Справа № 820/4729/18
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

12.07.2018 р. справа №820/4729/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за процедурою письмового провадження справу за позовом

ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
про1) визнання протиправною бездіяльності ГУПФУ в Харківській області щодо не здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1), з 01.01.2016 р. як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23.12.2015 р. №900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статтями 51, 63 Закону України від 9.04.1992 р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 06.06.2017 р. за №100/31338- про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з розрахунку основного розміру пенсії 77% від грошового забезпечення (вислуга років 29 років); 2) зобов'язання ГУПФУ в Харківській області (, 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3-й під., 2-й пов.) перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1), з 01.01.2016 р. як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23.12.2015 р. №900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статтями 51, 63 Закону України від 9.04.1992 р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 06.06.2017 р. за №100/31338- про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з розрахунку основного розміру пенсії 77% від грошового забезпечення (вислуга років 29 років); 3) встановлення судового контролю за виконанням рішення, зобов'язавши ГУПФУ в Харківській області подати по суду у місячний строк після набрання чинності рішення, звіту про його виконання, -

встановив:

Матеріали позову надійшли до суду 19.06.2018 р.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що громадянин має право на перерахунок пенсії у звязку із збільшенням розміру грошового забезпечення працюючого на відповідній посаді публічного службовця-поліцейського, але відповідне письмове звернення до тероргану ПФУ залишено без задоволення.

Відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що відсутні умови для проведення перерахунку розміру призначеної пенсії та виплаті підвищеного розміру пенсії, адже погашення заборгованості по виплаті пенсії за 2016-2017 р.р. буде проведено у терміни та спосіб, визначені постановою КМУ від 21.02.2018 р. №103.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи незмінність завдання адміністративного судочинства згідно з ч. 1 ст. 1 та ч. 4 ст. 242 КАС України незалежно від категорії спору, імперативно встановлену законодавцем мету адміністративного судочинства у вигляді захисту прав та інтересів невладного суб'єкта, зміст та характер спірних правовідносин, обсяг доказів, котрі повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній письмовими документами.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов'язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що позивач є особою, котрій пенсія призначена у порядку Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" як колишньому працівникові органів внутрішніх справ України, знаходиться на обліку як пенсіонер в ГУ ПФУ в Харківській області.

Відносно позивача була складена довідка ліквідаційної комісії ГУМВСУ в Харківській області №100/31338- про розмір грошового забезпечення з 01.01.2016 р. за прирівняною посадою відповідного поліцейського. Згадана довідка була передана до тероргану ПФУ. Рішення про перерахунок пенсії за період 01.01.2016р.-31.12.2017р. або про відмову у проведенні такого перерахунку владний субєкт не приймав.

Перевіряючи відповідність закону вчиненого владним субєктом у даному спорі діяння управлінського характеру, суд відмічає, що правовідносини з приводу соціального захисту громадянина шляхом одержання коштів як виплат за пенсією унормовані як приписами загальних норм права, до яких належать положення ст.46 Конституції України, ст.25 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Закону України Про пенсійне забезпечення, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", так і спеціальних норм права, до яких у даному випадку відносяться положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з ч.4 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Суд зауважує, що положення наведеної норми закону містять відмінне від загального правило проведення перерахунку пенсії.

Так, у силу приписів загальних норм права (ст.ст.84, 99 Закону України Про пенсійне забезпечення та ст.ст.44, 45 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування) перерахунок розміру вже призначеної пенсії за загальним правилом відбувається за письмовою заявою самого пенсіонера. При цьому, заява особи є приводом для початку процедури вирішення владним суб'єктом питання про перерахунок пенсії, а подія збільшення розміру оплати праці є фактичною підставою для проведення перерахунку пенсії.

Натомість, за механізмом ч.4 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (який деталізований нормами Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008р. №45; далі за текстом Порядок №45), Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (затвердженого постановою правління ПФУ від 31.01.2007р. №3-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.02.2007р. за №135/13402), далі за текстом Порядок №3-1) рішення тероргану ПФУ про перерахунок розміру вже призначеної пенсії приймається як за матеріалами повідомлень органів проходження публічної служби (органів видачі довідок про розмір грошового забезпечення), так і за матеріалами власних особистих письмових заяв пенсіонерів. Отже, і у даному випадку також діє раніше згадане судом правило, згідно з яким особиста заява особи або надходження матеріалів від органу проходження служби є приводом для початку процедури вирішення питання про перерахунок пенсії, а подія збільшення розміру оплати праці за прирівняною посадою є фактичною підставою для проведення перерахунку пенсії. Але у даному випадку перерахунок пенсії здійснюється не з дати звернення особи чи надходження матеріалів від органу проходження публічної служби, а з дати збільшення розміру оплати праці діючого поліцейського.

