Справа № 820/2071/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Бадюков Ю.В.

03 липня 2018 р. Справа № 820/2071/18

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Гуцала М.І. , Бенедик А.П.

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «СОСОНІВКА-АГРО» на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16 травня 2018 року, прийняту за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 про заміну первинного позивача належним позивачем у справі № 820/2017/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «СОСОНІВКА-АГРО» про скасування рішення державного реєстратора, -

встановила:

23.03.2018 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом, яким просить скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 від 14.12.2016 року індексний номер 32926779 про державну реєстрацію іншого речового права права оренди земельної ділянки відповідно до додаткової угоди від 07.10.2015 року до Договору оренди земельної ділянки від 25.03.2008 року, зареєстрованого 06.05.2008 року за № 91, кадастровий номер :01:000:0457, площею 5,3482 гектарів строк дії 30 років.

16.05.2018 року представником позивача ОСОБА_1 подано клопотання про заміну позивача ОСОБА_2 на ОСОБА_1, у звязку із набуттям ним прав власника земельної ділянки за договором міни за реєстровим № 1095 від 12.04.2018 року, укладеного із ОСОБА_2, а останню залучити в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Зазначає, що на даний час право володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою кадастровий номер :01:000:0457, площею 5,3482 гектарів належить іншій особі - ОСОБА_1

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 року клопотання представника позивача ОСОБА_4 задоволено наступним чином:

Замінено позивача у справі № 820/2071/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «СОСОНІВКА-АГРО» (подалі СТОВ «СОСОНІВКА-АГРО») про скасування рішення державного реєстратора з позовом ОСОБА_2 на ОСОБА_1

Залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2

Суд визначився, що підставами для процесуального правонаступництва можуть бути й інші випадки заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, окрім загальноприйнятих як-от: смерть фізичної особи або оголошення її померлою, ліквідація органу чи посади, звільнення з посади чи інше припинення повноважень посадової особи субєкта владних повноважень, припинення юридичної особи будь-яким шляхом, заміна кредитора чи боржника у зобовязанні.

Оскільки питання скасування рішення державного реєстратора у спірних правовідносинах може вплинути на права, свободи, інтереси або обов'язки ОСОБА_2І, суд вважав необхідним залучити останню в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача на підставі ч. 2 ст. 49 КАС України.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору СТОВ «СОСОНІВКА-АГРО», посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, порушення судом норм процесуального права та без повного і всебічного зясування обставин у справі, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 року, та відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1

Скаржник зазначає, що судом здійснено заміну позивача в порядку процесуального правонаступництва в адміністративній справі, яка не допускає процесуального правонаступництва позивача, так як містить ознаки виключної індивідуальності.

Судом не дотримано таку підставу для процесуального правонаступництва як характер відносин щодо яких виник спір, який у цьому випадку є саме публічно- правовим. Підстави позову тісно повязані із особою позивача. Судом порушено приписи КАС України щодо застосування статей 48 та 52, викривлено обставини про предявлення клопотання про заміну позивача щодо того, хто звернувся з таким клопотанням, представником якої особи воно було подано та підтримано.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга СТОВ «СОСОНІВКА-АГРО» підлягає задоволенню, оскаржуване судове рішення скасуванню, а у задоволенні клопотання ОСОБА_1 слід відмовити, з наступних підстав.

За приписами статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (частина перша статті 308).

Згідно із ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 відповідно до Порядку виділення земель встановленого Законом України від 05.06.2003 року № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» на підставі розпорядження Нововодолазьскої РДА Харківської області від 29.09.2005 року № 369 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку, який посвідчує, що вона є власником земельної ділянки, площею 5,3482 га, кадастровий номер :01:000:0457, яка надана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 19-20).

Судом установлено, що 25.03.2008 року між позивачем ОСОБА_2 та СТОВ «СОСОНІВКА-АГРО» був укладений договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:000:0457, термін дії якого, як це зазначає позивач, додатковою угодою від 07.10.2015 року змінено.

Повідомляючи суд по те, що вона не мала наміру змінювати термін дії договору оренди і не підписувала додаткову угоду від 07.10.2015 року, позивач ОСОБА_2 просить суд скасувати рішення державного реєстратора відповідача у справі від 14.12.2016 року про державну реєстрацію іншого речового права права оренди земельної ділянки відповідно до додаткової угоди від 07.10.2015 року.

Згідно із ст. 715 ЦК України за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар (ч. 1 ст. 715).

Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін (ч. 2 ст. 715).

Договором може бути встановлена доплата за товар більшої вартості, що обмінюється на товар меншої вартості (ч. 3 ст. 715).

Право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов'язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 4 ст. 715).

Пунктом 15 ОСОБА_5 ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Земельного кодексу України встановлено, що до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2019 року, не допускається:

а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб;

б) купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами «а» та «б» цього пункту, запроваджується за умови набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2019 року, в порядку, визначеному цим Законом.

Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами «а» та «б» цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення).

12.04.2018 року приватним нотаріусом ХМНО посвідчений договір міни, за умовами якого ОСОБА_1 поміняв належно йому право власності на земельну ділянку, площею 0,0500 га, кадастровий номер :01:000:0882, з ОСОБА_2 на належне їй право власності на земельну ділянку, площею 5,3482 га, кадастровий номер :01:000:0457.

16.05.2018 року до Харківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про заміну сторони у справі, якою заявник просив замінити позивача у справі ОСОБА_2 на правонаступника його, ОСОБА_1, посилаючись на те, що відповідно до договору міни від 12.04.2018 року право власності на земельну ділянку, площею 5,3482 га, кадастровий номер :01:000:0457, зареєстровано за ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої сторони у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обовязкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обовязкові для особи, які він замінив.

Колегія суддів зазначає, що за нормами ЦК України підставами виникнення (набуття) права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини.

Право власності може набуватися різними способами, які поділяються на дві групи: первинні, тобто такі, що не залежать від прав попереднього власника на майно, та похідні, за яких право власності на майно переходить до власника від його попередника в порядку правонаступництва.

Згідно з нормами ЦК України до похідних способів набуття права власності належать, зокрема, - на підставі правочинів (ст. 334 ЦК України).

Похідними способами набуття права власності зазвичай є різні договори: купівлі-продажу, міни, дарування, ренти, оренди з викупом, а також спадкування майна або правонаступництво щодо майна юридичних осіб чи публічно-правових утворень.

Загальною ознакою похідного способу набуття права власності є правонаступництво, тобто перехід права власності від одних осіб до інших. Таким чином, підстава набуття права власності в одних осіб є одночасно підставою для припинення права власності в інших осіб і навпаки. Отже, важливе значення у таких випадках має визначення моменту, коли до набувача майна переходить право власності.

Колегія суддів зауважує, що обмін - це не лише двостороння передача благ, послуг, грошей, речей (у тому числі, нерухомого майна), а й передання прав на власність.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що чинне законодавство не передбачає такої правової підстави для землекористування як обмін правами на земельні ділянки. Речові права на земельну ділянку виникають після державної реєстрації, а правочин з обміну правами не може бути підставою для переходу речових прав.

Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», зокрема ст. 14 передбачено, що у разі, якщо власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виявляє бажання використовувати належну йому земельну ділянку самостійно, він може обміняти її на іншу земельну ділянку на межі цього або іншого масиву. Обмін земельними ділянками здійснюється за згодою їх власників відповідно до закону та посвідчується нотаріально. Пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону зобовязано Кабінет Міністрів України розробити рекомендації щодо обміну земельними ділянками, одержаними власниками земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

За правовим висновком Верховного суду України, викладеним у в постанові від 11.02.2015 року у справі № 6-5цс15, - обміненими можуть бути тільки земельні ділянки за схемою «пай на пай».

Колегія суддів зазначає, що відповідно до запису № 25685362 від 12.04.2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, - ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 5,3482 га, кадастровий номер :01:000:0457.

Частиною 2 ст. 43 КАС України визначено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обовязки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

За відсутності в укладеному між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договорі міни правами на земельні ділянки, що виділені їм в натурі, визначення про дотримання умов ст. 14 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 та допуску його до участі у справі у порядку процесуального правонаступництва (ст. 52 КАС України) у якості позивача.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав вважати ОСОБА_1 правонаступником ОСОБА_2, а відтак про необхідність відмови у задоволені клопотання ОСОБА_1 про заміну сторони у справі в порядку процесуального правонаступництва.

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині &? ; &?д; є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справами та неправильне застосування норм матеріального права (пункти перший і четвертий частини першої статті 317 КАС України).

На підставі наведеного, керуючись статтями 292, 293, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «СОСОНІВКА-АГРО» задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16 травня 2018 року скасувати.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1, - відмовити.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_6
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_7 ОСОБА_8

Постанова у повному обсязі складена і підписана 13 липня 2018 року.