Справа № 283/617/17
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 червня 2018 року

м.Київ

справа №283/617/17

адміністративне провадження №К/9901/38467/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Анцупової Т.О., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Малинського районного суду Житомирської області від 19.05.2017р. (суддя Міхненко С.Д.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2017р. (судді: Бучик А.Ю., Мацький Є.М., Шевчук С.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просила:

- визнати неправомірними та протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії у відповідності зі ст. ст. 33, 37, 37-1 Закону України "Про державну службу";

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної їй пенсії, як державному службовцю з 30.03.2010р. у відповідності до ст. ст. 33, 37, 37-1 Закону України "Про державну службу" та врахувати при проведенні такого перерахунку виплати матеріальної допомоги, надбавки за особливий характер роботи та премії, отримані за місцем роботи в сумі 24307,94 грн. за період з січня 2008 року по грудень 2009 року включно, з урахуванням індексації пенсії 2014 року.

Ухвалою Малинського районного суду від 19.05.2017р. позовні вимоги за період з 30.03.2010р. по 05.10.2016р. залишено без розгляду.

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 19.05.2017р., залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2017р. позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати та надбавки за виконання особливо важливої роботи, на які нараховується збір на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 01.02.2017р., виходячи з 85 % заробітної плати, відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії), включивши до заробітку для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати та надбавки за виконання особливо важливої роботи з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до довідок (про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи або за будь які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 02.04.2012р. № 30 та від 31.01.2017р. № 2, виданих виконавчим комітетом Малинської міської ради.

В решті позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, та направити справу на новий розгляд.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на те, що судами попередніх інстанцій не враховано наявність розбіжностей у довідках позивача за 2012 та 2017 роки, наданих відповідачу для проведення перерахунку призначеної пенсії щодо сум матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати за період 2008-2009 роки.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши в межах доводів касаційної скарги матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, згідно статті 21 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) посадовим особам місцевого самоврядування, які працювали на виборних посадах в органах місцевого самоврядування 8 років і більше, або протягом повних двох і більше скликань, починаючи зі скликання 1990 року, за винятком припинення повноважень з причин, визначених статтею 78, пунктами 2, 3, 4 частини першої, частиною другою статті 79 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пунктами 1, 2, 6 частини першої і пунктом 1 частини другої статті 5 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", за наявності страхового стажу необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається пенсія відповідно до цього Закону незалежно від того, де вони працювали перед призначенням пенсії. У цих випадках пенсія обчислюється у порядку, передбаченому для державних службовців, із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, за останньою займаною виборною посадою на день призначення пенсії.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. №3723-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин у 2012 році) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У статті 2 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що до структури заробітної плати входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно положень частини 2 статті 3 Закону України "Про державну службу" статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. №3723-XII заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до частини 6 статті 95 Кодексу законів про працю заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

В ході розгляду справи по суті судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач з 30.03.2010р. перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в розмірі 85% від заробітку.

Позивач 01.02.2017р. звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, у якій просила врахувати у складі виплат, з яких обраховується пенсія, матеріальну допомогу на оздоровлення, суму індексації заробітної плати та надбавку за виконання особливо важливої роботи за період 2008-2009рр., що не враховано при призначенні пенсії у 2010 році.

Відповідач листом № 1048/03 від 09.02.2017р. повідомив позивача про відмову у перерахунку пенсії та врахування вказаних виплат для її обрахунку з посиланням на Постанову Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. № 865 та змін, внесених до Закону України «Про державну службу». При призначенні пенсії позивачу заробітна плата визначалась у порядку передбаченому абзацом першим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. №865. Крім того, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати не передбачені статтею 33 Закону україни «Про державну службу».

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, виходив з того, що відповідно до частини 1 статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Крім того, у статті 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату застрахованої особи для обчислення пенсії, належить, зокрема, суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про те, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі матеріальні допомоги, індексація заробітної плати, інші виплати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії, а тому матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань, індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо перерахунку та виплати пенсії за період з 05.10.2016р. по 31.01.2017р. відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу» з включенням до заробітку для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати та надбавки за виконання особливо важливої роботи, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 01.02.2017р., а тому згідно положень, визначених ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії здійснюється з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів першої та апеляційної інстанції не спростовують та є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що при обчисленні пенсії відповідачем не враховано усі види оплати праці, які отримував позивач, і з яких було сплачено страхові внески, за правилами статті 41 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" такий заробіток повинен враховуватись під час обчислення пенсії, відповідач протиправно відмовив у перерахунку пенсії позивачу з врахуванням таких видів заробітку, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про часткове задоволення позову.

Подібна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у постанові Верховного Суду від 15.03.2018р. №440/1130/16-а.

Посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на наявність розбіжностей у довідках про складові заробітної плати позивача також є безпідставним і висновки судів не спростовує, оскільки із змісту наданих позивачем актів перевірки достовірності видачі довідки для призначення пенсії від 03.02.2017р. та від 02.04.2012р. вбачається, що під час перевірки арифметичні помилки на суму 596,55 грн. були виявлені в довідці від 15.06.2012р. (згідно виправлень від 15.06.2010р., а не довідки від 02.04.2012р.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанції правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень без змін.

Керуючись статтями 349, 350, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Малинського районного суду Житомирської області від 19.05.2017р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2017р. у даній справі - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчука