Справа № 9901/682/18
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 липня 2018 року

Київ

справа №9901/682/18

адміністративне провадження №П/9901/682/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Бевзенка В.М., перевіривши позовну заяву судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання незаконними дій, бездіяльності та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подано адміністративний позов до Верховного Суду як суду першої інстанції, в якому позивач просить:

- визнати незаконними дії, бездіяльність та акти Вищої ради правосуддя та її Другої дисциплінарної палати, з підстав, що зазначені в пунктах 15, 16, 17, 18, 19, 22, 23, 24, 25, 26, 30, 31, 32, цієї скарги та такими, що порушують права ОСОБА_1, передбачені статтею 126 Конституції України, статтею 6 Закону України «Про судоустрій та статус судді» №1402-VIII від 02.06.2016, статтею 33, частиною четвертою статті 42, частинами 7, 8, 10, 11 статті 51 Закону України «Про Вищу раду правосуддя»;

- визнати, що, в своїй сукупності, порушення допущені Вищою радою правосуддя та її Другою дисциплінарною палатою під час провадження у дисциплінарній справі щодо судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 свідчать про те, що взагалом процедура звільнення ОСОБА_1 не відповідала основним вимогам процесуальної справедливості та не забезпечила можливості скористатися необхідними гарантіями, на які вона мала право як суддя, що становить посягання на незалежність судової влади. А тому ці порушення привели і до порушення її прав передбачених пунктом (с) статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права («Право на рівність перед судами та трибуналами та на справедливий судовий розгляд») у поєднанні з пунктом першим статті 14, а також прав передбачених частиною першою статті 6 в сукупності із статтею 8 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

- скасувати рішення Вищої ради правосуддя від 05 червня 2018 року за результатами розгляду скарги судді ОСОБА_1 на рішення Другої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 19 лютого 2018 року №526/2дп/15-18 про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ ОСОБА_1 та застосування до неї дисциплінарного стягнення у виді подання про звільнення судді з посади;

- вказати Вищій раді правосуддя на необхідність закриття дисципланарної справи №2282/2дп/15-17 щодо судді ОСОБА_1 на підставі пункту 4 частини першої статті 45 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», оскільки суть скарги ОСОБА_1 на підставі якої і було порушено цю дисциплінарну справу зводиться лише до її незгоди із судовими рішеннями.

Вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі згідно із статтею 171 Кодексу адміністративного судочинства України, з'ясовано наступне.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Позивачем у своїй позовній заяві не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта.

Частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В силу частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом статті 22, статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України Верховний Суд як суд першої інстанції уповноважений розглядати справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Частиною сьомою статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що на рішення Вищої ради правосуддя, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Дисциплінарної палати, може бути подана скарга до Великої Палати Верховного Суду. Така скарга розглядається за правилами касаційного провадження, встановленими цим Кодексом.

В силу вказаних норм Кодексу адміністративного судочинства України Верховний Суд як суд першої інстанції має повноваження на розгляд чітко визначеної категорії адміністративних справ.

В силу пункту 4 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Звертаючись до Верховного Суду з вимогами про визнання незаконними дій, бездіяльності та актів Вищої ради правосуддя позивачем не зазначено, які саме дії, бездіяльність та акти відповідача порушують її права, за захистом яких вона звернулася до суду з цим позовом.

Відповідно до частини першої, другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України, таку позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених вище недоліків шляхом приведення тексту позовної заяви у відповідність до названих норм Кодексу.

Керуючись статтями 160-161, 169, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання незаконними дій, бездіяльності та скасування рішення залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й не оскаржується.

Суддя В.М.Бевзенко