Справа № 812/1689/18
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

12 липня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1689/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2018 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області, з урахуванням уточненого позову (а.с.31-34), з такими вимогами:

- визнати неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України в Попаснянському районі Луганської області щодо відмови ОСОБА_2 у зарахуванні до пільгового стажу періоду навчання з 01.09.1983 по 10.01.1987, періоду служби у лавах ОСОБА_3 армії з 23.06.1988 по 10.05.1990, періоду роботи з 10.02.1987 по 04.06.1988 та з 27.08.1990 по 29.08.1997, та з 24.11.1997 по 23.02.2001, та в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до абз.1 п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування;

- скасувати рішення управління Пенсійного Фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 02.05.2018 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком ОСОБА_2;

- зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Попаснянському районі зарахувати ОСОБА_2 до його пільгового стажу періоду навчання з 01.09.1983 по 10.01.1987, періоду служби у лавах ОСОБА_3 армії з 23.06.1988 по 10.05.1990, періоду роботи з 10.02.1987 по 04.06.1988, з 27.08.1990 по 29.08.1997, та з 24.11.1997 по 23.02.2001 та повторно розглянути заяву позивача від 23.04.2018 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до абз. 1 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням цього пільгового стажу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що трудова книжка, військовий квиток та диплом позивача містять належним чином здійснені записи щодо його роботи у вищевказані періоди на підприємствах, службу у лавах ОСОБА_3 армії та підтверджують факт навчання позивача. Натомість, рішенням Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі від 02 травня 2018 року в призначені пенсії позивачу відмовлено у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Ухвалою суду від 20 червня 2018 року провадження у справі за даним адміністративним позовом було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 12 липня 2018 року (а.с. 1-2).

Представник позивача та позивач у судове засідання не прибули про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с. 57).

Представник відповідача у судове засідання не прибув про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином суду, надав відзив на позовну, у якому розгляд справи просив проводити без його участі заяву (а.с. 37-38). В обґрунтування відзиву зазначено, що позивач на час звернення має страховий стаж роботи 32 роки 09 місяців 05 днів. Згідно записів трудової книжки позивача, останній працював на шахті «Пролетарська» в/о «Стахановвугілля» з 10.02.1987 по 04.06.1988 підземним електрослюсарем, з 27.08.1990 по 29.08.1997, з 24.11.1997 по 23.02.2001 електрослюсарем підземним дільниці ЕМО. Записи трудової книжки не містять повної інформації про роботу на пільгових умовах в якості підземного електрослюсаря на шахті «Пролетарська» в/о «Стахановвугілля».

До пільгового стажу не зараховано період роботи на шахті «Пролетарська» в/о «Стахановвугілля» з 10.02.1987р. по 04.06.1988р.- підземним електрослюсарем, з 27.08.1990р. по 21.08.1992р.-електрослюсарем підземним на дільниці ЕМО в звязку з відсутністю пільгових довідок які уточнюють пільговий характер роботи, з 22.08.1992 по 29.08.1997р. та з 24.11.1997р. по 23.02.2001р.- електрослюсарем підземним на дільниці ЕМО в звязку з відсутністю довідок, які уточнюють пільговий характер роботи та атестації робочого місця. Зарахувати періоди роботи з 01.01.1999 по 31.12.2000 на підставі інформації по спецстажу, яка міститься у індивідуальних відомостях про застраховану особу Пенсійного фонду України (Форма ОК5) не можливо, оскільки електрослюсарі дільниці ЕМО працюють, як під землею так і на поверхні, підприємство надає довідки про кількість спусків встановлених по графіку та фактично здійснених особою для визначення права на призначення пенсії. Зарахувати до пільгового стажу проходження строкової служби у лавах ОСОБА_3 СРСР також не має правових підстав.

На підставі вищевикладеного представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини девятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки позивача серії БТ-ІІ № 2001830 від 10.02.1987 ОСОБА_2 у періоди з 01.09.1983 по 10.01.1987 навчався в середньому професійно-технічному училищі № 59 за професією підземний електрослюсар; з 10.02.1987 по 04.06.1988 працював на посаді електрослюсар підземний з повним робочим днем під землею у шахті «Пролетарська» виробничого обєднання «Стахановвугілля», був звільнений у звязку з призивом до лав ОСОБА_3 армії; з 22.06.1988 по 14.05.1990 проходив службу у лавах ОСОБА_3 армії; з 27.08.1990 по 29.08.1997 працював на посаді підземного електрослюсаря з повним робочим днем під землею на дільниці ЕМО у шахті «Пролетарська» виробничого обєднання «Стахановвугілля»; з 24.11.1997 по 23.02.2001 працював на посаді підземного електрослюсаря з повним робочим днем під землею на дільниці ЕМО у шахті «Пролетарська» виробничого обєднання «Стахановвугілля» (а.с. 9-11, 45-48).

23 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області із заявою про призначення пільгової пенсії (а.с. 18, 43).

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 02.05.2018 було відмовлено ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. В обґрунтування відмови зазначено, що позивач на час звернення має страховий стаж роботи 32 роки 09 місяців 05 днів. Згідно записів трудової книжки позивача, останній працював на шахті «Пролетарська» в/о «Стахановвугілля» з 10.02.1987 по 04.06.1988 підземним електрослюсарем, з 27.08.1990 по 29.08.1997, з 24.11.1997 по 23.02.2001 електрослюсарем підземним дільниці ЕМО. Записи трудової книжки не містять повної інформації про роботу на пільгових умовах в якості підземного електрослюсаря на шахті «Пролетарська» в/о «Стахановвугілля». До пільгового стажу не зараховано період роботи на шахті «Пролетарська» в/о «Стахановвугілля» з 10.02.1987р. по 04.06.1988р.- підземним електрослюсарем, з 27.08.1990р. по 21.08.1992р.-електрослюсарем підземним на дільниці ЕМО в звязку з відсутністю пільгових довідок які уточнюють пільговий характер роботи, з 22.08.1992 по 29.08.1997р. та з 24.11.1997р. по 23.02.2001р.- електрослюсарем підземним на дільниці ЕМО в звязку з відсутністю довідок, які уточнюють пільговий характер роботи та атестації робочого місця. Зарахувати періоди роботи з 01.01.1999 по 31.12.2000 на підставі інформації по спецстажу, яка міститься у індивідуальних відомостях про застраховану особу Пенсійного фонду України (Форма ОК5) не можливо, оскільки електрослюсарі дільниці ЕМО працюють, як під землею так і на поверхні, підприємство надає довідки про кількість спусків встановлених по графіку та фактично здійснених особою для визначення права на призначення пенсії. Період з 01.01.2001 по 23.02.2001 не підтверджується як пільгова робота інформацією, що міститься в індивідуальних відомостях про застраховану особу Пенсійного фонду України (а.с. 23, 40-41).

Отже, спірним питанням у даній справі є зарахування зазначених вище у рішенні відповідача від 02.05.2018 періодів роботи позивача до спецстажу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно із п. а ч. 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку:

45 років - по 31 березня 1970 року включно;

45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року;

46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року;

46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року;

47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року;

47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року;

48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року;

48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року;

49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року;

49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року;

50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування":

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 2. ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування,» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Проведення атестації робочих місць за умовами праці регулюється Порядком про проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі Порядок № 442).

Відповідно до пункту першого Порядку № 442, атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Пунктом 2 Порядку № 442 визначено, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 442, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на пять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Пунктом 10 Порядку № 442 передбачено, що результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (36-2003-п ) (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" регулюється Порядком застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (36-2003-п ) (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 383, атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Згідно із підпунктом 4.1 пункту 4 Порядку № 383, зазначена постанова (442-92-п) набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Відповідно до підпункту 4.2 пункту 4 Порядку № 383, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Згідно із підпунктами 4.4 та 4.5 пункту 4 Порядку № 383, якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Тобто, аналізуючи норми вищенаведеного законодавства до пільгового стажу ОСОБА_2 повинен бути зарахований період роботи із шкідливими умовами праці на до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць.

Крім того, оскільки вперше атестація робочих місць за умовами праці була проведена після 21.08.1997, відповідно до підпунктів 4.4 та 4.5 пункту 4 Порядку № 383, до пільгового стажу ОСОБА_2 повинен бути зарахований весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років, тобто весь спірний період.

Стосовно посилань відповідача, щодо не надання позивачем уточнюючих довідок підприємства, суд зазначає наступне.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Пунктом 20 зазначеного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. В довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, довідки мають надаватися в разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період.

Відповідно до записів у трудових книжках позивача підтверджено зайнятість на посаді, яка надає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. а ч. 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у спірні періоди.

Враховуючи вищенаведене, посилання відповідача на те, що для підтвердження пільгового стажу зпозивач повинен був надати уточнюючі довідки підприємства є необґрунтованими та безпідставними.

Також посилання відповідача на те, що підтвердження періоду роботи в якості підземного електрослюсаря участка ЕМО позивач повинен був надати первинні документи, підтвердити довідкою про спуски-виїзди в шахту, випискою з наказу на прийом в якості учня підземного та оплатою праці за підземною тарифною ставкою, випискою з наказу про направлення на навчання підземного електрослюсаря є необґрунтованими та безпідставними.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем підтверджено зайнятість на посаді, яка надає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. а ч. 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у спірні періоди.

Крім того, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд дійшов висновку про обрання належного способу захисту порушеного права шляхом визнання неправомірним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 02.05.2018 «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_2, та зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_2 періоди роботи з 10.02.1987 по 04.06.1988, з 27.08.1990 по 29.08.1997, та з 24.11.1997 по 23.02.2001.

Таким чином, позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Позивачем при подачі позову був сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн., про що суду надано квитанцію № 0.0..1 від 13.06.2018 року (а.с. 3).

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 32, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 02.05.2018 «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_2.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області призначити пенсію ОСОБА_2 з дати звернення з заявою про призначення пенсії, зарахувавши до пільгового стажу ОСОБА_2 періоди роботи з 10.02.1987 по 04.06.1988, з 27.08.1990 по 29.08.1997, та з 24.11.1997 по 23.02.2001.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (ідентифікаційний код юридичної особи 21792608, місцезнаходження юридичної особи: 93300, Луганська обл., Попаснянський район, місто Попасна, вулиця Шкільна, будинок 2) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: 93290, Луганська область, Попаснянський район, смт. Нижнє-1, вул. Нова, 7) судовий збір у розмірі 352,40 грн (триста пятдесят дві гривні 40 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_4