Справа № 804/2581/18
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року Справа № 804/2581/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач) в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення № Л 4435-18 від 06.04.2018 року Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «Про відмову в перерахунку пенсії»;
- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 01.10.2017 року перерахунок та виплату пенсії обчисленої з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;
- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати у 10-ти денний строк з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1). Копією довідки від 1987 року №8569 та копію маршрутного листа підтверджується, що позивач з 15.04.1987 року до 15.05.1987 перебував в 30 км зоні відчуження ЧАЕС,будучи курсантом Дніпропетровської школи міліції. Позивач перебуває на обліку в Камянському об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та отримує державну пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796 - XII. 22 березня 2018 року він звернувся до Головного управлінні Пенсійного фонду України вДніпропетровської області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Рішенням №Л4425-18 від 06 квітня 2018 року Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу було відмовлено в перерахунку призначеної пенсії з огляду на відсутність підстав такого перерахунку та правомірність визначення розміру пенсії. Позивач, вважаючи вказане рішення таким, що порушує його право на соціальний захист, є незаконним і таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідачем подано до суду письмовий відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що пeрeрaxунoк пенсії відпoвіднoдoч. 3 ст. 59 ЗaкoнуУкрaїни «Прoстaтус і соціальний зaxистгрoмaдян, які пoстрaждaливнaслідoкЧoрнoбильськoїкaтaстрoфи» проводиться oсoбaм, які брали учaсть у ліквідації наслідків Чoрнoбильськoїкaтaстрoфи, інших ядeрниxaвaрій та випрoбувaнь, у військових нaвчaнняx із застосуванням ядерної збрoї під час прoxoджeння дійсної стрoкoвoї служби і внaслідoк цього стaлиoсoбaми з інвалідністю, тобто даний перерахунок передбачено тільки особам які стали інвалідами під час проходження дійсної строкової служби. Відповідач зазначає, що позивач не підтвердив проходження дійсної строкової служби під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в звязку з чим, не набув права на отримання пенсії виходячи з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Виходячи з положень п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув адміністративну справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, отримує пенсію по інвалідності на підставі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
22 березня 2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.
Рішенням №Л4425-18 від 06 квітня 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. У вказаному рішенні зазначено, що перерахунок пенсії відповідно до статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» проводиться особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю - тобто перерахунок пенсії здійснюється тільки особам, які стали інвалідами під час проходження дійсної строкової служби.

Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача в перерахунку пенсії, а свої законні права порушеними, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Положеннями пункту 6 статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, умови соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28.02.1991 №796-ХІІ.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. При цьому, до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов'язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Згідно з частиною першою статті 49 Закону № 796-ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Позивачу пенсія призначена на підставі статті 54 Закону № 796-ХІІ, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інваліду другої групи у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Статтею 59 зазначеного Закону регулюються питання пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій"від 03.10.2017 №2148-VIII (діє з 01.10.2017 року), яким частину третю статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" викладено у новій редакції, згідно з якою особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Пунктом 9.1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. N 1210 з урахуванням внесених змін постановою КМУ від 15 листопада 2017 року № 851, передбачено, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Судом встановлено, що згідно копії посвідчення серія А №140648, виданого 14.05.2010 року, ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1.

Згідно з вкладкою №655692 до посвідчення громадянина, який постраждаввнаслідок Чорнобильської катастрофи вбачається, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ( категорія1).

Копією довідки №8569та копією маршрутного листа підтверджено, що позивач дійсно з 15.04.1987 року по 15.05.1987 року перебував в зоні відчуження Чорнобильській АЕС будучі курсантом Дніпропетровської школи міліції.

В матеріалах пенсійної справи містяться копія трудової книжки ОСОБА_1 в якій є записи про те, що в період з 04.02.1985 року по 18.09.2018 року позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Згідно довідки, виданій Управлінням внутрішніх справ Дніпропетровської області 15.11.1995 року, ОСОБА_1 в період з 15.04.1987 року по 15.05.1987 року перебував у зоні відчуження Чорнобильської АЕС в Брагінському районі Гомельської області.

