки (Кф)» зазначені всі коефіцієнти Кф.
При цьому коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) - категорія земель за функцією використання «Землі промисловості» мають коефіцієнт Кф - 1,2., землі комерційного використання Кф-2,5.
Також відповідно до Розділу 5 «Грошова оцінка земель різного функціонального використання» «Технічної документації із нормативної грошової оцінки земель міста», затвердженої рішення Дніпропетровської міської ради від 26.12.2007р. №5/26, визначено «Землі промисловості» також мають коефіцієнт Кф -1,2, землі комерційного використання Кф-2,5.
Позивач в адміністративному позові зазначає, що із витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.12.2013р. вбачається, що вся площа земельної ділянки кваліфікована як землі під забудовою, натомість згідно матеріалів технічної інвентаризації лише частина спірної земельної ділянки зайнята будівлями, а саме 1,5643 га, в той час як решта 3,0179 га інші угіддя. Таким чином, на думку позивача, до частини земельної ділянки площею 3,0179 га необхідно застосувати коефіцієнт Кф 0,1, оскільки ця частина не вкрита забудовою, а до іншої частини у розмірі 1,5643 га застосувати коефіцієнт Кф 1,2.
Водночас суд не погоджується з означеними доводами позивача.
Так, відповідно до аб. 3 п.3.5 спільного Наказу коефіцієнт функціонального використання для земельних ділянок змішаного використання визначається як середньозважене (за площею) значення коефіцієнтів функціонального використання окремих частин земельної ділянки змішаного використання. Підставою для виділення частин земельної ділянки різного функціонального використання є виключно затверджені дані інвентаризації земельної ділянки та землеустрою.
Разом з тим, позивачем не надано до суду даних про розробку документації із землеустрою щодо виділення частин земельної ділянки різного функціонального використання та затвердження її Дніпропетровською міською радою.
Також на дату видання відповідачем спірного витягу до останнього не на надходила документація із землеустрою та рішення Дніпропетровської міської ради щодо затвердження такої документації.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до приписів статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на означене суд відмовляє у задоволені позовних вимог.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв'язку із відмовою у задоволенні позову не підлягають відшкодуванню.
Керуючись ст. ст.244, 245, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 02 липня 2018 року.

Суддя О.В. Єфанова