Справа № 822/1543/17
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1543/17

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

02 липня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Західного офісу Держаудитслужби на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2018 року (ухвалене в м. Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Західного офісу Держаудитслужби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача профспілковий комітет первинної профспілкової організації управління Західного офісу Держаудитслужби у Хмельницькій області про визнання протиправним, скасування наказу та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2017 року позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до Західного офісу Держаудитслужби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача профспілковий комітет первинної профспілкової організації управління Західного офісу Держаудитслужби у Хмельницькій області про визнання протиправним, скасування наказу та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказ № 183-о від 19.05.2017, яким відповідач оголосив ОСОБА_2 догану з позбавленням премії за травень 2017 року, є протиправним, оскільки базується на висновку дисциплінарної комісії, складеному з порушенням закону України "Про державну службу". Також позивач вважає, що неправомірно позбавлений премії за травень 2017 року та надбавки за інтенсивність роботи за квітень-червень 2017 року.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем під час розгляду справи не було доведено наявності в діях ОСОБА_2 складу дисциплінарного проступку. Крім того, відмовляючи в задоволенні позовної вимоги позивача про зобов'язання Західного офісу Держаудитслужби нарахувати та виплатити заробітну плату у вигляді надбавки за інтенсивність праці за квітень, травень, червень 2017 року, суд виходив з того, що оскільки наказом від 07.04.2017 № 132-о надбавка за інтенсивність праці та за високий рівень досягнення у праці за період з 03.04.2017 по 30.06.2017 ОСОБА_2 не встановлювалась, тому і не могла бути зменшена чи знята, в зв'язку з оголошенням догани.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив про те, що судом першої інстанції при прийнятті рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2018 року підлягає скасуванню.Водночас зазначив, що Західний офіс Держаудитслужби утворив дисциплінарну комісію з дотриманням вимог статті 69 закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII щодо включення до складу дисциплінарної комісії представників виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців. Службове розслідування проведене з дотриманням закону України "Про державну службу", а сформовані в результаті розслідування висновки базуються на дослідженні акту ревізії та з урахуванням ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 01.03.2017 року, в якій зазначено, що є обґрунтована підозра на те, що акт ревізії може бути сформований таким чином, що не буде містити усіх виявлених в ході ревізії фактів. Вказав, що листом від 07.04.2017 № 13-13-18о/2492 доручив забезпечити надання документів та інших відомостей, які характеризують позивача, однак посадові особи управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області не надали інформацію про належність позивача до первинної профспілкової організації. У період з квітня-червня 2017 року надбавка за інтенсивність позивачу не встановлена за рішенням керівника Західного офісу Держаудитслужби, а премія за травень 2017 року не виплачена у зв'язку з оголошенням догани.

02 травня 2018 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказував на безпідставність доводів апелянта та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомленні завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, про що 02.06.2018 року винесено відповідну ухвалу.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, наявні в матеріалах справи письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи неоспорені факти про те, що ОСОБА_2 відповідно до наказу Західного офісу Держаудитслужби від 31.10.2016 № 50-о переведений на посаду начальника відділу контролю у соціальній галузі та культурі управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області. 10.02.2017 рішенням загальних зборів первинної профспілкової організації Держфінінспекції в Хмельницькій області, оформленим протоколом № 1, обраний членом профспілкової первинної організації управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області.

Відповідно до Плану роботи управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області на 1 квартал 2017 року на підставі направлень від 10.01.2017 року №21 і 03.01.2017 року №7 і№8 ревізійною групою, до складу якої включений ОСОБА_2, проведена ревізія фінансово-господарської діяльності Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру за період з 01.01.2015 року по завершений місяць 2017 року, результати якої оформлені актом від 28.02.2017 року №04-08/7.

На підставі наказу Західного офісу Держаудитслужби від 07.03.2017 року № 58 "Про проведення службового розслідування" із змінами, внесеними наказом від 23.03.2017 року №81, дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ Західного офісу Держаудитслужби провела службове розслідування щодо повноти та якості проведення і документування посадовими особами управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області, серед яких і ОСОБА_2 (позивач), планової ревізії фінансово-господарської діяльності Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру.