Довідкою від 15.05.1987 року № 8569, виданою Харківським районним відділом органів внутрішніх справ підтверджено, що сержант міліції ОСОБА_1, виконував службові обовязки в період з 15.04.1987 року по 15.05.1987 року в Хойніковському РОВД (Гомельска область, Республіка Білорусь).

Із копії посвідчення № встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

27.04.2016 року позивачу повторно видано посвідчення Серії Є №017905, з якого вбачається, що він є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Довідкою МСЕК Серії 10 ААГ підтверджено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, 26.04.2016 року проходив огляд, група інвалідності друга з 01.05.2016 року, причина інвалідності захворювання пов'язане з виконанням обов'язку по ЛНА на ЧАЕС.

Згідно Довідки, виданою Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ, ОСОБА_1 перебував у зоні відчуження Чорнобильської АЕС в період з 15.04.1987 року по 15.05.1987 року будучи курсантом Дніпропетровської спеціальної середньої школи міліції та отримав заробітну плату у розмірі 142,39 грн.

При цьому, ОСОБА_2,згідно довідки Дніпродзержинського міського управління від 03.11.2009 року №1452 проходив службу в органах внутрішніх справ з 04.02.1985 року по 18.10.1993 року.

Вирішуючи питання щодо статусу позивача, як особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які у відповідності до положень ст. 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відносяться до категорії військовослужбовців, суд зазначає, що згідно з п. 7 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, яке затверджено постановою Ради Міністрів СРСР від 23 жовтня 1973 року № 778 (у редакціях, що діяла в період 1985 1989 років), передбачається, що військовозобовязані, які зараховані курсантами шкіл міліції, знімаються відповідно до чинного законодавства з військового обліку і перебувають в кадрах МВД СРСР.

Аналогічна норма також була закріплена і в п. 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 8 червня 1973 року «Про основні обовязки і права радянської міліції по охороні громадського порядку і боротьбі зі злочинністю». Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12.09.2017 року (справа № 21-1889а16).

Пунктом 2 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року, передбачено, що особі, яка перебуває на службі в органах внутрішніх справ та якій присвоєно спеціальне звання - сержант міліції відноситься до молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ.

Тобто, як законодавство колишнього СРСР, так і законодавство України прирівнювало до військовослужбовців осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Таким чином, позивач, як особа, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи як працівник органів внутрішніх справ, що прирівнюється до статусу військовослужбовця, у розумінні ст. 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відноситься до категорії осіб, яка має право на отримання пенсії, обчисленої з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 17.04.2018 року у справі № 527/1063/17 (№ К/9901/5550/17).

За таких обставин, позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення № Л 4435-18 від 06.04.2018 року Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «Про відмову в перерахунку пенсії» та зобовязання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 01.10.2017 року перерахунок та виплату пенсії обчисленої з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання звіту, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобовязатисубєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення субєктом владних повноважень відповідачем у справі суд першої інстанції може при прийнятті рішення у справі.

Між тим, вказане правило є правом суду, а не його обовязком та вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням актуальності справи та наявності обгрунтованих підстав вважати, що рішення суду не буде виконано в установленому Законом поряду.

Оскільки, на момент винесення рішення судом обставини, які б свідчили про можливі порушення з боку відповідача щодо виконання судового рішення, відсутні, у задоволенні таких вимог слід відмовити.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач є інвалідом II групи та звільнений від сплати судового з-бору у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1(іпн НОМЕР_1, 51900, м. Камянське, пр. Перемоги 16/25) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Код , 49094, м. Дніпро, Набережна Перемоги, 26) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України № Л 4435-18 від 06.04.2018 року «Про відмову у перерахунку пенсії» ОСОБА_1.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 01.10.2017 року перерахунок та виплату пенсії обчисленої з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3