Справа № 812/1562/16
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

04 липня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1562/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Борзаниці С.В.,

при секретарі судового засідання: Ждановій Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Старобільський молокозавод» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.09.2016 №, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Старобільський молокозавод» (далі за текстом позивач, ПАТ «Старобільський молокозавод») до Головного управління ДФС у Луганській області (далі за текстом відповідач, ГУ ДФС у Луганській області), в якому просить визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.09.2016 № про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 180600 грн. та штрафні санкції в сумі 45150 грн. (далі ППР від 06.09.2016 №).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ППР від 06.09.2016 № видане на підставі акту перевірки №93/12-32-14/00444837 від 12.08.2016.

Огляд документа, номінованого Відповідачем як «Акт позапланової невиїзної перевірки №93 від 12.08.2016» дозволяє зробити висновок про те, що акта перевірки №93/12-32-14/00444837 від 12.08.2016 року, по який йдеться у ППР, насправді не існує.

ПАТ «Старобільський молокозавод» отримало від ГУ ДФС у Луганській області документ, номінований як «акт позапланової документальної невиїзної перевірки №93 від 12.08.2016», підписаний лише двома з трьох посадових осіб, що цю перевірку проводили.

Підписи службових осіб, що проводили перевірку, є необхідними елементами для набуття документом статусу акта документальної перевірки в розумінні норм п.п. 86.4 ПКУ.

Таким чином, вважає ППР від 06.09.2016 № виданим безпідставно, у відсутності висновків документальної позапланової перевірки у вигляді акта.

Позивач у перевіряємому періоді знаходився на спеціальному податковому режимі нарахування та сплати ПДВ, який полягав у тому, що Позивач нараховану за податковою декларацією суму податку (грошового зобовязання) до бюджету не сплачував; нарахована сума податку (позитивна) сплачувалася до спецфонду бюджету та на спеціальний рахунок у 2012 році в пропорції 30:70, у 2013 році - 40:60.

Відповідач у спірному ППР визначив Позивачу грошове зобовязання по 4 ПДВ в сумі 180600,00 грн., крім того, штрафні санкції в сумі 45150,00 грн

Сума 180600,00 грн. складається з нарахованих сум ПДВ за наступними податковими деклараціями: за жовтень 2013 року - 122550,00 грн.; за листопад 2013 року - 25800,00 грн.; за грудень 2013 року - 32250,00 грн.

Порушення, якого припустився Відповідач, полягає в тому, що у спірному ППР Відповідач визначив грошове зобовязання саме до сплати в бюджет, тоді як сам же Відповідач у акті перевірки наголошував, що позитивний ПДВ Позивача згідно з нормами п.п. б п.1 підрозділу 2 розділу XX ПКУ до бюджету не вноситься, а розподіляється між спецфондом бюджету та спеціальним рахунком (за рахунок якого виплачується дотація).

Позивач вважає, що ця норма діє і при самостійному узгодженні податкового зобовязання по ПДВ, так і при донарахуванні суми ПДВ контролюючим органом.

Таким чином, Відповідач мав за результатами перевірки не приймати податкове повідомлення-рішення, а вчинити в інтересах держави позов до Позивача щодо правопорушення, встановленого нормами п.п. 13 п.1 підрозділу 2 розділу XX ПКУ, про стягнення суми, що не перерахована на спеціальний рахунок, а мала бути перерахована, виходячи з суми донарахованого ПДВ за 2013 рік, тобто 180600,00 х 60% = 108360,00 грн.

Виходячи з ППР від 06.09.2016 №, складається враження, що йдеться про звичайного платника ПДВ, а не про переробне підприємство з спеціальним режимом використання ПДВ.

Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Представник відповідача заперечував проти заявлених вимог з посиланням на таке.

ГУ ДФС у Луганській області від начальника СУ ФР ГУ ДФС у Луганській області листом від 26.06.2016 № 963/7/12-32-23-02 отримано постанову старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Луганській області ОСОБА_1 від 24.06.2016 про призначення проведення позапланової невиїзної документальної перевірки по взаємовідносинам між ПАТ «Старобільський молокозавод» з ТОВ «Торенія».

