Справа № 815/6037/17
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/6037/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Бойка А.В., Єщенка О.В.,

при секретарі Іщенко В.О.,

за участю представника позивача Македонської І.О. та представника відповідача Тарановського Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діагностичний центр «Юг Медікал»» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року (м. Одеса, дата складання повного тексту рішення - 12.02.2018р.) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діагностичний центр «Юг Медікал»" до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

21.11.2017 року ТОВ «Діагностичний центр «Юг Медікал»» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ ДФС в Одеській області, в якому просило суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.08.2017 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сумі 72 500 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення податкового органу є неправомірним, оскільки воно ґрунтуються на необґрунтованих та помилкових висновках перевірки.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року адміністративний позов ТОВ «Діагностичний центр «Юг Медікал»» задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 03.08.2017 року в частині нарахування штрафних санкцій у розмірі 7500 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник ГУ ДФС в Одеській області 05.03.2018 року та директор ТОВ «Діагностичний центр «Юг Медікал»» 30.03.2018 року подали апеляційні скарги, в яких зазначили, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просили скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 року та прийняти нове, яким представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а представник відповідача, відповідно - відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2018 року апеляційну скаргу ГУ ДФС в Одеській області повернуто апелянту.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи сторін та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

13.02.2017 року ТОВ «ДЦ «Юг Медікал»» отримало безвідсоткову фінансову допомогу у розмірі 13000 грн. та оприбуткувало її в касу, що підтверджується прибутковим касовим ордером №15 від 13.02.2017 року.

Цього ж дня зазначені кошти було видано ОСОБА_3 для внесення в ОТП-банк поворотної фінансової допомоги, що підтверджується видатковим касовим ордером №12 від 13.02.2017 року.

Проте, у зв'язку із закінченням банківської доби, зазначені кошти фактично було внесено до банку наступного робочого дня 14.02.2017 року, що підтверджується квитанцією №509T01HW9F від 14.02.2017 року на суму 63000 грн., що включає суму 13000 грн.

Крім того, 10.07.2017 року сума у розмірі 1500 грн. була оприбуткована в день надходження та відображена в Z-звіті РРО від 10.07.2017 року і в книзі обліку розрахункових операцій, а також оприбуткована в касу ТОВ «ДЦ «Юг Медікал»» відповідно до прибуткового касового ордеру №111 від 10.08.2017 року.

27.06.2017 року працівниками ГУ ДФС в Одеській області, на підставі наказу №2416 було проведено фактичну перевірку кабінету комп'ютерної томографії, який розташований за адресою: м.Одеса вул.Троїцька,37 та належить ТОВ «ДЦ «Юг Медікал»», за результатами якої, складено відповідний акт №461/15/53/РРО/38226123 від 12.07.2017 року.

Вказаною перевіркою було встановлено не оприбуткування готівкових коштів в касовій книзі підприємства: за 14.02.2017 року - в сумі 13000 грн., а саме: відповідно до квитанцій банку, 14.02.2017 року ОСОБА_3 вніс на розрахунковий рахунок ТОВ «Діагностичний центр «Юг Медікал»» 66800 грн., а фактично було оприбутковано чомусь тільки 53800 грн. Крім того, в акті перевірки зазначено, що в касі підприємства за 10.07.2017 року рахуються готівкові кошти в сумі 1500 грн.

В подальшому, на підставі вказаних вище висновків перевірки уповноваженою особою відповідача на адресу підприємства позивача було винесено податкове повідомлення-рішення № від 03.08.2017 року, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 72500 грн. за неоприбуткування готівкових коштів у касі.

Не погоджуючись з такими діями та рішенням податкового органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з часткової обґрунтованості та доведеності вимог та, відповідно, з часткової неправомірності спірного рішення відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Положенням пп.80.2.1-80.2.4 п.80.2 ст.80 ПК України передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

- неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками.

Разом з тим, порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначений положеннями «Про ведення касових операцій у національній валюті України», затверджене Постановою Правління НБУ №637 від 15.12.2004 року.

У відповідності до змісту п.1.2 вказаного Положення №637, касова книга - документ установленої форми, що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі; оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Також, п.2.6 зазначеного Положення передбачено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі ж проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК, оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку. Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Крім того, приписами п.5.1 положення «Про ведення касових операцій у національній валюті України» строки здавання підприємствами готівкової виручки (готівки) для її зарахування на рахунки в банках визначаються підприємством і встановлюються за погодженням з відповідним банком (у якому відкрито рахунок підприємства, на який зараховуються кошти) відповідно до таких вимог:

а) для підприємств, що розташовані в населених пунктах, де є банки, - щодня (у день надходження готівкової виручки (готівки) до їх кас);

б) для підприємств, у яких час закінчення робочого дня (зміни), що встановлений правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності відповідно до законодавства України, не дає змогу забезпечити здавання готівкової виручки (готівки) в день її надходження, - наступного за днем надходження готівкової виручки (готівки) до каси дня.

Відповідно до приписів п.5.4 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті України», кожне підприємство визначає ліміт каси з урахуванням режиму і специфіки його роботи, віддаленості від банку, обсягу касових оборотів (надходжень і видатків) за всіма рахунками, установлених строків здавання готівки, тривалості операційного часу банку, наявності домовленості підприємства з банком на інкасацію тощо

Згідно ж із п.5.9 цього ж Положення, готівкові кошти не вважаються понадлімітними в день їх надходження, якщо вони були здані в сумі, що перевищує встановлений ліміт каси, до обслуговуючих банків не пізніше наступного робочого дня банку або були видані для використання підприємством відповідно до законодавства (без попереднього здавання їх до банку і одночасного отримання з каси банку на зазначені потреби) наступного дня на потреби, які пов'язані з діяльністю підприємства. Не вважаються понадлімітними в день їх надходження і ті готівкові кошти, що надійшли до кас підприємств у вихідні та святкові дні та були здані в сумі, що перевищує встановлений ліміт каси, до обслуговуючих банків наступного робочого дня банку та підприємства або були видані для використання підприємством відповідно до законодавства (без попереднього здавання їх до банку і одночасного отримання з каси банку на зазначені потреби) наступного робочого дня на потреби, які пов'язані з діяльністю підприємства.

Також, слід зазначити, що Указом Президента України від 12.06.1995 року №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», серед іншого, передбачено застосування фінансових санкцій за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах та за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки.

Як передбачено статтею 1 зазначеного Указу Президента, у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами-громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через як повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Так, як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи та вже зазначалося вище, 13.02.2017 року ТОВ «ДЦ «Юг Медікал»» отримало безвідсоткову фінансову допомогу у розмірі 13 000 грн. та оприбуткувало її у касу, що підтверджується прибутковим касовим ордером №15 від 13.02.2017 року.

Далі, цього ж дня, т.б. 13.02.2017 року, зазначені кошти було видано ОСОБА_3 для внесення в ОТП-банк поворотної фінансової допомоги, що підтверджується видатковим касовим ордером №12.

Однак, зазначені вище кошти було фактично внесено до банку наступного робочого дня 14.02.2017 року, що підтверджується квитанцією №509T01HW9F від 14.02.2017 року на суму 63 000 грн., що включає в себе і спірну суму 13 000 грн.

Разом з тим, як зазначає позивач, ним не було внесено кошти до банку в той же день, т.б. 13.02.2017 року, оскільки після видачі готівки з каси, робочий (операційний) банківський день був закінчений.

Проте, колегія суддів, як і суд першої інстанції, критично ставиться до зазначеної позиції позивача, оскільки, останнім не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 отримав кошти для внесення в ОТП-банк вже після закінчення робочого (операційного) банківського дня.

Так, дійсно представником позивача до суду апеляційної інстанції було надано копії Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «ДЦ «Юг Медікал»» та Тарифів на банківські послуги для корпоративних клієнтів, відповідно до яких, дійсно можливо простежити кінець робочого дня, як Товариства, так і банку.

Однак, колегія суддів, дослідивши дані документи, не може прийняти їх до уваги, оскільки останні не досліджувалися та не були предметом розгляду в суді 1-ї інстанції.

Крім того, як вже зазначалося вище, у позивача також відсутні і будь-які докази на підтвердження того, що фінансову допомогу Товариство отримало теж саме наприкінці робочого дня, у зв'язку з чим, фактично неможливо встановити правомірність дій позивача щодо внесення коштів до банку саме наступного дня.

Згідно із ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

А у відповідності до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Отже, у зв'язку із вищевикладеним, колегія суддів, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, погоджується з висновком суду 1-ї інстанції про не підтвердження позивачем неможливості внесення фінансової допомоги до банку у день її надходження та, відповідно, про необхідність відмови у цій частині позовних вимог.

Що ж стосується позиції позивача про те, що 10.07.2017 року сума у розмірі 1500 грн. була оприбуткована в день її надходження, то колегія суддів з цього приводу вважає за необхідне зазначити наступне.

Як слідує зі змісту приписів абз.1,3 п.4.3 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті України», записи в касовій книзі проводяться касиром за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі. За відсутності руху готівки в касі протягом робочого дня записи в касовій книзі в цей день можуть не провадитися. Якщо ж бухгалтерія та касир підприємства (юридичної особи) не працюють у вихідні та святкові дні, а його відокремлений підрозділ, який використовує під час розрахунків РРО (РК), у ці дні працює, але не веде касової книги, то, записи в касовій книзі юридичної особи здійснюються наступного робочого дня підприємства - юридичної особи.

Як встановлено судовою колегією з матеріалів справи, обов'язки касира (що включає заповнення касової книги) ТОВ «ДЦ «Юг Медікал»», відповідно до наказу про розподіл обов'язків №30 від 01.06.2017 року, тимчасово було покладено на головного бухгалтера ОСОБА_4, яка призначена на посаду згідно із наказом №25-К від 13.03.2017р. про прийом на роботу за сумісництвом з 4-х годинним робочим днем.

На касира ж Товариства ОСОБА_5 було покладено обов'язки щодо ведення роботи з РРО та заповнення книги обліку розрахункових операцій.

Так, як вбачається з матеріалів справи, сума 1500 грн. була оприбуткована в день надходження, відображена в Z-звіті РРО від 10.07.2017 року і Книзі обліку розрахункових операцій, а також оприбуткована в касу Товариства.

Отже, в зв'язку із зазначеними обставинами, колегія суддів, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, погоджується з висновками суду 1-ї інстанції, що контролюючим органом під час проведення фактичної перевірки не було враховано те, що спірна сума коштів була своєчасно та належним чином оприбуткована під час використання РРО.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції висновку, про наявності усіх законних підстав для часткового задоволення позовних вимог.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діагностичний центр «Юг Медікал»» - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 18.06.2018р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: А.В. Бойко

О.В. Єщенко