За результатами службового розслідування дисциплінарна комісія склала висновки від 21.04.2017 року та від 11.05.2017 року, у яких, зокрема, вказала на неналежне виконання позивачем посадових обов'язків та наказів Держаудитслужби у зв'язку з недотриманням підпунктів 6, 7, 8 пункту 1, пункту 2 частини 1 статті 8, пункту 2 частини 1, частини 2 статті 62 закону України "Про державну службу", статті 10 закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", пунктів 3, 16, 18, 35 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550 (далі - Порядку 550), підпункту 1.1, 1.2 пункту 1, пунктів 2, 3 розділу ІІ, пункту 8, пункту 12 розділу ІІІ, підпункту 4.6 пункту 4 розділу IV Методичних рекомендацій щодо здійснення інспектування органами Державної фінансової інспекції України, затверджених наказом Державної фінансової інспекції України від 14.12.2011 № 90 (далі - Методичних рекомендацій №90), пункту 1, 2 наказу Держаудитслужби України від 23.09.2016 № 92 "Про затвердження форм журналів та робочого плану", пункту 2.2 розділу 2, пункту 6 Методичних рекомендацій з проведення державного контрольно-ревізійною службою ревізій використання коштів на будівництво, затверджених наказом КРУ України від 27.02.2009 №39 (далі - Методичних рекомендацій №39).

Встановивши зазначені порушення дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ Західного офісу Держаудитслужби звернулась до керівника Західного офісу Держаудитслужби з поданням про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, на підставі якого начальник Західного офісу Держаудитслужби видав наказ від 09.05.2017 № 183-о "Про притягнення до відповідальності", яким за неналежне виконання посадових обов'язків та недотримання положень зазначених вище нормативно-правових актів притягнув його до дисциплінарної відповідальності та оголосив догану з позбавленням премії за травень 2017 року.

Вважаючи дії відповідача та вказаний наказ протиправними позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Правові засади дисциплінарної відповідальності державних службовців визначені главою 2 розділу VIII закону України "Про Державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон 889-VIIІ).

Відповідно до Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 8 Закону № 889-VIII передбачено, що державний службовець зобов'язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов'язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов'язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв'язку з виконанням посадових обов'язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Згідно з частиною 1 статті 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом і іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 73 Закону № 889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа. Дисциплінарна справа повинна містити, зокрема належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку.

Аналізуючи доводи апелянта щодо правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень рішень, суд апеляційної інстанції зазначає слідуюче.

Як встановлено з матеріалів справи та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани слугували висновки дисциплінарної комісії про неповне з'ясування позивачем під час ревізії Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру питань щодо правомірності видатків на оплату праці працівників та нарахувань на плату праці, стану розрахунково - платіжної дисципліни, видатків на капітальне будівництво, реконструкцію та ремонт, дотримання законодавства про державні закупівлі та достовірність бухгалтерського обліку та фінансової і бухгалтерської звітності.

Згідно матеріалі дисциплінарного провадження, а саме документів дисциплінарної комісії від 11.05.2017 року - протоколу «Про розгляд листа управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області від 11.05.2017 року №13-22-19-13», інформаційної довідки з викладення обставин щодо вчинення державними службовцями дисциплінарного проступку, відомостей про причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державних службовців знімають відповідальність за вчинення проступку та висновок про наявність чи відсутність у діях державних службовців дисциплінарного проступку та підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності, судом апеляційної інстанції встановлено, що єдиним документом, який дисциплінарна комісія вивчала під час проведення службового розслідування, був акт ревізії фінансово-господарської діяльності Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру від 28.02.2017 № 04-08/7.

Документи, на підставі яких складався акт ревізії (акти контрольного обміру, акти приймання-передачі, реєстри, відомості, довідки, пояснення посадових осіб підконтрольної установи, тощо), дисциплінарною комісією не досліджувались. Вказаний факт було підтверджено представником відповідача в суді першої інстанції.

При цьому судом під час апеляційного перегляду справи було досліджено акт ревізії Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру від 28.02.2017 № 04-08/7 та встановлено, що в ньому міститься детальний опис встановлених порушень позивачем фінансово-господарської діяльності об'єкту контролю (т. 2 а.с.164-214).

При цьому колегія суддів зазначає, що висновки дисциплінарної комісії щодо неповного з'ясування позивачем під час ревізії Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру певних питань його діяльності сформовані на підставі акту ревізії, в якому відображені встановлені позивачем порушення бюджетного законодавства.

За приписами статті 74 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

У відповідності до частини 1 статті 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Частиною 2 цієї норми передбачено, що дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення; 15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Водночас, відповідно до ч. 1 статті 67 Закону № 889-VIII під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків.

Таким чином, здійснивши аналіз вищенаведених правових норм чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що будь яких належних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_2 дисциплінарного проступку не надано, у звязку з чим у відповідача були відсутні підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Даючи правову оцінку доводам апелянта стосовно того, що дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ дотримано вимог ст.69 Закону України " Про державну службу, а саме щодо включення до складу дисциплінарної комісії представників виборного органу первинної профспілкової організації з числі державних службовців, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Статтею 252 Кодексу законів про працю України та статтею 41 Закону № 1045-ХІV передбачені гарантії для працівників підприємств, установ, організацій, обраних до профспілкових органів. Так, зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Отже, законодавцем, з метою захисту трудових прав громадян, на керівника підприємства, установи, організації покладений обов'язок щодо отримання попередньої згоди виборного профспілкового органу для притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника, членом якого він є.

Відповідно до ч. 4. ст. 69 Закону України «Про державну службу» склад дисциплінарної комісії у державному opraнi затверджується наказом (розпорядженням) кepiвника державної служби. До складу дисциплінарної комісії у державному opraнi включаються в однаковій кількості:

- представники кepiвника державної служби, визначені ним одноосібно iз числа державних службовців цього державного органу;

- представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в paзi відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу.

Судом апеляційної інстанції під час розгляду справи було досліджено наказ від 19.05.2017 № 183-о та встановлено, що останній прийнятий відповідачем без попередньої згоди первинної профспілкової організації на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Водночас, в матеріалах справи міститься віповідь, голови первинної профспілкової організації Управління від 22.05.2017 року на заяву позивача, в якій зазначено, що жодних листів, розпоряджень та інших документів щодо розгляду та надання попередньої згоди на притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності Західним офісом Держаудитслужби не направлялося, представника від первинної профспілкової організації управління до дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Західного офісу Держаудитслужби делеговано не було.

Тобто, згоди про притягнення позивача, як члена первинної профспілкової організації Управління до дисциплінарної відповідальності відповідачем не отримано, чим порушено ч. 1,2 ст. 252 Кодексу закону про працю України, ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" від 15 вересня 1999 року № 1045-XIV.

Суд зауважує, що як слідує з матеріалів справи відповідач звернувся з листом № 13-13-18о/3381 "Про надання інформації" щодо отримання такої згоди лише 24.05.2017 року тобто після винесення оскаржуваного наказу.

Колегія суддів з урахуванням вказаних обставин приходить до висновку, що зазначеними діями відповідача порушено гарантії Фрсюка .О. трудових прав, які регламентовано як національним та і міжнародними законодавствами.

Так, згідно зі ст. 1 Конвенції про захист прав представників на підприємтсві та можливості, що їм надаються № 135, ратифікованої Законом України від 15.05.2003 № 798-IV, представники працівників на підприємстві мають ефективний захист від будь якої дії, яка може завдати шкоди, включаючи звільнення, що ґрунтується на їхньому статусі чи на їхній діяльності, як представників працівників в профспілці або на їхній участі в профспілковій діяльності, в тій мірі, в якій вони діють, відповідно до законодавства чи колективних договорів або інших спільно погоджених умов.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про відсутність у нього інформації щодо членства позивача у первинній профспілковій організації управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області, оскільки відповідач не звертався до профспілкового комітету первинної профспілкової організації з запитом про надання такої інформації. Крім того, під час нарахування позивачу заробітної плати Західний офіс Держаудитслужби щомісячно утримує з заробітної плати позивача 1% членських внесків.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає, що склад дисциплінарної комісії, яка проводила службове розслідування сформовано з порушенням норм ч.4 ст. 69 Закону України «Про державну службу», а саме до комісії не було включено жодної особи з представників державної профспілкової організації.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги Західного офісу Держаудитслужби в Україні спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, що вказує на їх необґрунтованість.

Поміж вказаного, суд апеляційної інстанції зазначає, що положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 15, визначає механізм застосування стимулюючих виплат державним службовцям з метою посилення мотивації працівників державних органів до високопрофесійної, результативної та високоякісної роботи.

Відповідно до пунктів 2, 3 Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям керівники державної служби в державному органі мають право встановлювати державним службовцям у межах економії фонду оплати праці додаткові стимулюючі виплати. До додаткових стимулюючих виплат державним службовцям належать надбавки: 1) за інтенсивність праці; 2) за виконання особливо важливої роботи.

Отже, встановлення надбавки державним службовцям за інтенсивність праці є правом, а не обов'язком начальника Західного офісу Держаудитслужби і залежить від обсягу роботи, яку виконує працівник.

Як було встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, наказом від 07.04.2017 року № 132-о відповідачем було встановлено працівникам Західного офісу Держаудитслужби надбавку за інтенсивність праці та за високий рівень досягнення у праці за період з 03.04.2017 по 30.06.2017.

Однак, зазначеним наказом позивачу така надбавка не встановлювалась, тому на переконання суду апеляційної інстанції і не могла бути зменшена чи знята, в зв'язку з оголошенням догани.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції цілком обґрунтовано відмовлено у задоволенні вимоги позивача про зобов'язання Західного офісу Держаудитслужби нарахувати та виплатити заробітну плату у вигляді надбавки за інтенсивність праці за квітень, травень, червень 2017 року.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши доводи апелянта та наявні обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов до твердження, що вони є необґрунтованими та такими, що не відповідають положенням норм чинного законодавства.

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Судова колегія зазначає, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв'язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Західного офісу Держаудитслужби залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.