Справа № 9901/680/18
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 липня 2018 року

Київ

справа №9901/680/18

адміністративне провадження №П/9901/680/18

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Смоковича М.І., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним і скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

03 липня 2018 року (дата, яку проштампував орган поштового зв'язку на конверті, в якому надійшов позов) ОСОБА_2 звернувся через свого представника ОСОБА_3 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - Комісія, ВККС) з вимогами:

визнати незаконним і скасувати рішення ВККС від 13 квітня 2018 року № 321/ко-18 про визнання судді Вернидубова Я.І. таким, що не підтвердив здатність здійснювати правосуддя у Дніпровському районному суді м. Києва (далі також - Рішення);

зобов'язати ВККС у пленарному складі вирішити питання щодо визнання ОСОБА_2 таким, що підтвердив здатність здійснювати правосуддя у Дніпровському районному суді м. Києва.

Разом із позовною заявою представник позивача - ОСОБА_3, подав, зокрема, заяву про поновлення процесуального строку звернення до адміністративного суду з вказаним позовом.

У цій заяві представник ОСОБА_3 зазначив, що за наслідками співбесіди 13 квітня 2018 року ОСОБА_2 повідомили про те, що він не відповідає займаній посаді судді Дніпровського районного суду м. Києва.

8 червня 2018 року представник позивача - ОСОБА_3 звернувся до Комісії з адвокатський запитом про надання повного тексту спірного рішення ВККС від 13 квітня 2018 року щодо судді Вернидубова Я.І., який він (представник позивача) отримав лише 19 червня 2018 року, після чого звернувся з цим позовом до суду.

Представник позивача наголосив, що на засіданні ВККС проголосили тільки вступну і резолютивну частини рішення, тож про мотиви і обґрунтування цього рішення позивач не знав і не міг знати, що, своєю чергою, позбавило його можливості у законодавчо встановлені строки його оскаржити.

У цьому зв'язку представник позивача зазначив, що за практикою Європейського суду з прав людини, право на ефективний судовий захист залежить, зокрема, від доступу до документів та можливості ознайомитися з їхнім змістом та обґрунтуванням (представник позивача як приклад зазначив висновки цього Суду у справах «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», «Рякіб Бірюков проти Росії», «Мак Гінлі та Еган проти Сполученого Королівства»).

За змістом заяви, позаяк ОСОБА_2 понад два місяці не мав змоги ознайомитися зі змістом (повним текстом) рішення ВККС від 13 квітня 2018 року № 321/ко-18, він був позбавлений можливості реалізувати своє право на захист в судовому поряду і тривало це до тих пір, поки він не отримав повного тексту Рішення (у відповідь на адвокатський запит ОСОБА_3 від 8 червня 2018 року). З урахуванням зазначеного та з посиланням на положення статті 55 Конституції України, статтю 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на статті 2, 122, 123, 124 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) представник позивача ОСОБА_3 просить поновити пропущений строк звернення до суду з цим позовом, що, судячи з його мотивів, повинно гарантувати позивачеві його право на судовий захист.

За частиною першою статті 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Згідно з частиною п'ятою статті 122 КАС для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Визначення терміну «публічна служба» закріплено у пункті 17 частини першої статті 4 КАС, за якою публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отож, строк для оскарження рішення ВККС від 13 квітня 2018 року № 321/ко-18, яким позивача визнано таким, що не відповідає займаній посаді судді Дніпровського районного суду м. Києва, становить один місяць і його відлік розпочинається з дня, коли позивач дізнався чи мав дізнатися про це рішення.

У заяві про поновлення строку представник позивача зазначив, що про спірне Рішення суддя Вернидубов Я.І. дізнався 13 квітня 2018 року, тобто за наслідками співбесіди, яка відбулася на другому етапі кваліфікаційного оцінювання суддів, зокрема, місцевих судів, призначеного згідно з рішенням Комісії від 20 жовтня 2017 року № 106/зп-17.

Відповідно до частини першої статті 88 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.

За частиною п'ятою статті 101 Закону № 1402-VIII рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, палат та колегій Комісії викладаються у письмовій формі. У рішенні зазначаються дата і місце ухвалення рішення, склад Комісії (палати, колегії), питання, що розглядалося, мотиви ухваленого рішення.

Рішення підписується головуючим і членами Комісії (палати, колегії), які брали участь у його ухваленні.

Згідно з частиною восьмою статті 98 Закону № 1402-VIII Вища кваліфікаційна комісія суддів України затверджує Регламент, в якому регулюються відповідно до цього Закону процедурні питання її діяльності.

Згідно з підпунктом 4.12.9 Регламенту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, затвердженого рішенням ВККС від 13 жовтня 2016 року № 81/зп-16 копія рішення Комісії надається особі, стосовно якої його ухвалено, за відповідним зверненням такої особи.

Отож, за наслідками другого етапу кваліфікаційного оцінювання ВККС повинна ухвалити мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді. Про прийняте рішення Комісія повідомляє суддю після співбесіди з ним, втім повного тексту ухваленого рішення на момент його проголошення судді не вручають.

Таке рішення як документ має бути оформлено відповідно до вимог Закону № 1402-VIII та Регламенту ВККС, втім обов'язкової вимоги щодо надіслання копії цього рішення (повного тексту) особі, щодо якої його ухвалено, інакше, як за її зверненням, ні вказаний Закон, ні Регламент для Комісії не встановлюють.

Тобто, за правилами пункту 4.12.9 Регламенту Комісія зобов'язана надати особі копію свого рішення (стосовно судді), якщо про це надійде відповідне звернення цієї особи.

Позивач як суддя, стосовно якого ВККС прийняла рішення про проведення кваліфікаційного оцінювання, мав би бути обізнаним з правилами його проведення та процедурою діяльності ВККС, враховуючи зокрема те, що рішення останньої можуть вплинути на його права та обов'язки

Представник позивача зазначив, що про отримання копії оскарженого рішення ВККС від 13 квітня 2018 року щодо ОСОБА_2 звернувся 8 червня 2018 року, надіславши Комісії адвокатський запит відповідного змісту, тобто через місяць і 25 днів після того, як позивач дізнався про це рішення. Відповідно, копію Рішення представник позивача отримав 19 червня 2018 року і, судячи з його пояснень, саме з цієї дати він отримав можливість ознайомитися з його змістом, відтак оскаржити до суду. Позовну заяву про оскарження Рішення представник позивача надіслав до суду 3 липня 2018 року, більше ніж через два з половиною місяці від дати його ухвалення.

Суд погоджується, що не знаючи обґрунтування та мотивів, якими керувалася Комісія, коли приймала Рішення, його оскарження в судовому порядку було б для позивача ускладненим. Водночас, для того, щоб реалізувати своє право на ефективний судовий захист, від позивача теж вимагалося вчинення певних дій, як-от звернутися із письмовою заявою про отримання Рішення ВККС, яке порушує його права та інтереси. Позивач чи його представник не могли отримати спірного рішення ВККС, відтак і оскаржити його до суду, раніше, аніж вони звернулися про це до Комісії.

Строк звернення до адміністративного суду у такій категорії спорів становить місяць і доказів того, що протягом цього часу позивач та/або його представник зверталися до відповідача із заявою про надання копії рішення ВККС від 13 квітня 2018 року № 321/ко-18 до позовної заяви чи до заяви про поновлення цього строку не долучено. Про причини, через які позивач самостійно не звертався чи не міг звернутися до Комісії про отримання вказаного рішення, там також не зазначено.

У цьому зв'язку слід зазначити, що та обставина, що копію спірного Рішення ВККС надіслало представнику позивача, який як його адвокат звернувся з відповідним адвокатським запитом, не змінює його (ОСОБА_2) правового статусу позивача, за захистом прав якого заявлено цей позов. Представник позивача не є стороною у справі і та обставина, що саме він звертається до суду з цим позовом (в інтересах ОСОБА_2) не може підмінювати його процесуального статусу на статус позивача за цим позовом, відповідно не може ставити у залежність можливість позивачеві реалізувати своє право на судовий захист від того, коли його представник вжив для цього відповідних заходів.

За правилами частини першої статті 123 КАС у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що вказані представником позивача причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом не є поважними, тому позовну заяву ОСОБА_2 до ВККС слід залишити без руху, надавши позивачу та його представнику строк, протягом якого вони матимуть змогу вказати інші підстави для поновлення строку звернення з цим адміністративним позовом (з урахуванням наведених мотивів).

Водночас суд роз'яснює, що за правилами частини другої статті 123 КАС якщо заяву не буде подано в десятиденний строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд поверне позовну заяву.

Керуючись статтями 22, 122, 123, 243, 248, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним і скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - залишити без руху.

Встановити позивачу і його представнику десятиденний строк з дня вручення їм копії цієї ухвали для подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши у ній інші підстави для поновлення строку.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Смокович