Справа № 461/2475/18
Суддя: Городецька Л. М.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/2475/18
Провадження №2-а/461/240/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Городецької Л.М.,

з участю: секретаря судового засідання Думича Р.М.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ЛМ ДФС про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил, мотивуючи свої позовні вимоги наступним.Оскаржуваною постановою його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. Вважає постанову незаконною та необґрунтованою з огляду на те, що працівниками митниці не врахованого усіх фактичних обставин справи, зокрема те, що автомобіль марки «BMW» VIN НОМЕР_1, р.н. НОМЕР_2 з 1 січня 2018 року по 7 лютого 2018 року перебував на ремонті СТО «Фенікс», вул.Хуторівка, 23 у м.Львові. Стверджує, що відповідачу було відомо про вказані вище обставини. Просить суд скасувати постанову Львівської митниці ДФС від 20 березня 2018 року №0956/20900/18, а провадження по справі закрити.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 10 квітня 2018 року відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Однак у письмових запереченнях (а.с.25-29) висловив своє ставлення до позову.

З урахуванням ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка представника відповідача справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Ярослава Ігоровича від 20 березня 2018 року у справі про порушення митних правил №0956/20900/18 (а.с.5-6) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу розміром п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8 500 грн.

Вказану постанову винесено на підставі протоколу про порушення митних правил №0956/20900/18 від 07 лютого 2018 року (а.с.31-34).

Справи про порушення митних правил, передбачені ст.470 МК України, розглядаються митними органами, що передбачено ч.1 ст.522 МК України.

Оскаржуваною постановою встановлено, що 07.02.2018р., близько 21- год., в зону митного контролю митного поста «Смільниця» Львівської митниці ДФС, в'їхав автомобіль марки «BMW» VIN НОМЕР_1, р.н. НОМЕР_2, у якому прямував ОСОБА_1.

В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього та осіб, які у ньому переміщувалися, в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України виявилось, що ОСОБА_1, 25.12.2017 року, через митний пост «Лужанка» Закарпатської митниці ввіз на митну територію України вказаний транспортний засіб, без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст.95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Також, було встановлено відсутність АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля, станом на 07.02.2018.

Об'єктивною стороною порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України є, зокрема, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб.

Частиною 1 ст.381 МК України встановлено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Главою 55 Розділу ХІІ МК України передбачено, що переміщення громадянином-резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжується обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу, виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмового зобов'язання про зворотне вивезення, застосування заходів гарантування тощо).

У відповідності до ст. 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п'ять діб.

Частина 3 статті 470 МК України передбачає настання адміністративної відповідальності за перевищення встановленого статтею 95 цього кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

У судовому засіданні позивач вказав, що причиною неможливості вивезти автомобіль за межі України у строки передбачені ст.95 МК України була його технічна несправність і ремонт.

Статтями 90 та 93 МК України визначено що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 МК України.

Згідно норм п.57 ч.1 ст.4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у т.ч. ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення).

У відповідності до ст.95 МК України, для автомобільного транспорту встановлено строк їх транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п'ять діб. Згідно із нормами 4.2 ст.95 МК України до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України.

Відповідно до норм ст. 192 МК України та розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657, ОСОБА_1, до найближчого митного органу до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв'язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту внаслідок поломки транспортного засобу та його ремонту звернувся лише 03.01.2018 року.

Правовими нормами, які регулюють взаємовідносини між замовником і виконавцем послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, їх складових частин (систем), а також вимоги щодо контролю за відповідністю наданих послуг є Правила надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2014 № 615 (далі - Правила). Ці Правила поширюються на суб'єктів господарювання, які надають послуги з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів та їх складових частин (систем).

Відповідно до п. 3 розділу 3 Правил, послуги з технічного обслуговування і ремонту КТЗ чи його складових частин (систем) надаються замовникові на підставі договору про технічне обслуговування і ремонт КТЗ, що укладається відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником і виконавцем (договір, наряд - замовлення, накладна, квитанція тощо).

Документами, що підтверджують надання послуги, є: акт перед авання-приймання КТЗ (його складових частин (систем)) після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту; наряд-замовлення, підписаний контролером якості (з проставлянням печатки виконавця (за наявності)) та замовником; документ, що підтверджує оплату послуг; рахунок-фактура; податкова накладна (для юридичних осіб) ( п.7 розділу 5 Правил).

Виконавець після виконання робіт надає замовнику такі документи: рахунок-фактуру, наряд-замовлення, накладну, квитанцію тощо (окремо пов'язані з виконанням технічного обслуговування (крім гарантійного) та окремо пов'язані з виконанням ремонту); гарантійний талон (один примірник); додатки до експлуатаційної документації у випадках, зазначених у пункті 7 розділу VI цих Правил, а також пункті 7 цього розділу; довідку-рахунок на складові частини, придбані й установлені виконавцем на КТЗ; довідку про колір (основний колір) КТЗ, якщо цей колір змінено під час ремонту (п. 8 розділ 7 Правил).

З огляду на зміст вказаних вище правових норм, ОСОБА_1 не надав належних доказів, про те що транспортний засіб марки «BMW» VIN НОМЕР_1, р.н. НОМЕР_2, дійсно перебуває на станції технічного обслуговування, а саме письмового договору, акт передавання-приймання КТЗ (його складових частин (систем)) після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту, наряду-замовлення на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту, довідку-рахунок на складові частини, придбані й установлені виконавцем на КТЗ.

Поряд з тим, причина поломки автомобіля, на яку покликається позивач не відноситься до аварії чи обставин непереборної сили і не може звільняти особу від відповідальності з огляду на наступне.

Частиною 1 статтті 460 МК України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Зміст вказаної вище норми свідчить про те, що умовою звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118 до обставин непереборної сили відносяться смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря тощо, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.

Крім цього, відповідно до п. 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657 (далі - Порядок), обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно- правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Тож, обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність.

Разом з тим, вищевказаним Порядком передбачено документальне підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили - часткового чи повного пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата, тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Так, разом із заявою, що містить інформацію про місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили подаються документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені у встановленому порядку.

Пункт 3 розділу VIII Порядку передбачає, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), за зверненням суб'єктів господарської діяльності, фізичних осіб та видавати сертифікатів щодо форс-мажорних обставин передбачено Законом України від 02.12.1997 року №671/97 і надано Торгово-промисловій палаті України та уповноваженими нею регіональним торгово-промисловим палатам як єдиним органам із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в Україні.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Матеріалами справи не встановлено жодних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, натомість документи надані позивачем, вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті, й не містять жодних доказів того, що ремонту зазначений вище транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили.

З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, у відповідності до норм чинного законодавства, підстав для її скасування немає, а отже у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Крім того, оскільки ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 10 квітня 2018 року про відкриття провадження у справі, вирішено визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом та поновлено ОСОБА_1 пропущений строк, заявлене представником відповідача клопотання про залишення без розгляду адміністративного позову, у зв'язку із пропуском строку звернення до суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 10, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 4, 95, 110, 381, 470, 522, Главою 55 Розділу ХІІ МК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1) до Львівської митниці Державної фіскальної служби України (юридична адреса: м.Львів, вул.Костюшка, 1) про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення проголошено 10.07.2018 року

Суддя Л.М.Городецька