Справа № 802/1591/18-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 липня 2018 р. Справа № 802/1591/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся в суд з позовом до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - відділ, Бориспільський міськрайонний відділ ДВС ГУЮ у Київській області, відповідач) про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що на адресу відповідача 11.05.2018 ним направлено заяву про примусове виконання судового рішення постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 у справі №802/1339/17-а. Вказана заява отримана відділом ДВС 14.05.2018. Позивач вказуючи, на порушення відповідачем ч.5 ст.26 Закону "Про виконавче провадження", на невчасне розпочинання виконавчого провадження, звернувся до суду з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області щодо нерозпочинання примусового виконання рішення на підставі постанови ВААС від 25.04.2018 у справі №802/1339/17-а, якою прийнята нова ухвала про накладення штрафу на керівника ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби (, 08307, Київська область, м. Бориспіль Міжнародний аеропорт "Бориспіль") ОСОБА_3 штраф у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб громадян, половину якого слід стягнути на користь ОСОБА_1 (21007, м. Вінниця, вул. Батозька, 4/13);

- зобов'язати Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області прийняти до виконання, шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, постанову ВААС від 25.04.2018 у справі №802/1339/17-а. 25.04.2018 у справі №802/1339/17-а.

Ухвалою від 06.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

08.06.2018 на адресу суду надійшла заява позивача (вх. № 23358) зі змісту якої, він просив таку позовну вимогу як "зобов'язати Бориспільський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області прийняти до виконання, шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 у справі №802/1339/17-а" залишити без розгляду.

21.06.2018 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Зі змісту якого вказали, що відповідно журналу реєстрації документів про відкриття виконавчого провадження за період з 05.05.2018 по 05.05.2018, 16.05.2018 державним виконавцем відділу прийнято для відкриття виконавче провадження №56417161 щодо виконання виконавчого листа №802/928/17-а від 25.04.2018. 17.05.2018 державним виконавцем винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження №56417489, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження за вихідним №18616. Вказали, що відповідачем в межах та у строки встановлені Законом України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої у встановлені строки направлено сторонам виконавчого провадження. У зв'язку з чим просили відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

25.06.2018 позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому останній наголошував на порушенні встановленого законом строку для направлення свого рішення у формі постанови відділом ДВС, зауважуючи на штемпелі відділення зв'язку та ідентифікаторі поштового відправлення №08. Вказав, що відповідач допустив протиправну бездіяльність з виконання судового рішення.

02.07.2018 ОСОБА_1 подано до суду заяву, згідно пункту 11 якої він відкликав заяву від 06.07.2018 в частині клопотання щодо залишення без розгляду однієї з позовних вимог.

04.07.2018 позивач подав до суду заяву по справі №802/1591/18-а, в якій просив об'єднати справу №802/1591/18-а в одне провадження зі справою № 802/1972/18-а. Застосувати контрольні повноваження передбачені ст.267 КАС України щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та подання відповідачем звіту про виконання постанови.

Ухвалою судді Вінницького окружного адміністративного суду Альчука М.П. від 02.07.2018 обєднано в одне провадження адміністративні справи:

№ 802/1591/18-а за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії.

№ 802/1972/18-а за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання дій та рішення протиправними, зобов'язання вчинити дії.

Об'єднаній справі присвоєно спільний номер № 802/1591/18-а та передано судді Томчуку Андрію Валерійовичу для розгляду.

Так, в обґрунтування заявленого позову у справі № 802/1972/18-а ОСОБА_1 вказав, що 17.05.2018 старший державний виконавець Прокопович В.В. відкрила виконавче провадження з виконання постанови ВААС від 25.04.2018 №802/1339/17. З Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень стягувач 25.06.2018 дізнався про порушення своїх прав, а саме про прийняття державним виконавцем Постанови від 25.06.2018 про скасування процесуального документу Постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.05.2018 з підстав порушення вимог ч.3 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", а також про складення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання. Позивач вказав, що відсутність у судовому рішенні гербової печатки, яка застосовується судом у порядку визначеному Інструкцією з діловодства в адміністративних судах України, затвердженого наказом ДСА України від 17.02.2013 №174 не є підставою для повернення виконавчого документу стягувачу, також Закон не уповноважує державного виконавця своєю постановою скасовувати свою ж постанову, яка винесена у виконавчому провадженні. Так, позивач вважаючи свої права порушеними звернувся до суду з вимогами:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 від 25.06.2018 ВП №56417161 про скасування процесуального документу;

- визнати протиправними дії Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області щодо складення повідомлення від 25.06.2018 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання;

- зобов'язати Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області прийняти до виконання, шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження постанову ВААС від 25.04.2018 №802/1339/17-а.