Наявними у справі документами підтверджено, що у спірних правовідносинах згадана вище подія надходження до тероргану ПФУ матеріалів про збільшення розміру оплати праці за прирівняною посадою мала місце до набрання чинності постановою КМУ від 21.02.2018 р. №103.

Таким чином, судом встановлений факт виникнення у владного субєкту приводу для реалізації управлінської функції з приводу прийняття рішення стосовно визначення нового розміру пенсії. Факт підвищення рівня оплати праці робітника за прирівняною посадою унаслідок прийняття рішення Урядом України також визнається судом підтвердженим (постанови КМУ від 11.11.2015 р. №988 та від 18.11.2015р. №947).

До матеріалів справи владним субєктом не подано доказів прийняття відповідного письмового рішення з питання визначення нового розміру пенсії по строку відповідно до ст.82 Закону України Про пенсійне забезпечення та ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", положення котрих можуть бути поширені на спірні правовідносини за аналогією закону (ч.6 ст.7 КАС України).

Викладене зумовлює визнання судом неспроможним доводу відповідача про здійснення перерахунку пенсії згідно з виданими у березні 2018 року довідками про розмір грошового забезпечення, позаяк у спірних правовідносинах подія надходження до управління ПФУ довідки про розмір грошового забезпечення від 25.05.2017 р. мала місце до набрання чинності постановою КМУ від 21.02.2018 р. №103, і була приводом для початку процедури вирішення питання про перерахунок пенсії, чого у спірних правовідносинах здійснено не було.

Вказаний стан практичної реалізації відповідачем владної управлінської функції у справі соціального забезпечення громадян у даному конкретному випадку суперечить закону, позаяк після закінчення строку на прийняття рішення по суті заяви має місце бездіяльність відповідача і за відсутності як правових підстав для цього, так фактичних виправдань вчинення ГУПФУ такого діяння внаслідок нездоланного впливу непереборного фактору така бездіяльність підлягає кваліфікації як протиправна.

Оскільки у спірних правовідносинах діє спеціальне правило, відповідно до якого пенсіонер первісно набуває право на перерахунок пенсії не з моменту звернення до тероргану ПФУ, а з моменту настання події підвищення грошового забезпечення особи за прирівняною посадою у залежності від дотримання процедури згідно з Порядком №45 та Порядком №3-1 і протягом тривалого періоду часу законодавство з приводу відповідності посад в органах і підрозділах системи МВС України посадам в органах та підрозділах Національної поліції України характеризувалось суперечливістю та неоднозначністю, то суд з урахуванням змісту ч.2 ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визнає право позивача на перерахунок пенсії з 01.01.2016 р.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний субєкт не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України.

Натомість факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах у галузі справи соціального забезпечення в частині не вирішення питання про перерахунок пенсії знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом, що є визначеною процесуальним законом обставиною для задоволення заявлених вимог в частині визнання протиправною бездіяльності владного субєкта з приводу неприйняття рішення про перерахунок пенсії за конкретною довідкою про розмір грошового забезпечення та обтяження владного субєкта обовязком провести перерахунок пенсії за конкретною довідкою про розмір грошового забезпечення.

З огляду на рішення Верховного Суду від 15.02.2018р. по справі №820/6514/17 (Пз/9901/8/18), окружний адміністративний суд, незважаючи на власні мотиви та обставини справи, вважає за можливим обтяжити владний субєкт також і обовязком провести виплати за перерахованою пенсією з урахуванням вже переданих у власність громадянина коштів як платежів за пенсією у спірний період.

Стосовно посилання владного субєкта на постанову КМУ від 21.02.2018р. №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі за текстом Постанова №103), суд зазначає, що ця постанова була офіційно оприлюднена 24.02.2018р. в Урядовому курєрі за №39, а відтак, за загальним правилом та у силу ст.58 Конституції України не має зворотної дії у часі.

Довідка про підвищений розмір оплати праці за прирівняною посадою була видана у 2017 р., тобто до дати набрання чинності згаданою постановою КМУ.

Суд відмічає, що запроваджений законодавцем механізм перерахунку пенсій, призначених у порядку Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за процедурою згідно з Порядком №45 та Порядком №3-1, як правило, виключає особисту участь фізичної особи - громадянина у процесі такого перерахунку.

При цьому, довідка про розмір підвищеного грошового забезпечення (рівно як і відповідна постанова КМУ, письмове звернення центрального органу виконавчої влади у сфері проходження особою публічної служби до ПФУ з приводу проведення перерахунку, письмові звернення ПФУ до управлінь ПФУ в областях з приводу складання списків на перерахунок, складені управліннями ПФУ в областях списки осіб для перерахунку) є одним із документів, поява якого безумовно розпочинає процедуру перерахунку пенсії.

Таким чином, процедура перерахунку пенсії позивача за 01.01.2016р.-31.12.2017р. була розпочата до набрання чинності постановою КМУ від 21.02.2018р. №103, а відтак, має бути і завершена за тими правилами, котрі існували на момент її початку, адже норми Порядку №45 у редакції постанови КМУ від 13.02.2008р. №45 є більш сприятливими для громадянина порівняно з нормами Порядку №45 у редакції постанови КМУ від 21.02.2018р. №103

Стосовно доводу владного субєкта про відкликання раніше виданої довідки про розмір грошового забезпечення працюючого робітника, суд відмічає, що згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки законом відповідних повноважень з приводу відкликання, анулювання чи припинення в інший спосіб юридичної дії виданих довідок про розмір грошового забезпечення працюючого робітника жодним особам не надано, то суд вважає, що такі дії владних субєктів знаходяться поза межами ч.2 ст.19 Конституції України, а відтак, не створюють жодних правових наслідків.

Суд також вважає, що видана за належною формою довідка про розмір грошового забезпечення працюючого робітника може бути відхилена терорганом ПФУ виключно у разі виявлення та підтвердження факту недостовірності даних цього документа.

При цьому, суд відмічає, що подія видачі довідки про розмір грошового забезпечення працюючого робітника входить до кола підстав, з появи яких розпочинається процедура перерахунку пенсії.

Відтак, триваюча процедура перерахунку пенсії має бути завершена за тими правилами, котрі були встановлені на момент її початку.

Розглядаючи справу, суд наголошує, що абз.1 п.3 Постанови №103 передбачено перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015р. №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (Офіційний вісник України, 2015 р., №96, ст.3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Згідно з абз.2 п.3 Постанови №103 виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року; з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

З положень викладеної норми Постанови №103 вбачається, що, по-перше, базою для перерахунку пенсії є виключно складові оплати праці діючого поліцейського за аналогічної (прирівняною) посадою без збереження тих складових грошового забезпечення працівників МВС України, котрі раніше брались до розрахунку при обчисленні розміру пенсії у звязку з виходом у відставку, а по-друге, перерахунок має бути проведений без конкретизації дати (тобто можливий протягом усього 2018р.), але станом на 01.01.2018р.

Окрім того, з положень викладеної норми Постанови №103 витікає, що обовязок здійснення платежів на погашення утворених різниць в пенсії виникає у терорганів ПФУ лише з 01.01.2019р., проте не раніше від виділення коштів на їх фінансування.

Між тим, вирішуючи спір, суд зважає, що згідно з ч.2 ст.85 Закону України Про пенсійне забезпечення виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлені строки, але не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 ст.52 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Таким чином, усіма переліченими вище законами України з приводу виплати пенсій встановлені інші строки набуття громадянами у власність коштів за пенсією, ніж визначені постановою КМУ №103.

Відтак, пріоритет при вирішенні спору має бути наданій приписам перелічених законів як нормам права вищої юридичної сили.

Окрім того, зважаючи на мотиви рішення Верховного Суду від 15.02.2018р. по справі №820/6514/17 (Пз/9901/8/18), рішення Європейського суду з прав людини у справах Кечко проти України (заява №63134/00), Серков проти України (заява № 39766/05), Щокін проти України (заяви № 23759/03 та № 37943/06), які відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах з 24.02.2018р. має місце втручання у право особи на мирне володіння майном у розумінні ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

До такого висновку суд доходить, насамперед, з причини не визначення у Постанові №103 чіткого та передбачуваного поза розумним сумнівом у часі моменту виконання обовязку із здійснення платежу по виплаті належної громадянину на праві приватної власності частини протиправно недоплаченої пенсії.

