Справа № 209/1199/18
Суддя: Замкова Я. В.
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/1199/18
Провадження № 2-а/209/45/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 липня 2018 року м. Кам'янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Замкової Я.В.,

за участі секретаря - Швець О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора Дніпровського відділу поліції Кам'янського відділу головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду позовом до Інспектора Дніпровського відділу поліції Кам'янського відділу головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 21 квітня 2018 року він на власному автомобілі «Форд транзит», р/н НОМЕР_1, рухався по вулиці Толбухіна. Його наздогнав автомобіль патрульної поліції подаючи сигнал зупинитися. Після зупинки співробітник поліції інспектор Іванов В.М. пояснив причину зупинки тим, що він нібито керував мікроавтобусом, який не пройшов своєчасно обовязковий технічний контроль, чим порушив вимоги п. 31.3 б Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306. З цих підстав відповідачем на нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.121 КУпАП. З винесеною відносно нього постановою він не згоден, оскільки ПДР не порушував. Вважає протиправними дії інспектора щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення і винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпА. Вказує, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, а тому на його думку є незаконною та підлягає скасуванню. Крім цього, справа розглянута не за місцем вчинення правопорушення, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст.121 КУпАП.

15.05.2018 року ухвалою суду прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі з призначенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін суддею одноособово.

03.07.2018 року до суду надійшов відзив відповідача з проханням відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 та проводити розгляд справи за його відсутності. На обгрунтування заперечень проти позову зазначено, що відповідачем винесено законну постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст.121 КУпАП, оскільки водій мікроавтобуса «Форд транзит» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом без проходження обовязкового технічного контролю, в той час як згідно бази АІС вказаний мікроавтобус мав 13 посадочних місць і підлягає обовязковому проходженню технічного контролю за п. 31. 3 "б" ПДР України та ст. 35 Закону України "Про дорожній рух".

03.07.2018 року позивач ОСОБА_1 надав суду заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з відзивом ознайомлений.

Всі учасники справи до початку розгляду справи по суті отримали вищезазначені заяви по суті з додатками та інформацію про їх процесуальні права та обов'язки, до початку розгляду справи заяв про відкладення розгляду справи від сторін не надходило, заяв про необхідність участі сторін в судовому засіданні при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, з'ясувавши позиції сторін, розглянувши адміністративну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги позивача не обгрунтованими виходячи з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 21.04.2018 року о 14.50 годин по вул. Толбухіна у м. Кам'янське, інспектором Дніпровського відділу поліції Кам'янського відділу головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 було винесено постанову серії НК № 860627 від 21.04.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Відповідно до цієї постанови, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 121 КУпАП, що виразилось у порушенні водієм мікроавтобусу «Форд транзит» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 21.04.2018 року о 14.50 годин по вул. Толбухіна, пункту 31.3 "б" ПДР України, а саме керування мікроавтобусом, який не пройшов своєчасно обов'язковий технічний контроль (а.с. 9-11)

Як вбачається з постанови серії НК № 860627 від 21.04.2018 року (а.с. 9), на місці складення постанови водій ОСОБА_1 заперечував проти правопорушення посилаючиь на те, що по маршруту не працював, тобто не здійснював пасажирські перевезення мікроавтобусом.

Виходячи зі змісту позовних вимог, позивач не погоджується з висновками відповідача щодо необхідності проходження обов'язкового технічного контролю на мікроавтобусі «Форд транзит» р/н НОМЕР_1, оскільки позивач не здійснює пасажирські перевезення на данному транспортному засобі та вказаний автомобіль не є вантажним, а тому не підпадає під приписи п. 31.3 "б" ПДР України.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» основним повноваженням патрульної поліції є, серед іншого, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожнього руху.

Згідно зі статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, передбачені частиною 3 статті 121 КУпАП.

Відповідно до п. 4 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 7 листопада 2015 року (далі Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Також, за п. 2 розділу III Інструкції постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною 3 статті 121 КУпАП на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що підлягає обовязковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Із змісту статті 247 КУпАП убачається, що обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частиною 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у випадках, передбачених зокрема частиною другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Позивач в обґрунтування вимог позовної заяви посилається на те, що його автомобіль не повинен проходити технічний огляд, оскільки він не працює на маршруті.

Як передбачено п. 1.10 Правил дорожнього руху України:

- легковий автомобіль - це автомобіль з кількістю місць для сидіння не більше дев'яти, з місцем водія включно, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їхнього багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки;

- автобус - автомобіль з кількістю місць для сидіння більше дев'яти з місцем водія включно, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їх багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки;

Таким чином, пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України визначено, що автомобіль з кількістю місць для сидіння більше дев'яти з місцем водія включно є автобусом, якщо він за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їх багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки.

Згідно ч. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 137 від 30 січня 2012 року «Про затвердження Порядку проведення обовязкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу» порядок проведення обовязкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає процедуру проведення обовязкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», обов'язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища. Порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ч. 7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», періодичність проходження обов'язкового технічного контролю становить:

- для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

- для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

- для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» обов'язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Як убачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Форд транзит» р/н НОМЕР_1, 1995 року випуску, білого кольору (а.с. 12), вказаний транспортний засіб зареєстрований як мікроавтобус із встановленням на ньому 13 посадочних місць, а тому не входить до переліку легкових автомобілів, які не підлягають обов'язковому технічному контролю.

Згідно доданого позивачем до позову посвідчення водія (а.с. 11), у позивача відкритті категорії "D" і "D1", що надають право керування автобусами для перевезення пасажирів.

Таким чином, транспортний засіб марки «Форд Транзит» р/н НОМЕР_1, 1995 року випуску, білого кольору, із встановленням 13 посадочних місць згідно свідоцтва про його реєстрацію, за своєю конструкцією та обладнанням має більше 9-ти посадочних місць та призначений для перевезення пасажирів та їх багажу, а відтак підлягає обов'язковому технічному контролю двічі на рік.

Щодо посилань позивача на Рішення Конституційного Суду України, який не погоджувався із фактом вчинення правопорушення без обов'язкової стадії складання протоколу та на складення постанови місці вчинення правопорушення, то суд зазначає, що Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015 року прийнято до внесення змін до законодавства про адміністративні правопорушення Законом України від 14.07.2015р. №596-VII Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яким розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративні правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. В Рішенні КСУ не враховано розширення на законодавчому рівні компетенції органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Отже, з огляду на наведені законодавчі приписи, в діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 121 КУпАП, розгляд якого відповідно до статті 222 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції, а тому відповідачем правомірно на місці вчинення правопорушення винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення.

З цих підстав, у суду не має підстав вважати, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідачем відбувся з порушенням прав та законних інтересів позивача, оскільки відповідач довів законність постанови про накладання на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 860627 від 21.04.2018 року.

За встановлених при розгляді цієї справи обставин, суд дійшов висновку, що у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 121 КУпАП та відповідачем правомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення та розмір накладеного на позивача адміністративного стягнення відповідає санкції ч. 3 ст. 121 КУпАП, а тому позивачу слід відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243-245, 250 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволені позову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, мешкає: м. Кам'янське, пр. Металургів, 68-96 до Інспектора Дніпровського відділу поліції Кам'янського відділу головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, , адреса місцезнаходження: м. Кам'янське, вул. Харківська, 59, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (стаття 297 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення буде виготовлено о 13 годині 00 хвилин 07 липня 2018 року.

Суддя Я.В. Замкова