Справа № 569/17310/17
Суддя: Бердій М. А.
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Агаєвій Н.Б.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, суд

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просили суд їх задоволити, визнати протиправними та скасувати рішення Рівненського обєднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області від 25 вересня 2017 року №88 і розпорядження від 25 вересня 2017 року №159682 Рівненського обєднаного Управління пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови позивачу у зарахуванні до стажу державної служби роботу на посадах в органах державної податкової служби України, та у призначенні з 22 вересня 2017 року пенсії державного службовця за віком відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІ1 в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування згідно довідок Державної податкової інспекції у м. Рівне Головного Управління ДФС у Рівненській області від 21 вересня 2017 року №5434/10/17-16-05-38, №5435/10/17-16-05-38. Зобовязати Рівненське обєднане Управління пенсійного фонду України Рівненської області призначити та виплатити з 22 вересня 2017 року позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування згідно довідок Державної податкової інспекції у м. Рівне Головного Управління ДФС у Рівненській області від 21 вересня 2017 року №5434/10/17-16-05-38, №5435/10/17-16-05-38, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи на посадах в органах державної податкової служби України, зокрема в ДПІ у Рівненському районі за період часу з 10 липня 1990 року по 25 листопада 1996 року, в ДПА у Рівненському районі, з 26 листопада 1996 року по 13 липня 2004 року, в Рівненській обєднаній податковій інспекції з 14 липня 2004 року по 10 квітня 2006 року, в ДПІ у м. Рівне з 11 квітня 2006 року по 04 вересня 2014 року та стягнути з відповідача понесені судові витрати по справі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала та просила суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у запереченнях проти позову.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.

Як було встановлено в судовому засіданні, 22 вересня 2017 року позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою про призначення/перерахунок пенсії, зокрема звернулась з проханням перевести її з одного виду пенсії на інший на пенсію за віком, як державного службовця. До вказаної заяви позивачем було долучено ряд документів, які підтверджують наявність права на пенсію за віком як державного службовця, зокрема: копію паспорта, копію трудової книжки, довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії Державної податкової інспекції у м. Рівне Головного управління ДФС у Рівненській області від 21 вересня 2017 року за № 5434/10/17-16-05-38 та за № 5435/10/17-16-05-38, копію листа Міжрегіонального управління національного агентства України з питань державної служби у Волинській та Рівненській областях від 11 вересня 2017 року № М-42101-29.

За наслідками розгляду заяви позивача, відповідачем листом від 11 жовтня 2017 року за № 3608/07 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» в звязку з відсутністю 20 років стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХП та актами Кабінету Міністрів України.

Згодом позивачем отримано рішення про відмову у перерахунку пенсії № 88 від 25 вересня 2017 року та розпорядження № 159682 від 25 вересня 2017 року

Як вбачається з даного рішення «Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень закону України «Про державну службу» №889-УІІІ від 10 грудня 2015 року (далі Закон №889) визначено право державних службовців за умов на призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» (далі Закон №3723).

На призначення пенсії згідно статті 37 Закону №3723, зокрема, мають право особи, які на день набрання чинності Законом №889(1 травня 2016 року) мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України №3723 та актами Кабінету Міністрів України.

Посадовим особам контролюючих органів згідно з пунктом 343.1 ст.343 Податкового кодексу України присвоюються спеціальні звання і відповідно ці посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723. Відповідно представлених документів стаж роботи на державній посаді станом на 01 травня 2016 року позивача становить 10 років 6 місяців 17 днів.

Враховуючи вищезазначене позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» в звязку з відсутністю 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України.

Суд вважає дану відмову протиправною та такою, що підлягає скасуванню виходячи з наступного.

01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІ та відповідно до ч.2 Прикінцевих та перехідних положень визнано такими, що втратили чинність, зокрема: Закон України «Про державну службу», крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 та 12 цього розділу.

Пунктом 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІ передбачено право державних службовців, за певних умов, на призначення пенсії за віком відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ(далі - Закону).

Відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-УІІ встановлено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менше, як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами КМУ, мають право на призначення пенсії відповідно до статі 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-УІІ визначено перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається КМУ.

З пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень закону №889-УІІ вбачається, що для осіб, які на день набрання чинності цим законом мають не менше, як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами КМУ, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, спеціальним Законом визначено те, що певна категорія осіб зберігає за собою право на призначення пенсії відповідно дост.37 Закону України «Про державну службу», а зокрема до таких віднесено осіб, які на день набрання чинності законом (01 травня 2016 року): займають посади державної служби та мають не менше, як 10 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону та актами КМУ; не займають посади державної служби, однак мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби визначених ст.25 Закону та актами КМУ.

Відповідно до ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України, а отже, відповідач під час прийняття рішення за наслідками розгляду заяви позивача, був зобовязаний застосувати вищевказану норму Закону та призначити позивачу пенсію відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу».

Постановою КМУ від 14 вересня 2016 року №622 затверджено Порядок (далі Порядок №622) призначення пенсії деяким категоріям осіб, яким визначено умови пенсійного забезпечення державних службовців відповідно до п.10 та 12 Прикінцевих положень Закону№889 VІІІ. Вказана постанова застосовується починаючи з 1 травня 2016 року.

Право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.2 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ «Про державну службу» не призначалася пенсія відповідно до Закону, серед іншого мають жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-УІІІ стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Позивач з 10 липня 1990 року по 04 вересня 2014 рок працювала на посадах державним податковим інспектором, головним державним податковим ревізором-інспектором, головним державним податковим інспектором, начальником відділу, заступником начальника управління-начальника відділу, завідувачем сектору, начальником відділу в Державній податковій інспекції у Рівненському районі, Рівненській обєднаній державній податковій інспекції, Державній податковій інспекції у м. Рівне. Даний факт підтверджується записами в трудовій книжці та довідкою Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області від 30 жовтня 2017 року № 5862/10/17-16-04-20.

Тобто позивач працювала на посадах, які підпадають під п.1 Порядку виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, затвердженим постановою КМУ №1013 від 12 вересня 1997 року, яким визначено, що до стажу роботи, який дає право на одержання винагороди за вислугу років, включається час роботи в органах податкової служби та на посадах і в органах, визначених Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою КМУ «Про порядок обчислення стажу державної служби» від 03 травня 1994 року №283 зі змінами.

Вказаний нормативно-правовий акт діяв в період, коли позивач обіймала відповідні посади в органах державної податкової служби та тоді, коли звільнялась у зв»язку з виходом на пенсію, а отже відповідач не мов жодних підстав для незастосування до позивача вказаного нормативно-правового акту.

При визначенні можливості зарахування конкретного періоду роботи до стажу державної служби слід врахувати те, що відповідно до ч.3 ст.25 Закону №3723-ХІІ віднесення існуючих посад державних службовців не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться КМУ за погодженням з відповідним державним органом, при цьому абз.2 та 3 п.2 Порядку обчислення стажу державної служби, затверджений постановою КМУ від 03 травня 1994 року №283(діючого до набрання Законом №889-УІІІ законної сили) передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової та контрольно-ревізійної служби, а також на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

Відповідно до ч.15 ст.37 Закону №3723-ХІІ період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до п.342.4. ст.342 ПК України посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Абзацами 1,2 п.344.1 ст.344 ПК України передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». Період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, співвідношення з рангами державних службовців, розмір надбавок за спеціальне звання, затверджуються КМУ.

Відповідно до положень додатку 6 до постанови КМУ від 25 липня 2012 року №680 «Питання присвоєння рангів державним службовцям та визначення співвідношень між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями» (в редакції постанови КМУ від 02 жовтня 2013 року №721), яка була чинною на момент звільнення позивача з податкової інспекції, спеціальне звання «радника податкової та митної служби ІІ рангу» відповідає 6 рангу державного службовця.

Вищенаведені норми права підтверджують, що законом посадові особи контролюючих органів, в даному випадку податкового органу, віднесені до державних службовців за певними особливостями, тобто з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.

Тобто пенсійне забезпечення позивача повинно здійснюватися відповідно до Закону України «Про державну службу».

Правильність застосування вищевказаних норм права підтверджується і правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 22 жовтня 2013 року по справі №21-340а13 у якій колегія суддів дійшла висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, займають посади в державних органах щодо практичного виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, а отже перебувають на державній службі та є державними службовцями. Крім того зроблено висновок, що таким особам період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п.4 Порядку №622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не рідше дати виникнення права в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Відповідно до параграфу 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини право доступу до суду передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що представник відповідача не довів в судовому засіданні правомірність свого рішення, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Доводи відповідача, наведені у запереченнях на адміністративний позов, спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та наведеними судом у даній постанові нормами права.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивача в розмірі 1280 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 241-246,250,255,263,293,295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) до Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (5, місцезнаходження: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 34) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, задоволити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення від 25 вересня 2017 року №88 і розпорядження від 25 вересня 2017 року №159682 Рівненського обєднаного Управління пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу державної служби роботу на посадах в органах державної податкової служби України, та у призначенні з 22 вересня 2017 року пенсії державного службовця за віком відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІ1 в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування згідно довідок Державної податкової інспекції у м.Рівне Головного Управління ДФС у Рівненській області від 21вересня 2017 року №5434/10/17-16-05-38, №5435/10/17-16-05-38.

Зобовязати Рівненське обєднане Управління пенсійного фонду України Рівненської області призначити та виплатити з 22 вересня 2017 року ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування згідно довідок Державної податкової інспекції у м.Рівне Головного Управління ДФС у Рівненській області від 21 вересня 2017 року №5434/10/17-16-05-38, №5435/10/17-16-05-38, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи на посадах в органах державної податкової служби України, зокрема в ДПІ у Рівненському районі за період часу з 10 липня 1990 року по 25 листопада 1996 року, в ДПА у Рівненському районі, з 26 листопада 1996 року по 13 липня 2004 року, в Рівненській обєднаній податковій інспекції з 14 липня 2004 року по 10 квітня 2006 року, в ДПІ у м.Рівне з 11 квітня 2006 року по 04 вересня 2014 року.

Стягнути з Рівненського обєднаного Управління пенсійного фонду України Рівненської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1280 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_4