Справа № 825/2189/18
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2018 року м.Чернігів Справа № 825/2189/18

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Соломко І.І., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно проведено перерахунок пенсії в розмірі 70 % грошового забезпечення, замість 90 % грошового забезпечення, оскільки при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення їм пенсій. Також просить заборгованість з 01.01.2016 провести одноразовою виплатою і встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та зазначає, що перерахунок пенсії позивачу проведений відповідно до постанови Новозоводського районного суду м. Чернігова від 11.12.2017 по справі № 751/8474/17. При цьому зазначає, що позивач фактично просить суд визнати протиправними дії головного управління щодо виконання вказаної постанови, звертаючись до суду з новим адміністративним позовом в окремому провадженні, що суперечить принципу юридичної визначеності.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку в Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Як слідує з копії перерахунку пенсії №8942-МВС від 01.05.2016, позивачу було призначено пенсію в розмірі 90% грошового забезпечення (а.с.19).

Згідно перерахунку пенсії, копія якого міститься в матеріалах справи, позивачу з 01.01.2016 проведено перерахунок пенсії та обмежено її максимальний розмір до 70% від грошового забезпечення (а.с. 21).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у звязку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 1166-VII також внесені зміни до статті 13 Закону та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до частини другої статті 13 Закону щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Слід зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

При вказаних обставинах, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо зміни позивачу максимального розміру пенсії з 90% до 70% від відповідних сум грошового забезпечення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 24.04.2018 у справі № 686/12623/17 (К/9901/849/17).

З приводу посилань відповідача на те, що позивач фактично просить суд визнати протиправними дії головного управління щодо виконання постанови суду від 11.12.2017, звертаючись до суду з новим адміністративним позовом в окремому провадженні, суд зазначає наступне.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача щодо неможливісті зобовязання відповідача виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, так як примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, а тому позивач повинен звертатися до суду в порядку, визначеному статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на наступне.

Так, Новозаводським районним судом м. Чернігова розглянута справа № 751/8474/17, предметом якої було визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23 грудня 2015 року, статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» протиправною та зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23 грудня 2015 року, статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», починаючи з 01 січня 2016 року.

У розумінні процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

На відміну від попередньої справи №751/8474/17, у даній справі предметом позову є інша матеріально-правова вимога про визнання протиправними дій відповідача в частині не проведення позивачу перерахунку пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016; зобов'язання відповідача провести позивачу перерахунок пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016.

Отже, суд приходить до висновку, що прийняте з певних підстав судове рішення за окремими категоріями справ при збереженні існуючих правовідносин, які спричинили звернення до суду, не є перешкодою для звернення до суду заінтересованої особи з метою вирішення спору, з урахуванням змін, які відбулися після ухвалення рішення у справі № 751/8474/17, з новим позовом, в основу якого покладені інші підстави та предмет.

Враховуючи викладене, суд вважає, що при перерахунку пенсії за рішенням суду відповідач повинен був застосувати норми частини другої статті 13 Закону №2262-XII в редакції Закону №3591-IV від 04.04.2006, що діяла на час призначення позивачу пенсії, якою максимальний розмір грошового забезпечення для призначення пенсії передбачав не більше 90% від розміру грошового забезпечення, яке враховано при обчисленні пенсії.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області щодо зменшення ОСОБА_2 розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення та зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу в розмірі 90% відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 01.01.2016.

В свою чергу позовні вимоги позивача про одноразову виплату заборгованості з 01.01.2016 задоволенню не підлягають, позаяк така вимога стосується уже виконання даного судового рішення, а тому є передчасною.

Таким чином позов слід задовольнити частково.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення шляхом зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подати у 30-денний строк звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття рішення у справі. Тобто, питання щодо зобов'язання відповідача подати такий звіт вирішується судом під час постановлення судового рішення.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Водночас встановлення строку на подачу звіту про виконання судового рішення є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов'язком.

Таким чином, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконання зазначеного рішення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом враховано, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги те, що заявлені позивачем позовні вимоги задоволено частково, тому на його користь підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі пропорційному до розміру задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Позивачем відповідно до квитанції від 31.05.2018 № 47 сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 469,87грн. відповідно до квитанції від 31.05.2018 № 47.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (вул. Івана Богуна, 43/15, м. Чернігіів, 14021, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. Пятницька, 83-а, м. Чернігів, 14005, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зменшення з 01.01.2016 ОСОБА_1 розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. Пятницька, 83-а, м. Чернігів, 14005, ) на користь ОСОБА_1 (вул. Івана Богуна, 43/15, м. Чернігіів, 14021, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 469,87 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.07.2018.

Суддя підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно

Рішення суду від 04.07.2018 не набрало законної сили.

Суддя І.І. Соломко