Справа № 1240/1970/18
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

09 липня 2018 року СєвєродонецькСправа № 1240/1970/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання протиправною бездіяльність, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (далі відповідач, УВД ФССУ у Луганській області) з такими вимогами:

1) визнати поведінку та бездіяльність відповідача з приводу ухиляння від сплати позивачу суми грошей, які були недоотримані за життя потерпілим - ОСОБА_3, що входять до складу спадщини, у розмірі 30000,00 грн - протиправною;

2) зобов'язати відповідача виплатити позивачу зазначену суму у розмірі 30000,00 грн, як недоотриману суму соціальної виплати за життя її померлого чоловіка ОСОБА_4;

3) стягнути з відповідача судові витрати (правова допомога) у розмірі 3000,00 грн, та суму судового збору у розмірі - 1409,60 грн, а також моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви зясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав: фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статі 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи;

Субєкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Аналіз вищезазначених норм закону свідчить про те, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд тільки тих справ, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи з боку суб'єкта владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин. При цьому владні повноваження повинні здійснюватись відповідним суб'єктом саме в сфері публічно-правових відносин і стосуватися безпосередньо конкретної особи. Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних правовідносин, до адміністративної юрисдикції не відносяться.

Як слідує з позовної заяви, позивач є спадкоємицею померлого чоловіка ОСОБА_3. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на майно, а саме: грошові кошти, у вигляді пенсії, та регресних виплат, які були нараховані, але невиплачені померлому спадкодавцю за життя Пенсійним фондом України та Фондом соціального страхування України, розмір яких за підрахунками позивача складає 111300,00 грн (пенсії), а також недоотриманих соціальних (регресних) виплат, у сумі 30000,00 грн.

Позивач звернулась до ОСОБА_5 відділення Фонду соціального страхування із заявою про виплату соціальних виплат. Однак відповідач, починаючи з моменту звернення 10.04.2018, не сплатив позивачу недотриману соціальну виплату та не надав жодної відповіді.

ОСОБА_5 відділення Фонду соціального страхування від 08.06.2018 № 1621 повідомляється, що суми соціальних виплат, які були нараховані, але не виплачені за минулий період, будуть виплачуватися на умовах окремого порядку, який буде колись прийнятий Кабінетом Міністрів України.

У травні 2018 року з метою вступити у спадщину позивач звернулась через свого представника ОСОБА_1 до приватного нотаріусу ОСОБА_5 районного нотаріального округу ОСОБА_6 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

На підставі цієї заяви нотаріусом заведено спадкову справу № 78/2018 та у відповідності до частини першої статті 46 Закону України «Про нотаріат» з метою отримання інформації про спадкове майно надіслано до відповідача письмовий запит від 18.05.2018 № 259/02-14 про надання інформації щодо недоотриманих регресних виплат за весь період невиплати, починаючи з липня 2014 року, на імя ОСОБА_3

Листом від 25.05.2018 № 2157/03-1 відповідачем надано відповідь, з якої слідує, що розмір недоотриманої соціальної виплати померлому ОСОБА_3 складає 401,72 грн.

Позивач вважає, що зазначене не відповідає дійсності та відповідач дає не вірну інформацію й таким чином вводить позивача в оману, завідомо ухиляючись від сплати.

Позивач не погодилася із такими діями відповідача та звернулася за захистом до суду.

Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з частиною десятою статті 47 Закону України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що оскільки грошові кошти недоотриманих соціальних виплат увійшли до спадкового майна, їх отримання регулюється спадковим законодавством.

Згідно з частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Виходячи з наведеного, суд зазначає, що не є публічно-правовим спір за участю суб'єкта владних повноважень публічного права, з одного боку, та суб'єкта приватного права - фізичної особи, коли управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на створення, зміну або припинення її цивільних прав. В даному випадку існує спір про право, хоча однією зі сторін у ньому виступає особа публічного права, а спірні правовідносини врегульовані нормами цивільного законодавства. У спірних правовідносинах у цьому випадку реалізується не публічний, а приватний інтерес.

Оскільки між позивачем та відповідачем виник приватний спір, який випливає не з публічно-правових, а із цивільних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 слід вирішувати в порядку цивільного судочинства.

Суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (пункт 1 частини першої статті 170 КАС України).

Згідно вимог частини шостої статті 170 КАС України встановлено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Керуючись статями 2, 19, 160, 170, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязати вчинити певні дії.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз'яснити позивачу право звернутися з даним позовом до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяОСОБА_7