Справа № 802/1296/18-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 липня 2018 р. Справа № 802/1296/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Комара П.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука В.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача 1: ОСОБА_2

представника відповідача 2: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницька будівельна кампанія"

до: Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області

про: стягнення пені за несвоєчасне повернення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницька будівельна кампанія" (далі - ТОВ "Вінницька будівельна кампанія", позивач) із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області далі - ГУ ДФС у Вінницькій області, відповідач 1), Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області ( далі - ГУ ДКС у Вінницькій області, відповідач 2) про стягнення пені за несвоєчасне повернення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 748672 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ "Вінницька будівельна кампанія" в податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 року заявлено бюджетне відшкодування в розмірі 5199112 грн.

Вінницькою ОДПІ проведено позапланову виїзну документальну перевірку Позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за період квітень 2014 року, результати якої оформлені актом від 18.07.2014 року №1970/1501/37085210. Перевіркою було встановлено завищення суми бюджетного відшкодування на 5199112 грн.

На підставі даного акту Вінницькою ОДПІ надіслане позивачу податкове повідомлення-рішення від 29.07.2014 року № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 5199112 грн. та нарахування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 1299778 грн.

Позивачем зазначене податкове повідомлення-рішення було оскаржене в судовому порядку.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2015 року, залишеною без змін ухвалами Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 року та Вищого адміністративного суду України від 06.04.2016 року, по справі №802/3636/14-а, зазначене податкове повідомлення-рішення визнане протиправним і скасоване.

Таким чином, правомірність з'явлення позивачем суми бюджетного відшкодування в розмірі 5199112 грн. підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Проте, відповідачі після набрання законної сили судовим рішенням про скасування податкового повідомлення - рішення Вінницької ОДПІ про зменшення суми бюджетного відшкодування жодних дій по виплаті даних сум бюджетного відшкодування не здійснили.

У зв'язку із зазначеним позивач звернувся до суду із позовом про стягнення бюджетного відшкодування та пені.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28.12.2017 року по справі №802/2365/17-а задоволений позов ТОВ "Вінницька будівельна кампанія" про стягнення з Державного бюджету України суми бюджетного відшкодування з ПДВ за квітень 2014 року в розмірі 5199112 грн. та пеню за несвоєчасне повернення бюджетного відшкодування в розмірі 5025342 грн. за період з 08.04.2015 по 12.12.2017.

Заборгованість з бюджетного відшкодування була погашена 07.05.2018, відтак, на переконання позивача, з 13.12.2017 по 07.05.2018 нараховувалась пеня, розмір якої становить 748672 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю і просив його задовольнити.

Відповідач 1 надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив в позові відмовити.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні також проти позову заперечив.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері бюджетного відшкодування податку на додану вартість врегульовані Податковим кодексом України.

Питання нарахування пені на бюджетну заборгованість з відшкодування податку на додану вартість врегульовано пунктом 200.23 статті 200 ПК України.

Згідно даної норми Кодексу суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Зазначена норма Кодексу гарантує право платника податків на отримання матеріальної компенсації у звязку з невчасним проведенням бюджетного відшкодування субєктами владних повноважень, заявленого відповідно до закону.

Пункт 200.23 статті 200 ПК України містить усі необхідні складові для розрахунку розміру пені та його відшкодування. Зокрема, зазначено час початку і час закінчення її нарахування, її розмір, особу, на користь якої проводиться виплата, і джерело виплати.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28.12.2017 року по справі №802/2365/17-а задоволений позов ТОВ "Вінницька будівельна кампанія" про стягнення з Державного бюджету України суми бюджетного відшкодування з ПДВ за квітень 2014 року в розмірі 5199112 грн. та пеню за несвоєчасне повернення бюджетного відшкодування в розмірі 5025342 грн.

Зазначеним рішенням суду, яке набуло законної сили, встановлено, що починаючи з 08.04.2015 розпочато нарахування пені на суму бюджетного відшкодування.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Заборгованість з бюджетного відшкодування з ПДВ за квітень 2014 року в розмірі 5199112 грн. та пеня за несвоєчасне повернення бюджетного відшкодування в розмірі 5025342 грн. погашено відповідачами 07.05.2018 року, що підтверджується випискою ПАТ "ОСОБА_4 Аваль".

Згідно рішення суду від 28.12.2017 пеню у розмірі 5025342 грн. нараховано за період з 08.04.2015 по 12.12.2017.

Пунктом 200.23 статті 200 ПК України встановлено, що на суму бюджетної заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Таким чином, пеня за несвоєчасне бюджетне відшкодування нараховується за весь період існування заборгованості, включаючи день погашення.

Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 року №154 затверджено облікову ставку в розмірі 30% річних з 04.03.2015 року.

А тому ставка пені становить: 30 х 120% = 36% річних.

Позивачем заявлена вимога про стягнення пені порушення термінів бюджетного відшкодування на 146 календарних днів, з 13.12.2017 року по 07.05.2018 року, в розмірі 748672 грн.

Судом встановлено, що розмір пені за порушення термінів бюджетного відшкодування на 146 календарних днів становить: 5199112 грн. х 36% : 365 х 146 = 748672 грн.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень, дій та бездіяльності і докази, надані сторонами, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення адміністративного позову повністю.

Питання про розподіл судових витрат у справі вирішується судом відповідно до вимог статті 139 КАС України.

Згідно частини 1 цієї статті Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 цієї статті при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що судом під час розгляду справу встановлено, що порушення прав позивача відбулось через протиправну бездіяльність податкових органів, суд приходить до висновку про необхідність стягнути розмір сплаченого позивачем судового збору при поданні адміністративного позову в розмірі 11230,08 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька будівельна кампанія" (, п/р №8 в АТ "ОСОБА_4 АВАЛЬ", МФО 380805) пеню за несвоєчасне повернення бюджетного відшкодування в розмірі 748672, 00 грн. (сімсот сорок вісім тисяч шістсот сімдесят дві гривні 00 копійок).

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька будівельна кампанія" (, 21000, м. Вінниця, вул. Першотравнева, 11) судові витрати у розмірі 11230, 08 грн. одинадцять тисяч двісті тридцять гривень 08 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області (, 21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович