Справа № 826/10151/18
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 липня 2018 року м. Київ № 826/10151/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Катющенко В.П., вивчивши заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (03148, АДРЕСА_1) до Головного управління ФДС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати недійсним та скасувати рішення Головного управління ФДС у м. Києві від 30.03.2018 № 1028/26-15-13-02-26/НОМЕР_1 про виключення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку;

- зобов'язати Головне управління ФДС у м. Києві вчинити дії щодо відновлення реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку з 01.04.2018.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення виконання рішення Головного управління ФДС у м. Києві від 30.03.2018 № 1028/26-15-13-02-26/НОМЕР_1 про виключення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку. В обґрунтування заяви позивач зазначив, що скасування реєстрації платника єдиного податку ускладнює питання подання звітності у період застосування процедури адміністративного оскарження. Стверджує, що неприйняття контролюючим органом поданої ним звітності як платником єдиного податку буде підставою для застосування відповідних штрафних санкцій.

Згідно з частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши подану заяву, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частинами першою, другою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Виходячи із змісту заяви про вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши наявні матеріали, суд дійшов висновку про відсутність станом на час постановлення даної ухвали підстав для забезпечення позову, оскільки на час звернення із заявою судом не встановлено обставин крайньої необхідності та підстав, з якими наведені вище норми Кодексу адміністративного судочинства України пов'язують можливість забезпечення позову.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (03148, АДРЕСА_1) про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини восьмої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293 - 297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко