Справа № 342/1339/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 червня 2018 року

м. Київ

справа №342/1339/16-а

адміністративне провадження №К/9901/15841/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стародуба О.П.,

суддів - Анцупової Т.О., Кравчука В.М.,

розглянувши в поряду письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2017р. (судді - Рибачук А.І., Багрій В.М., Старунсьий Д.М.) у справі за її позовом до Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У грудні 2016р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови провести їй перерахунок пенсії по втраті годувальника у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури;

- зобов'язати здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-XII, у розмірі 60% від суми місячної заробітної плати згідно з довідкою Генеральної прокуратури України від 30.11.2016р. №18-212 зп без обмежень граничного розміру пенсії з 01.01.2016р., з подальшою її виплатою у розмірі, встановленому після перерахунку, та провести виплату різниці між фактично отриманою та перерахованою пенсією.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 22.04.2015р. перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-XII, а тому має право на перерахунок такої пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Постановою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 03.02.2017р. позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії по втраті годувальника у зв?язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури.

Зобов?язано провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 по втраті годувальника з 08.12.2016р. у розмірі 60% від заробітної плати померлого годувальника, на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 30.11.2016р. №18-212 зп, у зв?язку з підвищенням заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» без обмеження її граничного розміру, з подальшою виплатою такої пенсії в розмірі, встановленому після її перерахунку.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2017р. постанову Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 03.02.2017р. скасовано та ухвалено нову, якою у задоволенні позову відмовлено.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції не погодилась позивач, подала касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати судове рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що перерахунок призначеної їй пенсії має здійснюватися виходячи із норм законодавства, яке було чинним на момент призначення пенсії. В свою чергу норми Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697VII стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим, у разу реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, а відтак не врегульовують правовідносини щодо наявного у позивача права на перерахунок раніше призначеної пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач з квітня 2015р. перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону №1789-XII.

08.12.2016р. позивач звернулася до відповідача з заявою, в якій просила провести перерахунок її пенсії відповідно до Закону №1789-XII на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 30.11.2016р. №18-212 зп.

Рішенням відповідача від 20.12.2016р. № 98/С-16 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії по втраті годувальника, призначеної відповідно до статті 50-1 Закону №1789-XII, з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, відповідно до якого з 01.06.2015р. скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про прокуратуру" та у зв'язку із не прийняттям Кабінетом Міністрів України нормативних документів, які передбачають порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Не погодившись із відмовою у перерахунку їй пенсії, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що дії управління щодо відмови здійснити перерахунок пенсії позивача є протиправними, оскільки такий перерахунок має бути здійснений відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-XII, чинної на час призначення їй пенсії.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у зв'язку з неприйняттям Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акта, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, позивач, маючи відповідне право, не може його реалізувати.

В свою чергу, апеляційний суд, скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нову про відмову в позові виходив з того, що відповідно до частин 13, 16, 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (в редакції до 01.01.2015р.) було передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Членам сімей прокурора або слідчого (батькам, дружині, чоловіку, дітям, які не досягли 18 років або старшим цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення ними 18 років, а тим, які навчаються, - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку), які були на його утриманні на момент смерті, призначається пенсія на випадок втрати годувальника, за наявності у нього стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60% від середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 80% - на двох і більше членів сім'ї.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Разом з тим, на час звернення позивача із заявою про перерахунок її пенсії правове регулювання відносин, що виникають у сфері пенсійного забезпечення прокурорів змінилося.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 р. №76-VІІІ, який набув чинності з 01.01.2015 р., до частини 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" внесено зміни. Після внесення змін, частина 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" викладена в наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Крім того, 15.07.2015р. набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" №1697-VII (далі - Закон №1697-VІІ), відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-ХІІ, крім, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015р.

Відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону №1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, яким відповідного нормативно-правого акту прийнято не було.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що на дату звернення позивача із заявою про перерахунок її пенсії по втраті годувальника положення статті 50-1 Закону №1789-ХІІ втратили чинність згідно з Законом №1697-VII, а визначення умов і порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, за Законом №1697-VI віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України. Водночас, Кабінетом Міністрів України відповідного нормативно-правого акту прийнято не було.

Крім того, апеляційний суд зазначив, що 01.04.2015р набрав чинності Закон №213-VIII, пунктом 5 Прикінцевих положень якого передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону №1789-XII.

Враховуючи, що до 01.06.2015р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, суд дійшов висновку, що з вказаної дати скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону №1789-XII.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що за відсутності нормативного регулювання відносин щодо умов і підстав для перерахунку пенсій (зокрема у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати) працівників прокуратури підстав для такого перерахунку немає.

З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки апеляційного суду не спростовують і є безпідставними, оскільки право на перерахунок пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу, а тому, зважаючи, що на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії такої підстави для перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій як збільшення розміру заробітної плати на законодавчому рівні не встановлено, а Кабінетом Міністрів України будь-яких умов для перерахунку не визначено, правових підстав для здійснення такого перерахунку не існувало, а тому відповідач відмовляючи в перерахунку пенсії позивача, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Посилання позивача в касаційній скарзі на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постановах від 10.12.2013р. у справі № 21-348а13 та від 17.12.2013р. у справі №21-445а13 є помилковим, оскільки у вказаних справах вирішувалося питання вибору норми права, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, в частині визначення саме розміру пенсії у відсотках, встановленого на момент призначення пенсії, а не питань перерахунку пенсії із застосуванням норм права, які станом на момент звернення позивача за перерахунком пенсії втратили чинність.

Посилання позивача в обґрунтування касаційної скарги на те, що зміни в законодавстві, які звужують зміст та обсяг існуючих прав не повинні застосовуватися є безпідставними і висновки апеляційного суду не спростовують, оскільки відсутність правового врегулювання не може свідчити про звуження існуючих прав позивача саме з боку органів Пенсійного фонду.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні рішення апеляційний суд порушень норм матеріального та процесуального права не допустив, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук