Справа № 444/1309/18
Суддя: Мартинишин Я. М.
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/1309/18
Провадження № 2-а/444/57/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

04 липня 2018 року Жовківський районний суд Львіської області в складі :

головуючого судді Мартинишин Я. М.,

секретар судового засідання Луців І.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква Львівської області в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, адреса місця проживання : АДРЕСА_1 до Поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону УПП у Львівській області ДПП Богданець Святослава Васильовича, адреса місця знаходження : 79000, м. Львів, вул. Перфецького 19 про скасування постанови , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону УПП у Львівській області ДПП Богданець Святослава Васильовича , про постанову поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП НП України Богданець С.В. серії АР №561112 від 02.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. за ч.1 ст.122 КУпАП.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 02.05.2018 року поліцейським взводу 1 роти 1 батальйону УПП у Львівській області ДПП Богданець Святослава Васильовича було винесено постанову АР №561112 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн. 00 коп. Відповідно до змісту постанови, позивач керуючи транспортним засобом нібито здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 (зупинка заборонена) , чим порушив розділ 33 ПДР України.

Зазначає, що 02 травня 2018 року мйого близький родич, який проживає в м. Львів, вул Коперника, возив свою дружину у медичний заклад, повертаючись додому автомобілем марки «Шкода Октавія» д.н.з НОМЕР_1, вимушено припаркував автомобіль у вказаному поліцейським місці у зв'язку із різким погіршенням стану здоров»я пасажирки.

Його родич передав йому ключі та документи від автомобіля, який не є моєю власністю для прибраним транспортного засобу з припаркованого ним місця. Після цього, як він відкрив автомобіль і мав намір його відпаркуватии підійшов поліцейський і зажадав його документи. Позивач спитав причину витребування документів. Поліцейський заявив, що я порушив правила дорожнього руху, а саме здійснив зупинку в забороненому місці, Я йому пояснив, що жодних правел не порушував, не керував транспортним засобом і не здійсиював зупинку в забороненому місці, оскільки тільки прийшов її забрати. Однак поліцейський мені заявив, якщо ви сидете за кермом значить ви здійснили зупинку в цьому місці і є порушником ПДР, він йому заперечив і спитав його, якщо на його місці би сиділа собака, то ви би вважали що вона порушила правила дорожнього руху і складали на неї протокол про адмінправопорушення. Він відповів ну ні це ж собака. Після цього йому на підмогу підійшов ще один поліцейський який заявив або складаєм на позивача постанову про вчинення ним адміністративного правопорушення або він викликає евакуатор і забирає автомобіль. Позивач заявив усне клопотання про надання йому для ознайомлення доказів вчинення мною адміністративного правопорушення. Проте, жодного доказу моєї вини ненадано (відсутні). Через деякий час всупереч його волі та впорушення вимог чинного законодавства України і здорового глузду поліцейський незаконно склав постанову про притягнення мене до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Вважає, що інспектором незаконно розглянуто справу на місці зупинки транспортного засобу, таким чином йому не надано можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у поному обсязі . А тому просив суд з врахуванням всіх обставин, скасування вищезгаданої постанови серії АР №561112 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн. 00 коп.Окрім того просив закрити провадження у справі.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовну заяву та надав суду аналогічні пояснення як в матеріалах справи. Просив суд позов задоволити .

Представник відповідача повторно в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомили. Хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Однак на адресу суду подав відзив на позовну заяву, зазначивши що з позовними вимогами позивача відповідач не погоджується, з підстав викладених в мотивах відзиву (а.с.12-15).

А тому, суд заслухавши думку позивача , вирішив розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача та на підставі поданих до суду доказів.

Заслухавши пояснення позивача, оглянувши відеофіксацію із нагрудної камери поліцейського та відеозапис із мобільного телефону наданого позивачем по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд приходить до наступних висновків.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 02.05.2018 року поліцейським взводу 1 роти 1 батальйону УПП у Львівській області ДПП Богданець Святослава Васильовича було винесено постанову АР №561112 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн. 00 коп.

У статті 258 Закону зазначено, що в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Але водночас ця стаття містить вичерпний перелік підстав, за яких протокол про адміністративного правопорушення не складається. Зокрема, у разі вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Якщо адміністративне правопорушення не було зафіксоване в автоматичному режимі, працівник поліції не має права виносити постанову без складання відповідного протоколу

Стаття 62 Конституції України передбачає, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ч.4 ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Ч.4 ст.258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст.283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим, ст.276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою м. Львів, вул. Перфецького, 19 де розташоване Управління патрульної поліції м. Львова. Проте, інспектор Богданець С.В. положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Богданець С.В. суттєво порушив права ОСОБА_1

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Богданець С.В. не дав ОСОБА_1 можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.77 ч.2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст.25 КАС України - адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

Стаття 268 КУпАП передбачає перелік прав тих, кого притягують до адміністративної відповідальності. Так, ви маєте право:

ознайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання

під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який, за законом, має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи

виступати рідною мовою та користуватися послугами перекладача, якщо не володієте мовою, якою ведеться провадження

оскаржити постанову по справі.

Статтею 288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати судового збору.

Крім цього, Пленум Вищого адміністративного суду України оприлюднив постанову "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" в якій зазначив, що за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адмінправопорушення, якщо особу притягнуто до адмінвідповідальності та накладено адміністративне стягнення (штраф), судовий збір не сплачується.

У відповідності із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів.

Крім того, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачене статтею 122 КУпАП, уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Відповідно до ст.18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч. і передбачена цим Кодексом або іншими законами. що' встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла, бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Згідно п. 15.14 ПДР у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9,9-9.11 цих Правил.

Як вбачається із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Шкода Октавія» д.н.з НОМЕР_1, яким ніббито керував позивач, такий належить гр.ОСОБА_3. А тому суд надає віри поясненням позивача по справі, проте , що останній не міг керувати таким транспортним засобом .

Згідно ст.293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи. Тому, вимога позивача про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення не підлягає до задоволення, оскільки суд не є органом (посадовою особою), яка складала протокол про порушення правил ПДР, та оскаржувану позивачем постанову.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.2,5,7,77,139,243 ч.3,250,255,295 КАС України, ст.293 КУпАП суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задоволити частково .

Визнати дії поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП Богданець С.В., щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в прозмірі 255 грн. 00 коп. - протиправними.

Скасувати постанову поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП НП України Богданець С.В. серії АР №561112 від 02.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. за ч.1 ст.122 КУпАП.

Щодо вимоги позивача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. за ч.1 ст.122 КУпАП - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст.295 КАС України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень КАС України.

За умовами ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я. М. Мартинишин