Справа № 806/764/18
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/764/18
ПОСТАНОВА
іменем України

"04" липня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Шевчук С.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Єфремової О.С.,

представника відповідача Рибченка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "16" березня 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії , -

суддя в 1-й інстанції - Семенюк М.М. ,

час не зазначено,

місце ухвалення рішення - м.Житомир,

дата складання повного тексту не зазначено,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив: зобов`язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести з 30.08.2017 перерахунок (донарахування) призначеної йому пенсії на підставі раніше поданих документів та додатково наданого ним документа - довідки командира військової частини НОМЕР_1 за вих. № 5 від 03.01.2018 з урахуванням в складі грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, виплачених йому за період з серпня 2015 року по липень 2017 року суми отриманих ним щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги та грошової допомоги на оздоровлення, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, виплатити різницю в недотриманій з 30.08.2017 пенсії та виплачувати перераховану йому пенсію в новому розмірі, без обмеження кінцевої дати виплат.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.03.2018 року позов задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести з 01 лютого 2018 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням виплаченої йому за період з серпня 2015 року по липень 2017 року суми щомісячної додаткової грошової винагороди, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 03.01.2018 № 5.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови, як таке, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю. Свої вимоги обґрунтовує тим, що, на його думку, судом першої інстанції неповно встановлено обставини, що мають значення для справи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Наказом Командира військової частини НОМЕР_1 №179 від 29.08.2017 (а.с.13,14) прапорщика ОСОБА_1 , звільненого у запас, з 29.08.2017 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

З 30.08.2017 ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугою років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області.

04.01.2018 позивач звернувся до Житомирського обласного військового комісаріату з заявою, в якій просив прийняти додаткові документи, якими підтверджується проведення виплат, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та направити її разом з іншими необхідними документами до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області для вірного нарахування призначеної йому пенсії.

За результатами розгляду даної заяви, ІНФОРМАЦІЯ_1 направив відповідь від 05.01.2018 № 84 (а.с. 18), якою повідомив ОСОБА_1 про те, що довідку встановленого зразку про розмір додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням (а.с. 17) направлено в Пенсійний фонд України.

09.01.2018 позивач звернувся до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою (а.с. 19) в якій просив прийняти додаткові документи - довідку командира військової частини НОМЕР_1 за вих. № 5 від 03.01.2018, якими підтверджується проведення з серпня 2015 року по липень 2017 року виплат щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги та грошової допомоги на оздоровлення, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, і враховувати ці виплати при нарахуванні та виплаті пенсії з 30.08.2017.

07.02.2018 листом № С-ІІІ (а.с. 20) відповідач по суті зазначеної заяви надав відмову, в якій вказав, що підстави для врахування до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги та грошової допомоги на оздоровлення, які зазначені у довідці від 03.01.2018 № 5 відсутні.

Не погодившись з вказаною відмовою та вважаючи її протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким частково задоволено адміністративний позов, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Частиною третьою статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" №393 від 17.07.1992 року пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Частиною першою статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно частини другою цієї статті до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №1294 від 07.11.2007 року упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток №25 до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №1294 від 07.11.2007 року) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону 2 Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20.12.1991 року), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №1294 від 07.11.2007 року та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Таким чином, зазначені виплати є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20.12.1991 року відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Постановою № 889 Кабінет Міністрів України встановив щомісячну додаткову грошову винагороду (далі - винагорода) для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.

Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода, носить реальний та постійний характер, а тому відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ підлягає обов`язковому включенню до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії за вислугою років.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач мав право на урахування щомісячної додаткової винагороди, яка йому виплачувалась протягом 24 останніх календарних місяців служби підряд перед звільненням, при призначенні пенсії на момент призначення пенсії. При цьому документи, які свідчать про таке право, були надані відповідачу лише 09.01.2018.

Щодо часу, з якого позивач має право на перерахунок пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Оскільки із заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії позивач звернувся до пенсійного органу 09 січня 2018 року, то має право на проведення перерахунку та виплати пенсії з урахуванням сум щомісячної додаткової грошової винагороди з 01.02.2018 року.

Щодо грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, колегія суддів зазначає наступне.

Підпунктом 3 пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" було надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. При цьому вказано Постанова не відносить допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 30.1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої Наказом Міноборони від 11.06.2008 № 260, передбачено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом та набули право на щорічну основну відпустку, один раз на рік надається грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно п. 33.1 вказаної Інструкції, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять службу за контрактом, для вирішення соціально-побутових питань один раз на рік надається матеріальна допомога в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога для оздоровлення виплачується не частіше одного разу на рік і не є щомісячними додатковими видами грошового забезпечення, а тому, згідно ч.3 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", 7 Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" №393 від 17.07.1992, не повинні враховуватись при обчисленні пенсії.

Щодо вимоги про перерахунок пенсії без обмеження кінцевої дати виплат.

Колегія суддів зазначає, що суд не може обмежувати судовим рішенням термін або строк виплати перерахованого розміру пенсії, оскільки з самого визначення поняття «пенсія» випливає, що щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк. У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Тому виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання державної пенсії яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

Верховним судом України висловлено правову позицію щодо застосування строку виплати пенсії у постанові від 19.03.2013 року по справі № 21-53а13 та від 23.04.2012 року по справі № 21-239а11.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 317 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "16" березня 2018 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: С.М. Шевчук

В.Б. Шидловський

Повне судове рішення складено "04" липня 2018 р.