Справа № 802/2289/17-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/2289/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук Ірина Миколаївна

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

02 липня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року (м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області викладену в листі від 17 жовтня 2017 року за №Б-16702/0-8453/6-17. у не наданні мені дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, державної форми власності, орієнтовною площею 2,0 гектари на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту); зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області надати мені дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, державної форми власності, орієнтовною площею 2,0 гектари на території Липівської сільської ради Томашпільського району у Вінницької області (за межами населеного пункту).

Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, в серпні 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту).

17.10.2017 року листом за №Б-16702/0-8453/6-17 відповідач повідомив позивача про те, що формування об'єкта на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, буде суперечити схемі землеустрою, що міститься у технічній документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, адже поділ земельної ділянки має здійснюватись за технічною документацією щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.

Враховуючи викладене, відповідачем було відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ст.79-1 ч. 1, ч.6, ч.9 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

В статтях 125, 126 ЗК України вказано порядок реєстрації в Державному реєстрі прав на нерухоме майно право власності та право користування земельними ділянками.

Земельна ділянка, на яку позивач бажає отримати дозвіл не перебуває у власності або користуванні третіх осіб, а тому застосування ст.79-1 ч.6 ЗК України не може бути застосовано, а в даному випадку підлягають застосуванню норми ст.ст.80, 81, 84 ч.1 79-1 ч.5, 116, 118 ЗК України як норми спеціальні в даних правовідносинах, оскільки позивач виявив намір сформувати нову земельну ділянку, в зв'язку з чим відбудуться зміни в межах, площі, і буде різнитися від тієї інформації, яка внесена до ДЗК України.

При цьому, судом першої інстанції не було звернуто увагу на те, що у відповідача є лише технічна документація про інвентаризацію земельної ділянки, речового права не зареєстровано по даний час, а тому ст. 79-1 ч.6 ЗК України не може застосовуватись, оскільки формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок. Так як земельна ділянка не перебуває у власності або в користуванні, то її не має законних підстав здійснювати поділ, оскільки ця можливість може здійснюватися лише за умови наявності власника і лише самим власником, тому висновки суду першої інстанції не базуються на вимогах закону, є не обґрунтованими, та такими, що зроблені із невірним застосуванням норм матеріального права.

Положеннями ст.ст.116, 118, 121, 122 ЗК України визнаються повноваження центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами та норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам.

За змістом ч. 1 ст. 116 ЗК України (з відповідними змінами), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 цієї статті). Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання (ч.4 цієї статті).

В силу п. «б» ч. 1 ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної та комунальної власності в розмірах, зокрема, для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

У відповідності до ч.ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки, зокрема, із земель комунальної власності, для ведення особистого селянського господарства, подають клопотання до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Відповідний орган виконавчої влади у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, вказаними положеннями ст. 118 ч.7 ЗК України визначено виключні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч. 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Таким чином, при прийнятті вказаного рішення, відповідач допустив порушення норм ст.ст.116, 118 ч.7 ЗК України. При цьому, положеннями ч.7ст.118 ЗК України визначені виключні підстави для відмови відповідачу у наданні особі дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Так само, в цих положеннях ЗК України не зазначено про такі підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки як зазначено в листі та посилання на норми закону, які не мають відношення до даних правовідносин, з висновками помилково якими погодився суд першої інстанції.

Враховуючи викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області викладену в листі від 17 жовтня 2017 року за №Б-16702/0-8453/6-17, у не наданні ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, державної форми власності, орієнтовною площею 2,0 гектари на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту).

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області (21027, м. Вінниця, вул. Келецька, 63, ) надати ОСОБА_2 (24200, АДРЕСА_1) дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 гектари на території Липівської сільської ради Томашпільського району у Вінницької області (за межами населеного пункту).

Стягнути на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена 02 липня 2018 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Смілянець Е. С.