Ухвалою суду від 04.07.2018 витребувано у відповідача оригінали наступних документів:

- постанови старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 25.06.2018 року ВП №56417161 про скасування процесуального документу.

- постанови начальника Бориспільського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 25.06.2018 року ВП №56417161 про скасування процесуального документу

- повідомлення від 25.06.2018 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

05.07.2018 позивач подав до суду заяву про розгляд справи №802/1591/18-а 12.07.2018 без його участі. подав до суду заяву про розгляд справи №802/1591/18-а 12.07.2018 без його участі.

09.07.2018 подав до суду заяву, якою повідомив суд про винесення начальником Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_5 25.06.2018 Постанови про скасування процесуального документу "Постанови про відкриття виконавчого провадження" від 17.05.2018, що видала ОСОБА_4 при примусовому виконанні постанови ВААС №802/1339/17-а від 25.04.2018, та прийняття ОСОБА_4 повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 25.06.2018 №25321.

11.07.2018 позивач подав додаткове обґрунтування щодо позиції стосовно заявлених позовних вимог.

11.07.2018 відповідачем направлено до суду клопотання про розгляд справи без участі представника відділу.

Сторони на розгляд справи не прибули. Натомість, в матеріалах справи наявні клопотання про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до частини 3 статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

У пункті 10 частини 1 статті 4 КАС України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В силу положень частини 3 статті 268 КАС України, неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Згідно статті 269 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

З огляду на наведене вище, суд дійшов висновку про розгляд та вирішення справи у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 як стягувач звернувся до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області з заявою про примусове виконання рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 у справі №802/1339/17-а.

Вказану заяву від 11.05.2018 направлено відповідачеві цінним листом з повідомленням. Згідно опису вкладення разом з заявою направлено постанову від 25.05.2018, реквізити, пенсійне посвідчення, довідку МСЕК.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачем отримано вказані вище документи 14.05.2018.

ОСОБА_2 митниці ДФС (боржником відповідно до постанови ВААС від 25.04.2018) №3737/1/10-47 від 22.05.2018 повідомлено ОСОБА_1 (стягувачу), що станом на 22.05.2018 інформації та документів від державної виконавчої служби на адресу митниці не надходило.

У зв'язку з чим, позивач, вказуючи на порушення строків для прийняття/повернення виконавчого документа звернувся до суду з позовом для захисту своїх прав.

Разом з тим, в подальшому, відповідачем направлено до суду копію Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№56417161 від 17.05.2018 на виконання постанови ВААС №802/1339/17-а від 25.04.2018 та копію супровідного листа від 17.05.2018 №18616 про направлення сторонам виконавчого провадження постанови від 17.05.2018, копію журналу реєстрації документів про відкриття виконавчого провадження відповідача за період з 05.05.2018 по 05.05.2018, копію реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції №104 від 14.06.2018

25.05.2018 старшим державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 винесено Постанову про скасування процесуального документу ВП№5641716. Вказано, що за результатами перевірки законності виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем Прокопович В.В. порушено вимоги ч.3 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", а саме "виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обовязковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобовязаний мати таку печатку", у зв'язку з чим скасовано "Постанову про відкриття виконавчого провадження" від 17.05.2018.

Крім того, 25.06.2018 старшим державним виконавцем на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" винесено повідомлення №25321 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Разом з тим, позивачем надано суду Постанову про скасування процесуального документу ВП №56417161 від 25.06.2018 винесену начальником Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_5, якою скасовано "Постанову про відкриття виконавчого провадження" від 17.05.2018.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Підлягають примусовому виконанню виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом (пункти 1-2 частини першої статті 3 Закону № 1404).

