Справа № 510/449/13-а
Суддя: Сорокін К. В.
Дата ухвалення: 2013-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 510/449/13р.

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2013р. о 16 год. 00 хв. Ренійський місцевий загальний

адміністративний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Сорокіна К.В.

при секретарях Крот О.І., Туренко І.В..

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені адміністративну справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області про визнання неправомірним рішення УПФУ в Ренійському районі від 02.11. 2012 р. № 117726 та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Представники відповідача позовні вимоги не визнали, надали суду заперечення проти позовних вимог та пояснили, що з лютого 2000 р. позивач отримує пенсію за віком, відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Пенсія призначена з урахуванням страхового стажу 45 років 3 місяця 9 днів та 330 грн. 67 коп. середньомісячного заробітку, визначеного за період роботи з 01.01.1988 р. по 31.12.1992 р.. За заявою позивача від 01.04.2006 р. пенсія була перерахована по стажу та заробітку з 01.04.2006 р. Заробіток позивача було визначено з урахуванням постанови КМУ «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 ст. 41 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 20.04.2005 р. № 306, на підставі наданої ВАТ «Насінницький радгосп «Перемога» довідки про заробітну плату за результатами виконаної роботи № 35 від 07.07.2005 р. за період роботи з 01.01.1986 р. по 31.12.1991 р. За дорученням головного управління ПФУ в Одеській області по всім пенсійним справам, де коефіцієнт заробітку хоча б одному місяці перевішує 5.6 були проведені зустрічні перевірки підстав видачі довідок про заробітну плату. 17.08.2012 р. заступником начальника відділу з призначення пенсій ОСОБА_5 була проведена перевірка підстав видачі довідки ОСОБА_4 ВАТ «Насінницький радгосп «Перемога» про заробітну плату за результатами виконаної роботи № 35 від 07.07.2005 р. за період роботи з 01.01.1986 р. по 31.12.1991 р.. В ході перевірки були досліджені особові рахунки позивача по нарахуванню заробітної плати за 1986 1991 р.р., та було встановлено, що авансування заробітку за ці роки не проводилось. Позивач отримував помісячну заробітну плату, доплати та премії по результатам роботи за відповідний рік. Отримання певних видів виплат, які були виплачені позивачу за результатами роботи строк виконання якої перевішував календарний місяць первинним документами не підтвердилось. Таким чином, оскільки визначити заробітну плату за нормами постанови КМУ від 20.04.2005 р. № 306 можливо у тому випадку, якщо особі заробітна плата спочатку виплачувалась авансом, а потім було здійснено виплату різниці (доплати) між нарахованою по розцінкам сумою заробітної плати та нарахованим протягом року (кварталу, півріччя) авансом, розмір пенсії позивача було приведено у відповідність, а саме обчислено без урахування довідки ВАТ «Насінницький радгосп «Перемога» № 35 від 07.07.2005 р. На цих підставах представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач та його представник в ході розгляду справи підтримали позовні вимоги та просили визнати неправомірним рішення Управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області від 02.11.2012 р. № 117726 та зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії позивача за віком з 01.09.2012 р. та виплатити за весь час недоплати. Позивач та його представник пояснили, що 21.09.2012 р. він отримав пенсію за вересень місяць у меншому розмірі, у звязку з чим із усним запитом звернувся до УПФ у Ренійському районі. Йому було розяснено, що було проведено перерахунок пенсії, у звязку з тим, що в порушення Положення по оплаті праці заробітна плата йому нараховувалась у 1986 р. 1991 р. в розмірі 100 % затвердженого посадового окладу, а не 80 %, як це передбачено відповідною постановою. Однак з цим позивач не погоджується, оскільки з січня 1986 р. заробітна плата в радгоспі «Перемога» йому нараховувалась згідно Типового положення про оплату праці робочих радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств від 30.06.1986 р. № 15/241/П-7. Відповідно до п. 1.6 цього положення, заробітна плата керівних робітників, спеціалістів та службовців радгоспів виплачувалась щомісяця авансом в розмірі 80 % від встановлених цим Типовим положенням посадових окладів. В роки, за які заробітна плата взята для обчислення пенсії, позивач працював головним бухгалтером радгоспу «Перемога», який входив до складу РО «Укрсортнасіннєовоч». Це господарство було віднесено до ІІ групи радгоспів для встановлення посадових окладів керівних робітників, спеціалістів та службовців радгоспів. Додатком № 1 до Типового положення посадові оклади головним спеціалістам ІІ групи радгоспів встановлені в розмірі 270 290 крб. Посадовий оклад позивача у 1985 р. був затверджений і виплачувався у розмірі 280 крб., а з січня 1986 р., йому нараховувався щомісячний оклад у розмірі 224 крб., тобто в межах 80 % затвердженої сітки посадових окладів головних спеціалістів радгоспів, віднесених до ІІ групи. По підсумкам роботи за рік здійснювалось нарахування згідно п. 1.7 Типового положення заробітної плати, згідно затверджених розцінок за фактично реалізовану продукцію. Ці нарахування здійснювались згідно наказів РО «Укрсортнасіннєовоч». Згідно вимог постанови КМУ від 20.04.2005 р. № 306, визначити заробітну плату можливо у тому випадку, якщо особі заробітна плата спочатку виплачувалась авансом, а потім було здійснено виплату різниці (доплати) між нарахованою по розцінкам сумою заробітної плати та нарахованими протягом року (кварталу, півріччя) авансом. Таким чином, позивач та його представник вважають розпорядження УПФ України у Ренійському районі № 117726 від 02.11.2012 р, яким було зменшено розмір його пенсій, неправомірним, оскільки позивач має право на отримання пенсії з урахуванням положень постанови КМУ від 20.04.2005 р. № 306.

В ході розгляду справи судом були досліджені наступні письмові докази: витяги з аналітичних книг по обліку заробітної плати радгоспу «Перемога» за 1985 р., 1986 р., 1987 р., 1989 р., 1990 р., 1991 р.; наказ РО «Укрсортнасіннєовоч» № 88 від 06.04.1989 р. про преміювання керівних робітників та головних спеціалістів радгоспу «Перемога» за підсумками праці за 1988 р.; наказ РО «Укрсортнасіннєовоч» № 165 від 24.04.1990 р. про преміювання керівних робітників та головних спеціалістів радгоспу «Перемога» за підсумками праці за 1989 р.; наказ РО «Укрсортнасіннєовоч» № 98-12-196 від 14.04.1990 р. про виплату винагороди з фонду матеріального заохочення робітникам радгоспу «Перемога» за загальні результати роботи у 1989 р.; наказ РО «Укрсортнасіннєовоч» № 08-12-35 від 16.01.1990 р. про преміювання керівних робітників радгоспу «Перемога» за підсумками праці за 1990 р.; розпорядження УПФУ в Ренійському районі № 117726 від 02.11.2012 р. про перерахунок пенсії ОСОБА_4; розрахунок стажу ОСОБА_4; довідка УПФУ в Ренійському районі про заробітну плату ОСОБА_4 та розрахунок заробітку для обчислення; листи ОСОБА_4 адресовані нач. УПФУ у Ренійському районі від 02.10.2012 р. та 16.10.2012 р.; листи нач. УПФУ в Ренійському районі, адресований ОСОБА_4 від 20.10.2012 р. № 42/б-01 та 11.03.2013 р. № 52/Б -01; листи заступника нач. УПФУ в Одеській області, адресований ОСОБА_4 від 04.12.2012 р. № 2422/ Б-3; акт зустрічної перевірки УПФУ в Ренійському районі від 17.08.2012 р.; розрахунок середнього коефіцієнта заробітної плати ОСОБА_4 ЗА 1987 1991 р.р., наданий позивачем; партійний квиток ОСОБА_4 № 02259439; книжка про сплату членських внесків за 1985 р. 1986 р.

В ході розгляду справи судом було встановлено, що позивач ОСОБА_4 є пенсіонером та з лютого 2000 р. він отримує пенсію за віком, відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Позивачу була призначена пенсія з урахуванням страхового стажу 45 років 3 місяця 9 днів та 330 грн. 67 коп. середньомісячного заробітку, визначеного за період роботи з 01.01.1988 р. по 31.12.1992 р.. За заявою позивача від 01.04.2006 р. йому була перерахована пенсія по стажу та заробітку з 01.04.2006 р. Заробіток позивача було визначено з урахуванням постанови КМУ «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 ст. 41 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 20.04.2005 р. № 306, на підставі довідки про заробітну плату за результатами виконаної роботи № 35 від 07.07.2005 р. за період роботи з 01.01.1986 р. по 31.12.1991 р., наданої ВАТ «Насінницький радгосп «Перемога». За дорученням головного управління ПФУ в Одеській області по всім пенсійним справам, де коефіцієнт заробітку хоча б одному місяці перевішує 5.6 були проведені зустрічні перевірки підстав видачі довідок про заробітну плату. В ході перевірки 17.08.2012 р. було складено акт зустрічної перевірки, в ході якої було встановлено, що заробітна плата позивача виплачувалась щомісяця, також були нараховані премії, доплати виплачувались у грудні 1988 р., квітні, грудні 1989 р., квітні, грудні 1990 р., лютому, грудні 1991 р., докази проведення остаточного розрахунку за рік відсутні, авансування заробітку за ці роки не проводилось. Таким чином, з вказаних підстав позивачу було проведено перерахування пенсії з 01.09.2012 р. без урахування довідки ВАТ «Насінницький радгосп «Перемога» № 35 від 07.07.2005 р. та постанови КМУ № 306 від 20.04.2005 р. Позивач вважає дане рішення неправомірним, оскільки з січня 1986 р. заробітна плата в радгоспі «Перемога» йому нараховувалась згідно Типового положення про оплату праці робочих радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств від 30.06.1986 р. № 15/241/П-7, а саме авансом у розмірі 224 крб., тобто в межах 80 % затвердженої сітки посадових окладів головних спеціалістів радгоспів, віднесених до ІІ групи, По підсумкам роботи за рік здійснювалось нарахування згідно п. 1.7 Типового положення заробітної плати, згідно затверджених розцінок за фактично реалізовану продукцію. Таким чином він має право на отримання пенсії за нормами постанови КМУ № 306 від 20.04.2005 р..

Вислухавши пояснення представників відповідача, які заперечували проти задоволення позову, позивача та його представника, які наполягали на задоволені позовних вимог, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи і підлягають задоволенню.

Відповідно до абзацу другого п. 2 ст. 41 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 ст. 41 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 20.04.2005 р. № 306 було встановлено Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць. Згідно п. 1 Порядку, його дія поширюється на тих осіб, що до 01.07.1998 р. отримували заробітну плату за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, що працювали в сільському господарстві та сплачували внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування. До суми заробітної плати для обчислення пенсії згідно з цим Порядком зараховуються суми виплат (доходу), з яких сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (п. 2 Порядку). Документом, що підтверджує виплату особі заробітної плати за результатом роботи є довідка про заробітну плату.

Відповідно п. 6 Порядку, підставою для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи, що зазначаються у довідці, може бути: законодавчий або інший нормативно-правовий акт чи положення про оплату праці, яким на момент виплати особі заробітної плати (доходу) було передбачено проведення остаточного розрахунку за

результатами певного періоду (кварталу, півріччя, року) або після закінчення роботи; цивільно-правовий договір. Отже, визначити заробітну плату за нормами постанови КМУ від 20.04.2005 р. можливо у тому випадку, якщо особі заробітна плата спочатку виплачувалась авансом, а потім було здійснено виплату різниці (доплати) між нарахованою по розцінкам сумою заробітної плати та нарахованим протягом року (кварталу, півріччя) авансом.

Такою довідкою є довідка ВАТ «Насінницький радгосп «Перемога» про заробітну плату за результатами виконаної роботи № 35 від 07.07.2005 р. за період роботи з 01.01.1986 р. по 31.12.1991 р., яка була надана позивачем УПФУ в Ренійському районі для перерахування пенсії.

Згідно матеріалів справи вбачається, що позивач в період з 1986 р. 1991 р. працював на посаді головного бухгалтера у радгоспі «Перемога», який входив до складу РО «Укрсортнасіннєовоч», та відносився до ІІ групи радгоспів для встановлення посадових окладів керівних робітників, спеціалістів та службовців радгоспів. Специфічні особливості сільськогосподарського виробництва супроводжуються і значними відмінностями в формах організації та оплати праці в даній галузі, в порівнянні з іншими галузями економіки країни. Надходження продукції від рослинництва і тваринництва та коштів від її реалізації, як правило, є нерівномірними по періодам, а тому здійснювати щомісячні остаточні розрахунки з працівниками, в тому числі і з керівними працівниками і спеціалістами, в сільському господарстві не видається можливим. Відповідно до нормативно-правових актів з оплати праці тих часів, методичних розробок Держагропрому УСРС і Міністерства праці, положення про оплату праці працівників радгоспу, оплата праці керівних працівників і спеціалістів проводилася за кінцеві результати роботи підприємства і складалися з оплати за продукцію в поєднанні з преміюванням за визначені нормативно-правовими актами конкретні показники ефективності виробництва. Складовою частиною розрахунку за кінцеві результати була також виплата винагород, які залежали від виконання плану виробництва продукції та зниження сумарних витрат і витрат на одиницю продукції.

Відповідно до п. 1.6 Типового положення про оплату праці робочих радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств від 30.06.1986 р. № 15/241/П-7, затвердженого Постановою Державного агропромислового комітету СРСР, Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань і Президії ВЦСПС, заробітна плата керівних робітників, спеціалістів та службовців радгоспів виплачувалась щомісяця авансом в розмірі 80 % від становленнях цим Типовим положенням посадових окладів. При цьому надбавки до посадових окладів не включались до розрахунку розцінок. Додатком № 1 до цього Положення встановлені посадові оклади головним спеціалістам ІІ групи радгоспів у розмірі 270 290 крб., причому посадовий оклад головного бухгалтера встановлюється на рівні 10-20 % нижче посадового окладу директора. Згідно витягу з аналітичної книги по обліку заробітної плати радгоспу «Перемога» у 1985 р. позивачу було встановлено оклад у розмірі 280 крб. З січня 1986 р. по грудень 1989 р. позивач отримував заробітну плату у розмірі 224 крб., що складає 80 % від встановленого посадового окладу, про що свідчать витяги з аналітичної книги по обліку заробітної плати радгоспу «Перемога». З урахуванням інфляції заробітна плата з 1990 р. була збільшена до 310 крб. По підсумкам роботи за рік здійснювалось нарахування згідно п. 1.7 Типового Положення заробітної плати, згідно затверджених розцінок за фактично реалізовану продукцію. Ці нарахування здійснювались згідно наказів РО «Укрсортнасіннєовоч», в яких чітко зазначено, що ці нарахування здійснюються відповідно до Постанови Державного агропромислового комітету СРСР, Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань і Президії ВЦСПС від 30.06.1986 р. З доходів та заохочень, які були отримані позивачем були сплачені внески на державне соціальне страхування /або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування/, у розмірі 4.4 . Підтвердженням достовірності доходів позивача за зазначений період часу, є накази РО «Укрсортнасіннєовоч», які приймались у відповідності до Положення, стосовно підстав для проведення зазначеного розрахунку з позивачем та витягами з аналітичних книг по обліку заробітної плати радгоспу «Перемога».

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що право позивача на отримання пенсії, яке гарантоване йому Конституцією України (ст.. 46), порушено. Таким чином, суд визнає неправомірним рішення Управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області від 02.1.2012 р. № 117726 про перерахунок пенсії, у звязку з відсутністю авансування заробітку позивача за 1986 р. 1991 р., оскільки в ході судового розгляду було встановлено, що позивач щомісяця отримував заробітну плату у вигляді авансу у розмірі 80 % від встановленого посадового окладу, а по підсумкам роботи за рік йому здійснювалось нарахування згідно п. 1.7 Типового положення заробітної плати, згідно затверджених розцінок за фактично реалізовану продукцію. З доходів та заохочень, які були отримані позивачем були сплачені внески на державне соціальне страхування /або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування/. Вищевикладені обставини дають право позивачу на отримання пенсії з урахуванням постанови КМУ «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 ст. 41 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 20.04.2005 р. № 306.

Згідно вимог ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Статтею 9 КАС України передбачено, що суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, таким є Конституція України, що відповідає принципу верховенства права, який закріплений в ст. 8 Конституції України та ст. 22 Конституції України, де передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути - скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про те, що вищезазначені дії відповідача не можуть вважатися правомірними, оскільки вони направлені на звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача, як громадянина, та що є підставою для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 6, 11, 18, 86, 104 КАС України, ст. 41 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Постановою КМУ «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 ст. 41 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 20.04.2005 р. № 306, Типовим положенням про оплату праці робочих радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств від 30.06.1986 р. № 15/241/П-7, затвердженого Постановою Державного агропромислового комітету СРСР, Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань і Президії ВЦСПС,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати неправомірним рішення управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області від 02.11.2012 р. № 117726.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області провести ОСОБА_4 перерахунок пенсії за віком з 01.09.2012 р. та виплатити за весь період недоплати.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ренійський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст.167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя К.В. Сорокін