Справа № 753/22841/17
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.,

секретаря Андрієнко Н.А.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Київської міської державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2018 року, -

У с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Київської міської державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, у якому просив: визнати, що Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню виплат при нарахуванні коштів в повному обсязі не виконана постанова Дарницького районного суду м. Києва від 18 лютого 2011 року у справі за його позовом про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, в частині дотримання вимог ст. 49 ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва здійснити перерахунок і виплату державної пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліду 2 групи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 22 липня 2017 року.

В обгрунтування вимог посилається на те, що на виконання постанови Дарницького районного суду м. Києва від 18 лютого 2011 року йому перераховані кошти в розмірі 53 535 грн., однак вказана сума є перерахунком за період з 08 червня 2010 року по 22 липня 2011 року, що не є повним виконанням судового рішення, оскільки такий перерахунок повинен бути здійснений також і з 22 липня 2017 року.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення умотивовано тим, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28 січня 2014 року установлений спосіб і порядок виконання вказаного судового рішення, а саме стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на його користь суми в розмірі 53 535 грн., які були переховані позивачу 26.06.2017 року. Також, місцевий суд дійшов до висновку, що посилання позивача на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 лютого 2011 року, яким визначений період - з 08.06.2010 року й, на його думку, безстроково, у тому числі з 22 липня 2017 року, є невірним, оскільки суд не може ухвалювати рішення на майбутнє, й оскільки постановлене рішення у цілому виконано, підстав для задоволення позову немає.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою його прохання про перерахунок пенсії, жодним чином не обґрунтувавши у рішенні відмову про задоволення позову у цій частині, чим порушив норми процесуального закону. Також, позивач вказує на те, що не виплата та не перерахування належних йому виплат та нарахувань є порушенням державою своїх зобов'язань, що призвело до порушення його законних прав та інтересів.

Ураховуючи, що справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи призначено в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС.

Позивачем подано клопотання про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні за його участю. Однак, ураховуючи, що справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів не убачає підстав для призначення справи у відкрите судове засідання та її розгляду за участю учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.

Судом установлено, що позивач є пенсіонером, знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва та отримує пенсію з 25.12.2000 року по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 18 лютого 2011 року у справі № 02/2а-923/11, яка набрала законної сили, позов ОСОБА_2 задоволено частково та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва провести перерахунок та виплату позивачу основної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 08.06.2010 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28 січня 2014 року, яка набрала законної сили, встановлено спосіб та порядок виконання вказаного судового рішення, а саме: стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 53 535 грн.

26 червня 2017 року позивачу перераховані вказані кошти, що не заперечується сторонами.

Тобто, 26 червня 2017 року постанова Дарницького районного суду м. Києва від 18 лютого 2011 року у справі № 02/2а-923/11, з урахуванням ухвали про зміну способу та порядку виконання судового рішення, виконана у повному обсязі.

Відтак, місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

При цьому, місцевим судом вірно не прийнято до уваги посилання позивача на те, що постановою від 18 лютого 2011 року у справі № 02/2а-923/11 зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу безстроково, у тому числі з 22 липня 2017 року. Адже, суд захищає лише порушені права та не може ухвалювати рішення на майбутнє.

До того ж, як убачається із змісту ухвали про встановлення способу і порядку виконання судового рішення, позивачу було здійснено перерахунок пенсії за період з 08.06.2010 року по 22.07.2011 року. У вказаному рішенні також зазначено, що такі заходи повинні забезпечити виконання судового рішення і не поширюються на відносини, які виникли після його ухвалення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет на 2011 рік» Кабінет Міністрів України прийняв постанову №745 «Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23 липня 2011 року та якою установлено інші, ніж передбачені статтями 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розміри виплат.

Також, 01 січня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», яким ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» були викладені у новій редакції, згідно якої щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю та пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Покликання позивача в апеляційній скарзі на те, що не виплата та не перерахування належних йому виплат та нарахувань є порушенням державою своїх зобов'язань, що призвело до порушення його законних прав та інтересів, є безпідставними, з огляду на наступне.

У Рішенні Конституційного Суду України №20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року зазначено, що Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Також вказано, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними.

Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Також, не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що місцевим судом залишено поза увагою його прохання про перерахунок пенсії, жодним чином не обґрунтовано у рішенні відмову про задоволення позову у цій частині та про те, що обмеження розміру пенсії максимальним розміром, встановленим Законом «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне грошове утримання) призначені до набрання чинності цим Законом. Позаяк, як убачається із змісту позовної заяви остання подана з підстав невиконання в повному обсязі постанови Дарницького районного суду м. Києва від 18 лютого 2011 року. Разом із тим, позов з тих підстав, що виплата пенсії з 22 липня 2017 року проводиться всупереч вимогам чинного законодавства та з неправомірним обмеженням розміру такої, не заявлявся.

Відповідно до частини 5 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Отже, колегія суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини 1 статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, ч. 3 ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС.

Головуючий суддя - доповідач Я.Б. Глущенко
суддя О.М. Кузьмишина
суддя О.Є. Пилипенко

(Повний текст постанови складений 02 липня 2018 року.)