Справа № 819/707/18
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/3770/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Довгої О.І., Затолочного В.С.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

апелянта ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2018 року про відмову в забезпеченні позову (постановлену головуючим суддею Шульгач М.П., у м. Тернополі, о 10 год 53 хв) у справі № 819/707/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення сесії Тернопільської обласної ради від 28 березня 2018 року № 930,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідачів в якому просить визнати протиправним та скасування рішення сесії Тернопільської обласної ради від 28.03.2018 № 930.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом заборони виконання та зупинення дії даного рішення яке оскаржується, а саме рішення Тернопільської обласної ради шостого скликання восьмої сесії від 28.03.2018 № 930 «Про реорганізації шляхом злиття Тернопільської обласної експериментальної комплексної школи мистецтв імені ОСОБА_3 та Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 21 Тернопільської міської ради Тернопільської області у спеціалізовану комплексну школу мистецтв імені ОСОБА_3 Тернопільської міської ради».

Заява про забезпечення` позову мотивоване тим, що, на рішення яке оскаржується містить в собі дії, які пов`язані з реорганізацією навчального закладу Тернопільської обласної експериментальної комплексної школи мистецтв імені ОСОБА_3, зміну його підпорядкування та зміни в меншу сторону грошового забезпечення учителів, зміни в навчальному процесі школи, виведення навчального закладу з підпорядкування міністерства культури, і як наслідок непоправимої втрати можливості учням продовжувати відповідну освіту за напрямками культури. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить продовження виконання навчальних планів, забезпечення належної відповідної освіти учнями та матеріального забезпечення учителів.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.04.2018 в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для забезпечення позову передбачених статтею 150 КАС України немає, а тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин та є незаконною, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони виконання та зупинення дії даного рішення яке оскаржується, а саме рішення Тернопільської обласної ради шостого скликання восьмої сесії від 28.03.2018 № 930 «Про реорганізації шляхом злиття Тернопільської обласної експериментальної комплексної школи мистецтв імені ОСОБА_3 та Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 21 Тернопільської міської ради Тернопільської області у спеціалізовану комплексну школу мистецтв імені ОСОБА_3 Тернопільської міської ради».

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливить виконання рішення суду так як вчителі (і вона позивач) будуть звільненні з роботи і в них буде зменшена заробітна плата, а одаровані учні, які навчаються втратять можливість продовжувати навчання, що стане непоправимою втратою для суспільства та суперечить концепції про надання освіти.

Апелянт в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та надала пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким вжити заходи забезпечення позову.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив щодо задоволення та надав пояснення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що Тернопільською обласною радою шостого скликання восьмої сесії прийнято рішення від 28.03.2018 № 930 «Про реорганізації шляхом злиття Тернопільської обласної експериментальної комплексної школи мистецтв імені ОСОБА_3 та Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 21 Тернопільської міської ради Тернопільської області у спеціалізовану комплексну школу мистецтв імені ОСОБА_3 Тернопільської міської ради».

Вважаючи таке рішення протиправним позивач звернулася до суду з відповідними позовними вимогами та із заявою про забезпечення позову.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне зясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З цього приводу свої роз'яснення надав Пленум Вищого адміністративного суду України у Постанові № 2 від 06.03.2008 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ».

Згідно ч. 2 п. 17 цієї Постанови в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відтак, аналіз норм чинного законодавства свідчить, що заявник повинен обгрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову. Факт наявності визначених обставин має підтверджуватись певними доказами, як це встановлено положеннями ст. ст. 72-78 КАС України. При цьому обов'язок доказування покладається на сторони, а тому кожна сторона повинна довести наявність тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та майнових наслідків заборони відповідачеві вчинити певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів, оскільки обмеження можливості суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції, оскільки підстав зазначених в ст. 150 КАС України для застосування заходів забезпечення позову апелянтом не наведено.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 150, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2018 року про відмову в забезпеченні позову у справі № 819/707/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повне судове рішення складено 05 липня 2018 року