Справа № 754/14583/17
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/295/18
РІШЕННЯ

Іменем України

30 травня 2018 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Клочко І.В.

за участю секретаря судового засідання Шевчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до відповідача Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ЛОУПФУ в м. Києві) про зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

Позивач ОСОБА_1 має право на державну пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

29.05.2017 року позивач звернувся до ЛОУПФУ в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком з урахуванням пільгового стажу за Списком №2 на підставі п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

ЛОУПФУ в м. Києві листом від 01.06.2017 року №8566/06 повідомило позивача про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, оскільки відсутнє право виходу на таку пенсію.

Вважаючи вищезазначені дії ЛОУПФУ в м. Києві щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1 протиправними, ОСОБА_1 вимушений був звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до позовних вимог, позивач ОСОБА_1 просить суд:

- прийняти адміністративний позов та зобов`язати ЛОУПФУ в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Спискеу №2 з 29.05.2017 року;

- відшкодування судових витрат на користь ОСОБА_1 покласти на рахунок Державного бюджету України.

Від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, відповідно до змісту якої адміністративний позов підтримав в повному обсязі.

Відповідно до відзиву на адміністративний позов, відповідач через представника просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що згідно з матеріалами пенсійної справи, позивач має повних 58 років, 34 роки 2 місяці 19 днів загального трудового стажу, менше половини пільгового стажу, що не дає право для призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №2. Право на пільгове пенсійне забезпечення не може бути визначено з урахуванням поданих позивачем довідок, в яких відсутні дані про стаж роботи позивача, шкідливі умови праці та інші дані, які враховують при призначенні пенсії на пільгових умовах. Крім того, подані позивачем довідки від 23.03.2015 року, 21.03.2016 року, 11.05.2017 року про підтвердження факту роботи не відповідають встановленому зразку та не конкретизують чи відносяться дані посади до Списку №2. Оскільки в трудовій книжці позивача записи зроблені без уточнення характеру виконуваних робіт, позивач повинен був надати уточнюючу довідку із зазначенням характеру робіт. Відповідач через представника також посилається на п. 3 Наказу Мінпраці України від 18.11.2005 року №383 «Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», відповідно до якого визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року. З огляду на викладене, відповідач вважає, що його дії щодо відмови позивачу призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 грунтувалися на чітко підтвердженій законній позиції.

Постановою Кабінету Міністрів України № 203 від 29.03.2018 року «Про утворення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві» затверджено перелік територіальних органів Пенсійного фонду України, які реорганізовуються шляхом злиття, а саме: Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

27.04.2018 року було створено нову юридичну особу - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яка є правонаступником всіх прав та обов'язків припинених Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Відповідно до ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір , суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

З урахуванням викладеного, суд вважав за необхідне замінити відповідача Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві.

Учасники справи в судове засідання не з'явились.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

29.05.2017 року, у зв'язку із досягненням встановленого пенсійного віку, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Листом ЛОУПФУ в м. Києві від 01.06.2017 року №8566/06 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії на вищевказаних умовах з посиланням на те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, проте, для призначення пенсії на пільгових умовах потрібні докладні дані про характер виконуваної роботи, про виконання робіт певним способом у певному місці тощо. Таких даних немає в трудовій книжці. Документи, надані ОСОБА_1 для призначення пенсії на пільгових умовах, не підтверджують роботу згідно Списку №2 (а.с. 28-29).

Відповідно до наявної у матеріалах справи копії довідки ТОВ «Добробуд-ПМК» від 23.03.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 у період з 02.02.2004 року (наказ про прийняття на роботу №2 від 02.02.2004 року) по 03.10.2005 року (наказ про звільнення №8 від 03.10.2005 року), дійсно працював на посаді електрозварника та газозварника (а.с. 26).

Згідно копії довідки ТОВ «Будстар» від 21.03.2016 року, ОСОБА_1 у період з 04.10.2005 року (наказ про прийняття на роботу №14 від 04.10.2005 року) по 23.10.2007 року (наказ про звільнення №22 від 23.10.2007 року), дійсно працював на посаді газозварника (а.с. 27).

Загальний трудовий стаж та пільговий стаж позивача, що відповідає вимогам п. «б» ч.1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» підтверджується також копією трудової книжки, наявною в матеріалах справи (а.с. 13-25).

Крім того, в матеріалах справи містяться лист Міністерства соціальної політики України від 18.05.2018 року №856/0/102-18/283, з якого вбачається, що згідно з розділом ХХХІІІ «Загальні професії (у всіх галузях господарства)» Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року №461 (зі змінами), право на відповідну пенсію мають як газозварники, так й електрогазозварники ручного зварювання.

Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги адміністративного позову підлягають задоволенню за наступних підстав.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Згідно з ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Стаття 22 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина, як член суспільства, має право на соціальне забезпечення і на здійснення необхідних для підтримання її гідності і для вільного розвитку її особи прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом «б» ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок.

Таким чином, судом встановлено, що позивач на момент звернення - 29.05.2017 року до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, досяг відповідного пенсійного віку та має відповідний загальний стаж трудової діяльності, а також пільговий стаж на посадах, внесених до Списку №2, як того вимагають приписи п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Згідно за загальним правилом, передбаченим ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій або бездіяльності.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, з урахуванням всіх встановлених судом фактичних обставин по справі та вимог законодавства, не довів правомірності своїх дій.

Враховуючи викладене, повно і всебічно з'ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджуються дослідженими доказами, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ч.1 ст. 139 КАС України, тобто витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 6-11, 14, 77, 139, 217, 241-246, 255, 293, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальною декларацією прав людини, Конституцією України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зобов'язання вчинити певні дії - повністю.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 29.05.2017 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: Головнеуправління Пенсійного фонду України в м. Києві, місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, .

Повний текст рішення суду складено 11.06.2018 року.

Суддя