Справа № 804/7623/17
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 рокусправа № 804/7623/17
(суддя Захарчук-Борисенко Н.В., м. Дніпро)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді-доповідача ОСОБА_1

суддів: Іванов С.М. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року у справі № 804/7623/17 за позовом ОСОБА_2 до Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 17 листопада 2017 року звернулася до суду з позовом до Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області, згідно з яким просить:

- визнати бездіяльність відповідача щодо відмови в скасуванні реєстрації права власності на транспортний засіб DAEWOO LANOS 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 за ОСОБА_3 та поновлення реєстрації права власності за позивачем протиправною;

- зобов'язати відповідача скасувати державну реєстрацію права власності на транспортний засіб DAEWOO LANOS 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 за ОСОБА_3, проведену відповідачем 21.05.2016 року на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.02.2016 року у справі № 183/5819/14;

- зобов'язати відповідача поновити державну реєстрацію права власності на транспортний засіб DAEWOO LANOS 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 за позивачем.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.11.2016 року скасовано рішення судів згідно з якими було визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля та витребувано зазначений автомобіль з чужого незаконного володіння ОСОБА_2, а отже відповідач зобов'язаний скасувати реєстраційний запис про реєстрацію прав власності за ОСОБА_4 та поновити реєстрацію права власності на автомобіль за позивачем.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року у задоволені адміністративного позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.11.2016 року у справі №183/5819/14 не містить припису про визнання ОСОБА_2 власником транспортного засобу, а тому не може бути підставою для перереєстрації права власності на зазначений вище транспортний засіб за позивачем.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповного зясування обставин справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає про те, що судом першої інстанції не зясовано предмет спору та як наслідок надано правову оцінку без урахування особливостей спірних відносин, крім того суд першої інстанції до спірних відносин застосував норми, які не регулюють спірні відносини.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, відповідач, зазначаючи про її необґрунтованість, просить у задоволені скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, та її представника які підтримали доводи апеляційної скарги, пояснення представника відповідача яка заперечувала щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 05 лютого 2016 року було винесено рішення у справі № 183/5819/14, у відповідності до якого позовні вимоги ОСОБА_4 було задоволено частково - визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «Део Ланос» 2007 року випуску, витребувано зазначений автомобіль на користь ОСОБА_4 з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 (а.с.13-18).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року зазначене судове рішення залишено без змін.

На підставі зазначених судових рішень відповідачем 21.05.2016 року було здійснено реєстрацію права власності на автомобіль DAEWOO LANOS, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1 за ОСОБА_3.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.11.2016 року скасовано рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року у справі № 183/5819/14, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд (а.с.10-12).

16 березня 2017 року позивач звернулася до відповідача з заявою про скасування реєстрації зазначеного вище транспортного засобу, здійсненої 21.05.2016 року за ОСОБА_3, та поновлення реєстрації права власності за ОСОБА_2.

Листом від 25.03.2017 №31/4/1242-Я-69 відповідач повідомив позивача, що скасувати реєстрацію від 21.05.2016 року автомобіля DAEWOO LANOS, куз. SUPTF69YD8W383385, номерний знак НОМЕР_3 на підставі наданої позивачем до ТСЦ-1242 копії ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 02.11.2016 року не є можливим, тому що рішення Новомосковського мїськрайсуду Дніпропетровської області від 05.02.2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.03.2016 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.8). Правомірність дій відповідача щодо відмови позивачу у скасуванні державної реєстрації права власності на транспортний засіб здійсненої на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2016 року та поновлення державної реєстрації права власності на цей автомобіль за позивачем на підставі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.11.2016 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх марок, типів і моделей, причепів, напівпричепів, мотокалясок та інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі - Порядок № 1388).

Відповідно до п. 8 цього Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників та документів, які підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін в реєстраційні документи.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори купівлі продажу, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; договори, укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів: договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортні засоби договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб'єкти господарювання, що здійснюють оптову та роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб'єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою; договір комісії між власником транспортного засобу і суб'єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб'єкт господарювання, які підписані від імені суб'єкта господарювання уповноваженою особою та скріплені печаткою (за її наявності), у разі продажу транспортних засобів суб'єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішеннями власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило па транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа па паперовому носії або електронна митна декларація, або видане органом доходів і зборів посвідчення про реєстрацію в уповноваженому органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Таким чином, наведеною нормою передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови надання власниками транспортних засобів, зокрема, документів, які підтверджують правомірність їх придбання, отримання, ввезення, митного оформлення, а також відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху.

Зазначеною нормою встановлено вичерпний перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, в тому числі надана власником копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи, в якості підстави для державної реєстрації за позивачем транспортного засобу - автомобіля DAEWOO LANOS, останнім відповідачу було надано копію ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.11.2016 року.

З наявної в матеріалах справи тексту ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.11.2016 року вбачається, що касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 5 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.10-12).

При цьому, резолютивна частина вищезазначеної ухвали суду не містить відомостей, які визнають позивача власником транспортного засобу, а отже не є документом, що підтверджує правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що відповідач правомірно відмовив позивачу у скасуванні реєстрації права власності на транспортний засіб DAEWOO LANOS 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 за ОСОБА_3 та поновленні реєстрації права власності за позивачем.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути уваги суду першої інстанції на те, що частиною 2 статті 49 КАС України передбачено, що у разі, якщо адміністративний суд при прийнятті позовної заяви, підготовці справи до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у справі, що розглядається є правомірність дій відповідача щодо відмови у скасуванні державної реєстрації права власності на автомобіль за ОСОБА_4, який не є стороною у справі, при цьому, враховуючи те, що автомобіль зареєстрований за ним, судове рішення у цій справі може вплинути на права і обов'язки ОСОБА_4, як нинішнього власника автомобіля.

Однак, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини та не залучив ОСОБА_4 до участі у розгляді цієї справи як третю особу, чим фактично позбавив останнього скористатися своїми процесуальними правами, зокрема надання пояснень чи заперечень з приводу предмету спору.

При цьому, слід зазначити, що суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями визначати та залучати до участі у справі третіх осіб, оскільки повноваження вищих судових органів стосовно перегляду судових рішень мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про ухвалення судом першої інстанції рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду та прийняття нової постанови, якою у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, пунктом 4 частини 1 статті 317, статтями 321, 322, 327, 328 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року у справі № 804/7623/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції, за наявності підстав передбачених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 12 липня 2018 року.

Повне судове рішення складено 13 липня 2018 року.

Головуючий В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко