Справа № 802/1285/18-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 липня 2018 р. Справа № 802/1285/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Коляденка Олександра Леонідовича,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницьке АТП-10556" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницьке АТП-10556" (далі - позивач, ТОВ "Вінницьке АТП-10556") з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач, Укртрансбезпека) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначив, що розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №1 від 04.05.2018, складений на підставі висновків акту перевірки №0012088 від 04.05.2018 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, складений відповідачем із порушенням норм діючого законодавства, адже при прийнятті останнього відповідачем не взято до уваги, що автомобіль віз насипний вантаж та його нетто, згідно результатів зважування від 04.05.2018 склало 27850 кг., при допустимій вазі 44000 кг. Крім того, позивач покликався на ту обставину, що ваги, на яких відбувалось зважування належного позивачу транспортного засобу, згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №34-00/4028 від 15.08.2017, відповідають вимогам ГОСТ 29329-92 "Ваги для статичного зважування. Загальні технічні вимоги". Разом з тим, зважування відбулось в динамічному режимі, що мала вплив на результати зважування.

Ухвалою від 11 травня 2018 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито провадження в адміністративній справі в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

В судовому засіданні усною ухвалою, із занесенням до журналу судового засіданні, у сторін витребувано додаткові докази, в зв'язку з чим в судовому засіданні оголошено перерву до 04.07.2018.

В судовому засіданні, що відбулось 04.07.2018 усною ухвалою, із занесенням до журналу судового засіданні, закрито підготовче провадження та, за згодою сторін, вирішено розпочати розгляд справи по суті в той самий день.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Вказав, що зважування відбувалось без зупинки транспортного засобу, а враховуючи властивості сипучого вантажу у вигляді соняшнику, який міг незначно зміститись, отримання достовірних відомостей про навантаження вісь, на його думку, було неможливим.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача заперечував щодо задоволення заявлених позовних вимог, покликаючись на надані в судовому засіданні усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, а також з огляду на доводи викладені у відзиві на позовну заяву..

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 04.05.2017 контролюючими особами управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області у пункті габаритно-вагового контролю а/д М-09 км 34+450, було проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу Mercedes-Benz 1843 LS за реєстраційним номером АВ1637ВМ, які належать ТОВ "Вінницьке АТП-10556".

Під час здійснення зважування належного позивачу транспортного засобу, було встановлено, що його фактична маса становить 27,85 т., фактична маса осьового навантаження на 1 вісь 6,65 т, при нормативно допустимій 11,00 т; на 2 вісь 13,15 т при нормативно допустимій 11,00 т; на 3 вісь 4,65 т при нормативно допустимій масі 11,00 т; на 4 вісь 3,40 т при нормативно допустимій масі 11,00 т.

За результатами зважування відповідачем було сформовано довідку, на підставі якої сформовано Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 04.05.2018, складено ОСОБА_3 №0012088 від 04.05.2018 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, та на його підставі - Розрахунок плати за проїзд №б/н на суму 264,06 євро.

Незгода позивача із зазначеним розрахунком плати за проїзд №б/н до акту № 0012088 від 04.05.2018 зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Приписами ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено повноваження центрального органу державної влади, що забезпечує реалізацію державної політики і безпеки на наземному транспорті. Серед таких повноважень є здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом ОСОБА_4 України через ОСОБА_4 інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно підпункту 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (підпункти 15, 27 пункту 5 Положення).

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух", з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень, обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 18.01.2001 № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 зазначених Правил).

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 10.10.2001 № 1306 визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема згідно товарно-транспортної накладної №278 від 04.05.2018, автомобільним перевізником ТОВ "АТП 10556" вищевказаним транспортним засобом під керуванням водія ОСОБА_3, виконувалися зобов'язання щодо перевезення вантажу, а саме "соняшнику" кількістю 21,5 т, при якому осьове навантаження на кожну вісь не повинно було перевищувати показника в 11,00 т.

Згідно пункту 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів на інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_4 України № 879 від 27.06.2007 (далі - Порядок), плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками, виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

Як видно з матеріалів справи, зважування проводилося вагами автомобільними ESIT-09-223, на які виданий сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UА- МІ/1p-1275-2010 від 13.01.2010, а також свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 34-00/4028 від 15.08.2017, яке чинне до 15.08.2018 (а.с. 36. 37).

Крім того, як зазначив у поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача, 13.01.2010 Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики видано сертифікат серії Б №005682, яким встановлено міжповірочний інтервал для вимірювальної техніки «Ваги автомобільні» JU, DI, HL, CS, CB, AR, AS не більше 1 року, а також засвідчено, що на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань затверджено тип засобів вимірювальної техніки «Ваги автомобільні» JU, DI, HL, CS, CB, AR, AS, зареєстрований в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки під номером У 1694-09.

Ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 № 1314-VII

- 7) затвердження типу засобу вимірювальної техніки - рішення призначеного органу з оцінки відповідності, прийняте на основі звіту про оцінку типу, про те, що тип засобу вимірювальної техніки відповідає встановленим вимогам і може використовуватися у сфері законодавчо регульованої метрології у спосіб, за якого він, як очікується, забезпечить надійні результати вимірювань протягом визначеного періоду часу

Оскільки, наданий Сертифікат виданий Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики видано с серії Б №005682 року не містить обмеження щодо використання звужувального обладнання - способу, а саме чи в статичному режимі чи в русі, а конструкція та технічні характеристики дозволяють зважувати транспортні засоби шляхом визначення поосьового навантаження та повної маси транспортного засобу, як в русі так і в статиці, ваги автомобільні підкладні моделі AS «ESIT ELEKTRONIK SISTEMLER IMALAT ve ТІ CARET LTD. S ТІ» Туреччина, в повній мірі відповідають Вимогам до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених, наказом Мінінфраструктури України №255 від 28.07.2016 та забезпечують виконання покладених на Укртрапсбезпеку завдань, щодо перевірки дотримання перевізниками вимог законодавства, зокрема п.22.5 Правил дорожнього руху, в частині визначення осьових навантажень, шляхом проведення точного габаритно-вагового контролю.

Зазначені обставини, на переконання суду, є належним обґрунтуванням достовірності результатів зважування транспортного засобу 04.07.2018, та спростовують доводи позивача стосовно незаконності застосування засобу зважування.

Також суд критично оцінює і посилання позивача на те, що згідно самостійно проведених товариством розрахунків максимального навантаження соняшнику в контейнері, за якими така маса складає 11,4 т., що на переконання товариства повинно підтвердити невідповідність вимірювального заходу та неправомірність дій відповідача, позаяк в процесі зважування сертифікованим та повіреним ваговим комплексом отримано чек зважування, який ваговим обладнанням друкується автоматично та засвідчує фактичну масу транспортного засобу. А отже, факт впливу уповноважених осіб в процес зважування транспортного засобу, на що фактично натякає позивач у відповіді на відзив, не підтверджується.

Зазначені доводи жодним чином не спростовують факт перевищення допустимого навантаження на осі вказаного транспортного засобу, ґрунтуються на припущеннях, та не є належним спростуванням проведених контролюючим органом вимірювань, які зафіксовано у встановленому порядку, та підтверджено доказами, які відповідають вимогам ст.ст. 73- 76 КАС України.

Стосовно інших посилань позивача, то суд такі оцінює критично з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховано, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_4 Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ "Вінницьке АТП-10556" є необґрунтованими, а відповідач в свою чергу при проведенні зважування транспортного засобу та розрахунку плати за проїзддіяв в межах та у спосіб визначений чинним на час прийняття оскаржуваного рішення законодавством, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до положень статті 139 КАС України, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми сплачено судового збору при звернені до суду.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

у х в а л и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницьке АТП-10556" (вул. Сергеєва-Ценського, 14, м. Вінниця, 21034, ).

Державна служба України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ).

Повний текст рішення виготовлено та підписано: 10.07.2018

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна