Справа № 1007/3814/2012
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 1007/3814/2012 Суддя суду першої інстанції:
Дутчак Ігор Михайлович
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Літвіної Н.М.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2018 року, що прийнята у м. Бровари, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України у м. Бровари та Броварському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити дії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2012 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною діяльність ПФУ в м. Бровари при нарахуванні пенсії;

- зобов'язати УПФУ в м. Бровари провести з 01.11.2011 перерахунок пенсії по інвалідності позивача відповідно до вимог статті 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» із розрахунку 110% від трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням здійснених виплат та сплатити ці кошти;

- зобов'язати УПФУ в м. Бровари привести з 01.11.2011 перерахунок додаткової пенсії позивачу відповідно до ст. 51 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов'язати УПФУ в м. Бровари сплатити заборгованість по виплаті пенсії, яка на 11.01.2011 становить 36 547,94 грн;

- притягнути до адміністративної відповідальності керівництво ПФУ в м. Бровари за ігнорування у відповідях поставлених питань та неодноразові порушення при нарахуванні пенсії;

- компенсувати УПФУ в м. Бровари матеріальні та моральні втрати, завдані позивачу неправомірним нарахуванням пенсії, які нанесли матеріальні збитки, шкоду здоров'ю та душевних страждань в розмірі 5 000 грн.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2012 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2013 у задоволенні позову відмовлено.

У березні 2018 року позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про роз'яснення зазначеного рішення суду.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким зобов'язати суд першої інстанції роз'яснити рішення суду, оскільки вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що постанова суду першої інстанції у від 07 серпня 2012 року підлягає роз'ясненню.

У зв'язку з неприбуттям у судове засідання 03.07.2018 жодного з учасників справи, повідомлених належним чином про дату, час і місце судового засідання, справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої-другої статті 254 КАС за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (у редакції, чинній станом на час набрання постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2012 року законної сили) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для:) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2012 року, набрала законної сили із прийняттям 19 грудня 2013 року ухвали Київського апеляційного адміністративного суду. Не зважаючи на це, заяву про її роз'яснення, як зазначалося, було подано лише у березні 2018 року, тобто більш як через чотири роки з дня набрання постановою законної сили, що нормами КАС не допускається.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що аналіз частин першої-другої статті 254 КАС свідчить про те, що роз'яснено може бути виключно рішення, що може бути виконане. Проте, постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2012 року не підлягає виконанню, оскільки суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову та не приймав рішення зобов'язального характеру, яке може бути виконане.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що доводи заяви позивача про роз'яснення постанови суду першої інстанції зводяться до його незгоди із цим рішенням суду: щодо встановлення обставин справи, причин застосування або незастосування того чи іншого нормативного акту, посилання на необґрунтованість відмови у задоволенні позову тощо. Окрім того, позивач у своїй заяві просить роз'яснити рішення суду шляхом надання оцінки правомірності прийняття Кабінетом Міністрів України певних рішень, та їх відповідності вимогам Конституції України. Зазначеного суд в порядку статті 254 КАС не уповноважений здійснювати.

Колегія суддів наголошує на тому, що невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне встановлення обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права може бути підставою для оскарження рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, можливістю чого позивач і скористався, подавши апеляційну скаргу, яку ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2013 залишена без задоволення. Проте, вказані вище мотиви скаржника, як зазначалося, не є підставою для роз'яснення судового рішення в порядку статті 254 КАС.

Таким чином, суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні заяви позивача про роз'яснення рішення суду.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки гуртуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 312, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Літвіна

Суддя І.В. Федотов