В силу частини 1 статті 5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону № 1404).

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 1 статті 13 Закону №1404).

Відповідно пункту частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 вищевказаної статті Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Законом України "Про виконавче провадження" визначено обов'язок державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня надходження саме до нього виконавчого документа.

Суд зважає, на надану відповідачем копію журналу реєстрації документів про відкриття виконавчого провадження відповідача, в якому вказано дату отримання безпосередньо виконавцем ОСОБА_4 виконавчого документа (постанови №802/1339/17-а від 25.04.2018) 16.05.2018.

Так, постановою старшого державного виконавця Прокопович В.В. винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №.05.2018, тобто в межах строків визначених частиною 5 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Відтак, позовні вимоги щодо зобов'язання відділу ДВС прийняти до виконання постанову ВААС від 25.04.2018, шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження на виконання постанови ВААС № 802/13339/17-а від 25.04.2018 задоволенню не підлягають, за умови вчинення державним виконавцем дій у спосіб та у межах закону України "Про виконавче провадження".

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід'ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Визначаючись щодо решти заявлених позовних вимог та оцінюючи на предмет її правомірності постанову старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 від 25.06.2018 ВП №56417161 про скасування процесуального документу, суд зважає на положення статті 74 Закону України "Про державну виконавчу службу".

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина 1 статті 74 Закону України №1404).

Відповідно частини 3 статті 74 Закону України "Про державну виконавчу службу" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

В силу норм вищевказаного Закону, як основного процесуального документу, яким має керуватись державний виконавець при вчиненні відповідних дій, суд зауважує на відсутності повноважень державного виконавця для скасування ним же винесеної постанови про відкриття виконавчої провадження.

Відтак, Постанова старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 від 25.06.2018 ВП №56417161 про скасування процесуального документу є протиправною, та такою, що винесена всупереч положенням Закону України "Про виконавче провадження", відтак підлягає скасуванню.

Крім того, судом встановлено та в матеріалах справи міститься Постанова про скасування процесуального документу ВП №56417161 від 25.06.2018 винесена начальником Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_5, якою скасовано "Постанову про відкриття виконавчого провадження" від 17.05.2018.

Вказаний документ винесено за результатами перевірки законності виконавчого провадження, а саме Постанови про відкриття виконавчого провадження старшого державного виконавця Прокопович В.В. від 17.05.2018. Вказано, що при винесення вказаної постанови порушено вимоги ч.3 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: "Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обовязковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобовязаний мати таку печатку".

Суд зауважує, що у вказаному рішенні суб'єкта владних повноважень, відсутня конкретизація власне самого порушення визначеного ч.3 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", тобто не вказано яким саме вимогам не відповідає виконавчий документ, тобто чи відсутність підпису уповноваженої особи, чи не зазначення прізвища і ініціалів, чи відсутність печатки". На переконання суду, вказане начальником відділу ДВС порушення є лише цитуванням норми закону, без конкретизації самого порушення, що позбавляє в даному випадку стягувача можливості його усунення та з'ясування недоліків виконавчого документу.

Крім того, в силу імперативної вимоги закону, зокрема частини 1 статті 28 Закону України №1404 копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Отже у будь-якому випадку початку проведення виконавчих дій має передувати належне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду ВС/КГС № 916/1605/15-г від 07.05.2018.

Так з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що здійснення контролю за рішеннями, діями державного виконавця начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець можливе лише під час фактичного виконання рішень. А свою чергу, виконання рішення розпочинається після належного повідомлення боржника про початок примусового виконання рішення.

В контексті даної спірної ситуації відповідачем не надано доказів належного повідомлення боржника про початок примусового виконання рішення. Крім того, суд зважає на наявний в матеріалах справи лист ОСОБА_2 митниці ДФС (боржник відповідно до постанови ВААС від 25.04.2018) від 22.05.2018 №3737/1/10-47 від 22.05.2018, яким повідомлено ОСОБА_1 (стягувачу), що станом на 22.05.2018 інформації та документів від державної виконавчої служби на адресу митниці не надходило.

Тобто, виконання рішення, яке дає право контролю за рішенням виконавця безпосередньо начальнику державного виконавця в даному випадку не розпочалось.

В силу частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб'єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз'ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 "Про судове рішення".

Так, відповідно до пункту 3 цієї, Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Зважаючи на положення КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб'єкта владних повноважень, суд вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення начальника Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_5 у вигляді Постанови про скасування процесуального документу ВП №56417161 від 25.06.2018.

Щодо позовної вимоги визнати протиправними дії Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області щодо складення повідомлення від 25.06.2018 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, суд зауважує, що скасувавши Постанову про скасування процесуального документу ВП №56417161 від 25.06.2018 суд фактично приводить правовідносини у первинний стан на момент винесення Постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.05.2018. За таких умов, вказана вимога підлягає задоволенню як похідна.

Статтею 37 Закону України "Про виконавче провадження встановлено вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачу.

Крім того, відповідно пункту 6 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Суд зауважує, на можливості повернення виконавчого документу стягувачу протягом трьох робочих днів з дня його предявлення.

Згідно частини 1 статті 28 Закону України №1404 копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Зважаючи на заявлену позовну вимогу - визнати протиправною бездіяльність Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області щодо нерозпочинання примусового виконання рішення на підставі постанови ВААС від 25.04.2018 у справі №802/1339/17-а, якою прийнята нова ухвала про накладення штрафу на керівника ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_3 штраф у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб громадян, половину якого слід стягнути на користь ОСОБА_1, слід зауважити наступне.

Судом встановлено, що Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем 17.05.2018, належних доказів щодо направлення її боржникові та отримання її, відповідачем не надано протягом усього часу судового розгляду даної адміністративної справи. Тоді як Постанови про скасування процесуального документу винесені 25.06.2018, тобто більше ніж через місяць після відкриття виконавчого провадження (постанови про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем від 17.05.2018), в той час, як норми Закону України "Про виконавче провадження" спрямовані на виконання зокрема рішень суду з урахуванням засад розумності строків виконавчого провадження, справедливості, неупередженості та обєктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження.

Зважаючи, що суб'єктом владних повноважень, не доведено вчинення будь-яких дій щодо розпочинання виконавчого провадження з виконання виконавчого документу постанови ВААС №802/1339/17-а від 25.04.2018, зокрема щодо своєчасного направлення Постанови від 17.05.2018 боржнику, суд вважає, що дана позовна вимога підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини першої, частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною другою статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В контексті наведеного суд зазначає, що під час розгляду даної адміністративної справи відповідачем не доведено правомірності прийнятих рішень, не спростовано заявленої позиції позивача щодо протиправності бездіяльності та дій Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області, відтак заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо вимоги позивача стосовно встановлення судового контролю, суд зазначає, що в силу положень частини 1 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зазначене є правом суду, а не обов'язком, водночас, позивачем не наведено обставин, які б викликали у суду сумнів у тому, що відповідач може ухилятись від виконання судового рішення, у зв'язку з чим у суду відсутні підстави для застосування приписів статті 382 КАС України щодо встановлення судового контролю шляхом зобов'язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

З урахуванням вимог статті 139 КАС України, за відсутності судових витрат понесених позивачем, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області щодо нерозпочинання примусового виконання рішення на підставі постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 у справі №802/1339/17-а.

Визнати протиправною та скасувати Постанову старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 від 25.06.2018 ВП №56417161 про скасування процесуального документу.

Визнати протиправними дії Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області щодо складення повідомлення від 25.06.2018 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

В решті позовних вимог відмовити.

Вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправною та скасувати Постанову начальника Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_5 від 25.06.2018 ВП №56417161 про скасування процесуального документу.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (вул. Батозька, 4/13, м. Вінниця, 21007, РНОКПП НОМЕР_1)

Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області (ОСОБА_2 Шлях, 63, м. Бориспіль, Київська область, 08300, ).

Повний текст рішення суду складено 12.07.2018

Суддя Томчук Андрій Валерійович