Загальновідомими у розумінні ч. 3 ст. 78 КАС України суд визнає ті обставини, що кошти на фінансування цих платежів не були виділені Державою протягом 2016-2017 р.р.

Тому відкладення непроведених з вини Держави платежів на період 2019-2020р.р. і поставлення цих платежів остаточно у залежності від наявності відповідного фінансування, суд не може визнати ані законним, ані легітимним, ані пропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном.

Додатково до викладеного суд також вважає, що норми Постанови №103 не можуть змінювати правового регулювання тих правовідносин, котрі вже склались у часі до моменту набрання законної сили згаданим актом права, і слугувати виправданням допущеному терорганом ПФУ зволіканню у формі бездіяльності при вирішенні питання про проведення перерахунку пенсії.

Під час розгляду справи суд не може оминути і той факт, що позивачу первісно була призначена пенсія у розмірі 77% від базової арифметичної величини розміру грошового утримання.

Системно проаналізувавши як приписи загальних актів права з питання визначення розміру призначеної пенсії, а саме: Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", так і спеціальних актів права, до яких належать Закон України «Про державну службу», Закон України Про службу в органах місцевого самоврядування», Закон України «Про прокуратуру», Закон України «Про Національну поліцію», Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", також інших актів законодавства з питань визначення розміру пенсії, суд доходить висновку, що в усіх без виключення випадках законодавцем застосовується стала та незмінна юридична конструкція, котра полягає у первісному обчисленні базового розрахункового показника майбутньої пенсії грошового виразу загальної суми коштів як плати за виконану роботу. До цього показника включаються чітко визначені законом складові, котрі у свою чергу можуть обраховуватись у відсотковому значенні, тобто у процентах від іншого показника. Але при цьому, юридичне значення має не такий відсоток, а виключно остаточно розрахована сума складової оплати праці. До розрахованого базового показника застосовується передбачений законом умовний арифметичний розмір пенсії у відсотковому відношенні до загальної величини оплати праці за певний період трудової діяльності. Суд вважає, що саме означений показник - умовний арифметичний розмір пенсії і є тією сталою незмінною величиною, на котру прямо поширюється дія приписів ст.22 Конституції України і який не може зазнавати зменшення навіть у разі запровадження нового законодавства. За допомогою умовного арифметичного розміру пенсії розраховується і абсолютний арифметичний розмір пенсії, який складає певну грошову суму. Таким чином, у подальших процедурах перерахунку розміру пенсії владний субєкт не може зачіпати саме умовного арифметичного розміру пенсії.

З огляду на викладене, владний субєкт повинен забезпечити сталість і незмінність означеного вище показника в 77 % від грошового утримання, позаяк ревізія раніше призначеного умовного розміру пенсії є втручанням у право особи на майно згідно з ст. 1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Підстав для встановлення судового контролю у порядку ст. 382 КАС України суд не знаходить.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (місцезнаходження 61022, Харківська область, місто Харків, пл. Свободи, буд.№5, Держпром, 3 підїзд, 2 поверх; ідентифікаційний код 14099344) з приводу неприйняття рішення стосовно перерахунку пенсії ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_1; місце проживання 62402, Харківська область, Харківський район, с. Рай-Оленівка, вул. Степова, буд. 2-А) із збереженням показника 77% від грошового утримання на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВСУ в Харківській області №100/31338- від 06.06.2017 р.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області (місцезнаходження 61022, Харківська область, місто Харків, пл. Свободи, буд.№5, Держпром, 3 підїзд, 2 поверх; ідентифікаційний код 14099344) провести з 01.01.2016 р. перерахунок пенсії ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_1; місце проживання 62402, Харківська область, Харківський район, с. Рай-Оленівка, вул. Степова, буд. 2-А) із збереженням показника 77% від грошового утримання на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВСУ в Харківській області №100/31338- від 06.06.2017 р. та провести виплати за перерахованою пенсією з урахуванням вже переданих у власність громадянина коштів як платежів за пенсією у спірний період.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Розяснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя Сліденко А.В.