Справа № 815/1391/18
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1391/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2018 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Самойлюк Г.П.,
при секретарі: Казарян С.Б.
позивач: ОСОБА_1 (представник за ордером)
відповідач: не зявився
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2018 р. позов товариства з обмеженою відповідальністю Південний енерготехнічний завод (66100, Одеська обл., місто Балта, вул. Котовського, будинок 199; ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вул. Семінарська, будинок 5; ), заступника начальника Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_2 (65044, Одеська обл., місто Одеса, вул. Семінарська, будинок 5) про визнання неправомірними дій, визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 від 22.03.2018 р., №№ НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7 від 20.03.2018 р., вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю- від 20.03.2018 р., рішень № НОМЕР_8, № від 20.03.2018 р. задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 від 22.03.2018 р., №№ НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7 від 20.03.2018 р.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) № Ю- від 20.03.2018 р.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС в Одеській області № НОМЕР_8 від 20.03.2018 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 20.03.2018 р. про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю Південний енерготехнічний завод судовий збір у розмірі 26439,50 грн. (двадцять шість тисяч чотириста тридцять девять гривень 50 коп.)

У судовому засіданні 27.06.2018р. представником товариства з обмеженою відповідальністю Південний енерготехнічний завод подано клопотання, в якому останній просив:

відшкодувати товариству з обмеженою відповідальністю Південний енерготехнічний завод (66100, Одеська обл., місто Балта, вул. Котовського, будинок 199; ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вул. Семінарська, будинок 5; ) та заступника начальника Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_2 (65044, Одеська обл., місто Одеса, вул. Семінарська, будинок 5) судові витрати у розмірі 55928, 17 грн., з яких 28178,17 грн. сума сплаченого судового збору та 27750 грн. витрати на професійну правничу допомогу адвоката;

визнати поважною причину неподання доказів сплати судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10950 грн. та вирішити питання про судові витрати після ухваленні рішення по суті.

Згідно ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розгляд питання про розподіл судових витрат призначено на 09.07.2018р. 14 год. 00 хв. в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

06.07.2018. (вх. № 19418/18) від Головного управління ДФС в Одеській області надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, в якому просив зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до одного мінімального прожиткового мінімуму.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що розмір гонорару адвоката з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом є завищеним та не відповідає ринковим цінам на адвокатські послуги, а в матеріалах справи відсутнє належне обґрунтування та докази витраченого часу на правову допомогу, не доведено факту відповідності заявленої до стягнення суми витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні 09.07.2018р. представник позивача підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.

Відповідачі до судового засідання не зявились, явку представників не забезпечили, про дату час та місце судового засідання повідомлялись належним чином та завчасно.

Згідно ч.1 ст. 247 КАС України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно п.3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності з ч.ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їх представників, що повязані із прибуттям до суду; 3) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) повязані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Також згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст. 139 КАС України).

Зважаючи на те, що ціна позову, враховуючи збільшення позовних вимог, становить 1762633,06 грн., позивачу належало сплатити судовий збір у розмірі 26439,50 грн. (за позовні вимоги майнового характеру) та 1762,00 грн. (за позовні вимоги немайнового характеру), всього 28201,50 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання позову сплачено судовий збір за заявлені позовні вимоги у розмірі 28178,17 грн. (платіжне доручення № 204 від 22.12.2017р.) (т.4, а.с. 180), та у розмірі 24,00 грн. (платіжний документ № 81840 від 20.04.2018р.) (т.4, а.с. 187)

Враховуючи висновки суду про часткове задоволення позовних вимог майнового характеру та про відмову у задоволені позову в частині вимоги немайнового характеру, при прийнятті рішення у справі стягнуто з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 26439,50 грн., які належало ТОВ «ПЕТЗ» сплатити за позовні вимоги майнового характеру.

Таким чином, оскільки при прийнятті рішення у справі судом вирішено питання про стягнення судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, в частині заяви щодо стягнення з відповідача судових витрат зі сплати судового збору слід відмовити.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відповідності з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи повязані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обовязковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи на якій такі дії вчинялись.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом встановлено, що 23.01.2018р. між товариством з обмеженою відповідальністю Південний енерготехнічний завод та адвокатом ОСОБА_1 укладено угоду про надання професійної правничої допомоги №6, предметом якої є забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів ТОВ «ПЕТЗ» в процесі оскарження результатів документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного законодавства та єдиного внеску, оформленої актом №103/15-32-14-12/39466459 від 19.01.2018р.

Згідно п.3 вказаної угоди гонорар адвоката залежить від кількості годин, витрачених адвокатом на надання професійної правничої допомоги, з розрахунку, що вартість однієї години роботи адвоката складає 500 грн. Гонорар складається з авансу у розмірі 16800,00 грн та оплати за надані послуги на підставі підписаних актів виконаних робіт та виставлених рахунків-фактур.

На підтвердження факту виконання умов вказаного договору позивачем надано до суду копію рахунку-фактури № 1/060218 від 06.02.2018р. (загальна сума, що підлягає оплаті становить 16800,00 грн.), акту виконання робіт №1 від 06.02.2018р.; платіжного доручення № 106 від 06.02.2018р. на суму 16800,00 грн.

Таким чином, судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 16800,00 грн. документально підтверджені належно оформленими документами, наявними в матеріалах справи, відтак в цій частині клопотання позивача суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, до суду надано копії акту № 2 від 30.03.2018р. про надання послуг на суму 6000,00 грн. та № 3 від 22.06.2018р. про надання послуг на суму 14000,00 грн., рахунку фактури (загальна сума, що підлягає оплаті 10950,00 грн.), однак докази оплати за надані послуги на суму 10950,00 грн. відсутні, відтак в цій частині клопотання позивача суд вважає необґрунтованим, оскільки до суду не надано доказів, які підтверджують фактичне здійснення відповідних витрат, зокрема на підтвердження факту оплати за надані послуги на зазначену суму.

За приписами ч.5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.6 ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини пятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст. 134 КАС України).

Відповідач, заявляючи клопотання про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу адвоката до розміру одного мінімального прожиткового мінімуму, не обґрунтував та не довів обставин, які свідчать про наявність підстав для їх зменшення до такого розміру, тобто не виконав вимог ч.7 ст. 134 КАС України.

Отже, враховуючи, що вимоги за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Південний енерготехнічний завод до Головного управління ДФС в Одеській області, заступника начальника Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій, визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 від 22.03.2018 р., №№ НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7 від 20.03.2018 р., вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю- від 20.03.2018 р., рішень №, № від 20.03.2018 р. задоволені частково, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у ромірі 16800,00 грн.

Таким чином, враховуючи, що при ухваленні рішення суду від 27.06.2018 р. у справі № 815/1391/18 судом вирішено питання розподілу судових витрат зі сплати судового збору, проте не вирішувалось питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до висновку про необхідність ухвалення додаткового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 143, 241 247, 252 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю Південний енерготехнічний завод про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Семінарська, будинок 5; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю Південний енерготехнічний завод (66100, Одеська обл., місто Балта, вул. Котовського, будинок 199; ) судові витрати на професійну правничу допомогу у ромірі 16800,00 грн. (шістнадцять тисяч вісімсот гривень 00 коп.).

В іншій частині клопотання, - відмовити.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10.07.2018р.

Суддя: Г.П. Самойлюк