Відповідно до п.п. 78.1.11 п.78.1 ст.78 та з урахуванням п.82.2 ст.82 ПК України, було винесено наказ ГУ ДФС у Луганській області від 11.07.2016 № 217 «Про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки» ПАТ «Старобільський молокозавод» на предмет своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період 01.03.2012 по 31.12.2013 по взаємовідносинам з ТОВ «Торенія»

За результатами перевірки складено акт від 12.08.2016 № 93 «Про результати позапланової невиїзної документальної перевірки Публічного акціонерного товариства "Старобільський молокозавод" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Торенія» за період 01.03.2012 - 31.12.2013» який надісланий позивачу 12.08.2016р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 399 (отриманий позивачем 22.08.2016р. Водопійним), та винесене оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Копію наказу ГУ ДФС у Луганській області від 11.07.2016 № 217 «Про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки» та копію повідомлення від 11.07.2016 № 6 було відправлено засобами поштового звязку на адресу ПАТ «Старобільський молокозавод» 11.07.2016 року, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення були вручені 18.07.2016 року уповноваженій особі ПАТ «Старобільський молокозавод» за довіреністю Волошину.

Наказ від 11.07.2016 № 217 та копію повідомлення від 11.07.2016 № 6 було направлено за адресою: Луганська обл., м. Старобільськ, вул. Старотаганрозька, буд. 111.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 06.07.2017 року справа № 812/24/17, яка набрала законної сили 06.02.2018, у задоволенні позовних вимог ПАТ «Старобільський молокозавод» про визнання протиправним та скасування наказу від 11.07.2016 № 217 відмовлено за необґрунтованістю.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 13.03.2018 року справа № 812/28/17, яка набрала законної сили 19.04.2018, про визнання дій протиправними відмовлено у повному обсязі.

ГУ ДФС у Луганській області зазначає, що по взаємовідносинам з ТОВ «Торенія» за період з 01.03.2012 по 31.12.2013 (крім періодів, де не встановлено взаємовідносин) встановлено завищення задекларованих субєктом господарювання показників у рядку 10.1 Д1 Декларацій „Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) з податком на додану вартість на митній території України товарів/послуг та необоротних активів з метою їх використання виключно у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та нульовою ставкою показників за період з 01.03.2012 по 31.12.2013 по взаємовідносинам з ТОВ «Торенія» всього у сумі 527 516 грн. в тому числі: за серпень місяць 2012 року в сумі 29379 грн., за вересень місяць 2012 року в сумі 90492 грн., за жовтень місяць 2012 року в сумі 94753 грн., за листопад місяць 2012 року в сумі 41094 грн., за грудень місяць 2012 року в сумі 24531 грн., за січень місяць 2013 року в сумі 66667 грн., за жовтень місяць 2013 року в сумі 122550 грн., за листопад місяць 2013 року в сумі 25800 грн., за грудень місяць 2013 року в сумі 32250 грн. та встановлено, що на формування цих показників мало вплив декларування операцій з придбання паливно-мастильних матеріалів.

Вказані порушення зафіксовані в акті перевірки від 12.08.2016 № 93 «Про результати позапланової невиїзної документальної перевірки Публічного акціонерного товариства "Старобільський молокозавод" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Торенія» за період 01.03.2012 - 31.12.2013.

Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних за період з 01.03.2012 - 31.12.2013 року ТОВ «Торенія» було зареєстровано на адресу ПАТ «Старобільський молокозавод» 14 податкових накладних та задекларовано продаж паливно- мастильних матеріалів (Бензину А-80).

Податкові накладні, виписані ТОВ «Торенія» на адресу ПАТ «Старобільський молокозавод», підписані директором ОСОБА_2.

Одним з обовязкових реквізитів податкової накладної є підпис особи, уповноваженої платником (п. 201.1 ПК України).

Згідно п. 16 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 N 1379 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», усі примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати постачання товарів/послуг, та скріплюються печаткою такого платника податку - продавця.

В ході перевірки позивача встановлено, що постачальнику ТОВ "Торенія" направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням.

Органами досудового слідства посадовій особі ТОВ "Торенія" ОСОБА_2 було оголошено підозру в тому, що в квітні 2012 року, він своїми умисними діями, які виразились у створенні субєкта підприємницької діяльності (юридичної особи) ТОВ «Торенія» з метою прикриття незаконної діяльності (фіктивне підприємництво), він вчинив злочин, передбачений ч. І ст. 205 КК України.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26 серпня 2014 року по справі № 758/9746/14-к винесено обвинувальний вирок, який зафіксував вину посадової особи ТОВ "Торенія" у скоєнні злочину, передбаченого ч.І ст. 205 КК України (фіктивне підприємництво, тобто створення або придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона).

ОСОБА_2 було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.205 КК України, з підстав, передбачених п.1 ч. 1 ст.49 КК України у звязку із закінченням строків давності.

Таким чином, податкові накладні, сформовані з них реєстри податкових накладних, та відповідно декларації з податку на додану вартість, які стали підставою для формування податкового кредиту, складені та підписані посадовою особою ТОВ "Торенія" - ОСОБА_2, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум податку на додану вартість в податковому обліку з податку на додану вартість ПАТ «Старобільський молокозавод» є безпідставним.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарською операцією, в свою чергу є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до абзацу першого підпункту 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Згідно з п. 2.4. вищевказаного Положення первинні документи (на паперових і машинозчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обовязкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

На підставі п. 2.15 та п. 2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, складені підприємством документи не можуть за змістом п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України вважатися первинними документами для підтвердження даних податкового обліку. Отже в порушення п.1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, п.3 розділу III Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 лютого 2013 р. за № 336/22868, п. 44.1 ст. 44 ПК України підприємством перенесено інформацію з неправомірно складених первинних документів до облікових регістрів, а з них - до фінансовій звітності та відповідно не забезпечено достовірність фінансової звітності.

Крім цього, постановою Верховного суду України від 29 березня 2017 року у справі 21-1615а16 Суд сформулював правовий висновок про те, що первинні документи, які стали підставою для формування суб'єктом господарювання податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, видані контрагентом, діяльність якого мала ознаки фіктивного підприємництва, та підписані від імені особи, яка заперечила свою участь у його діяльності, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум до податкового кредиту та визначених пунктом 138.1 статті 138 ПК витрат є безпідставними.

Відображений у цій постанові висновок Суду про те, що діяльність ТОВ «Торенія» мала ознаки фіктивного підприємництва, а видані ним первинні документи не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, що посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, однаковою мірою стосується фінансово-господарських взаємин ТОВ «Торенія» з ТОВ «ТМ» Гранд Галерея», позаяк не може бути такого, що протягом одного й того самого проміжку часу один і той самий контрагент, який має ознаки фіктивності, в одних господарських операціях фігурує як несправжній суб'єкт господарювання, а в інших, зокрема у відносинах з ТОВ «ТМ» Гранд Галерея», як справжній.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З огляду на викладене ГУ ДФС у Луганській області, як субєкт владних повноважень, під час проведення перевірки позивача, діяла відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих прав.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «Старобільський молокозавод» в повному обсязі.

По справі вчинені такі процесуальні дії:

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 21.02.2017 після усунення недоліків відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду (арк. спр. 1).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03.03.2017 провадження у справі за клопотаннями представника позивача та представника відповідача зупинене до 10.04.2107 (арк. спр. 36).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 поновлено провадження у адміністративній справі (арк. спр. 100).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 провадження у справі за клопотанням представника позивача зупинене до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 812/28/17 за позовом публічного акціонерного товариства "Старобільський молокозавод" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Луганській області про визнання дій протиправним (арк. спр. 107).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 05.06.2018 поновлено провадження у адміністративній справі та судове засідання у справі призначено на 05 червня 2018 року. Продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (арк. спр. 183).

05 червня 2018 року розгляд справи відкладено на 20 червня у звязку зі зміною підстав позову (арк. спр. 184).

20 червня 2018 року за клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено на 04 липня 2018 року (арк. спр. 193).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-79 КАС України, суд встановив таке.

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Старобільський молокозавод" зареєстровано Луганським міським управлінням юстиції 22.08.1996, ідентифікаційний номер 00444837, адреса: 91016, Луганська область, м. Луганськ, Жовтневий район, вул. Совєтская, буд. 73 (арк. спр. 199-201).

Старшим слідчим з ОВС відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ ДФС у Луганській області винесено постанову від 24.06.2016, якою призначено проведення у кримінальному проваджені № 0000004 від 13.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ Старобільський молокозавод на предмет своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.03.2012 по 31.12.2013 по взаємовідносинам з ТОВ Торенія, проведення якої доручено спеціалістам ГУ ДФС у Луганській області (арк. спр. 54).

Наказом ГУ ДФС у Луганській області від 11.07.2016 № 217 на підставі п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 та з урахуванням п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України призначено позапланову невиїзну документальну перевірку ПАТ Старобільський молокозавод на предмет своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.03.2012 по 31.12.2013 по взаємовідносинам з ТОВ Торенія, з 25.07.2016 тривалістю десять робочих днів (арк. спр. 52).

Копію наказу від 11.07.2016 № 217 та направлення від 11.07.2016 № 6 отримано ПАТ Старобільський молокозавод відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення уповноваженою особою 18.07.2016 (зворот бік арк. спр. 49,52), а також підтверджується листом позивача від 21.07.2016 № 07/16-147 (арк.спр. 82).

Листом від 21.07.2016 № 07/16-147 позивач повідомив ГУ ДФС у Луганській області про те, що первинні документи, складені при проведені господарських операцій по поставці товарів (послуг) з ТОВ Торенія, були вилучені слідчим Служби безпеки України в рамках кримінального провадження № 0000250, про що складено протокол огляду від 03.03.2014. По вказаній причині надати службовим особам Головного управління ДФС у Луганській області зазначені первинні документи по взаємовідносинам з ТОВ Торенія неможливо (арк. спр. 82).

12.08.2016 ГУ ДФС у Луганській області складено акт № 93 про результати документальної позапланову невиїзної перевірки публічного акціонерного товариства Старобільський молокозавод з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ Торенія за період з 01.03.2012 по 31.12.2012 (арк. спр. 55-66).

Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно пп.75.1.2. п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Підпунктом 78.1.11. п.78.1. ст. 75 Податкового кодексу України, в редакції станом на момент призначення перевірки, визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється на підставі отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Статтею 83 Податкового кодексу України передбачено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є:

83.1.1. документи, визначені цим Кодексом;

83.1.2. податкова інформація;

83.1.3. експертні висновки;

83.1.4. судові рішення;

83.1.6. інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Відповідно до п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

На підставі акту перевірки від 12.08.2016 № 93 про результати документальної позапланову невиїзної перевірки публічного акціонерного товариства Старобільський молокозавод з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ Торенія за період з 01.03.2012 по 31.12.2012 відповідачем прийнято ППР від 06.09.2016 № про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 180600 грн. та штрафні санкції у сумі 45150 грн. (арк. спр. 69).

Судом також встановлено, що Позивач звертався до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу від 11.07.2016 № 217.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 06.07.2017 у справі № 812/24/17 відмовлено у задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Старобільський молокозавод" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу від 11.07.2016 № 217 (арк. спр. 132-134).

Під час розгляду адміністративної справи № 812/24/17 підтверджено факт отримання уповноваженим представником публічного акціонерного товариства "Старобільський молокозавод" копії наказу від 11.07.2016 № 217 про призначення позапланової невиїзної документальної перевірки.

Під час розгляду адміністративної справи № 812/24/17 судом встановлено, що Відповідач на законних підставах приступив до проведення невиїзної перевірки від 12.08.2016 № 93.

Судом по цій адміністративній справі встановлено, що під час проведення перевірки відповідач запитував у позивача первинні документи щодо предмету перевірки. Позивач листом від 21.07.2016 повідомив, що первинні документи, складені при проведенні господарських операцій по постачанню з ТОВ «Торенія», були вилучені СБ України в рамках кримінального провадження № 0000250 згідно протоколу огляду від 03.03.2014.

Після цього відповідач в акті перевірки робить висновки, що позивачем «не були надані документи, необхідні для перевірки, про що були складені акти ненадання документів» (арк. спр. 55).

Судом направлявся запит на адресу СБ України щодо наявності документів, вилучених згідно протоколу огляду від 03.03.2014 по кримінальному провадженню № 0000250, для зясування вилучення таких в копіях чи оригіналах (а.с.187).

На запит суду була надана відповідь, згідно якої кримінальне провадження № 0000250 з усіма матеріалами з 06.04.2014 по теперішній час залишилося в захопленій адміністративній будівлі УСБ України в Луганській області за адресою: м. Луганськ, вул. Радянська, 79, внаслідок чого відсутня можливість для надання точної відповіді на запит (а.с.188).

Згідно копії протоколу огляду від 03.03.2014 дійсно у позивача були оглянуті та вилучені документи по взаємовідносинам з ТОВ «Торенія» (арк. спр. 153, 175-180). При цьому в протоколі зовсім не зазначено, що вилучалися саме «копії» документів.

Згідно п.73.3. ст. 73 ПК України, чинної станом на момент проведення перевірки, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Однак відповідачем при проведенні перевірки не направлялися запити до УСБ України в Луганській області на предмет зясування питання щодо наявності вилучених документів.

При цьому судом встановлено, що відповідач без наявності для того підстав зробив висновок про «ненадання» позивачем первинних документів по взаємовідносинам з ТОВ «Торенія», хоча мав інформацію про їх вилучення згідно протоколу огляду, про що прямо зазначено в акті перевірки. Також відповідач безпідставно в акті перевірки зробив висновок, що вилучалися первинні документи в копіях, а не в оригіналах, оскільки відсутні будь-які докази щодо вилучення саме копій.

Як встановлено судом, вилучені 03.03.2014 документи по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Торенія» знаходяться на тимчасово не підконтрольній українській владі території у м. Луганську, тобто такі документи є втраченими.

Відповідно до п.44.5. ст. 44 ПК України, чинної станом на момент проведення перевірки, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Відповідач допустив неповноту зясування обставин, не реалізував надані п.73.3. ст. 73 ПК України повноваження щодо отримання інформації, внаслідок чого не встановив факт втрати первинних документів позивача не з його вини. Як наслідок, не реалізував визначену п.44.5. ст. 44 ПК України процедуру відновлення первинних документів, що потягло за собою складання акту перевірки та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення без дотримання визначених Податковим кодексом України процедур стосовно отримання та аналізу первинних документів бухгалтерського обліку.

Суд звертає увагу на те, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено) (частина 2 статті 2 КАС України).

Таким чином, відповідач порушив визначену законодавством процедуру проведення позапланової невиїзної документальної перевірки. Відповідач в акті перевірки зробив висновки відносно накладних, стосовно яких мав достовірну інформацію про їх вилучення в порядку кримінального процесуального законодавства, та не вжив ніяких дій стосовно їх витребування чи відновлення в рамках проведення перевірки.

Посилання представника відповідача на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 26 серпня 2014 року по справі № 758/9746/14-к, якою зафіксована вина посадової особи ТОВ «Торенія» у скоєнні злочину, передбаченого ч.І ст. 205 КК України (фіктивне підприємництво, тобто створення або придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона) є незмістовним, оскільки сама ухвала не містить інформацію щодо конкретних періодів та назв підприємств, відносно яких вчинялися незаконні дії. Обвинувальний акт стосовно посадової особи ТОВ "Торенія" відповідачем не досліджувався та не оцінювався.

Посилання представника відповідача на застосування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України, по даній адміністративній справі є незмістовними, оскільки по справі перевірялося дотримання відповідачем (субєктом владних повноважень) визначеної Податковим кодексом України процедури проведення перевірки, та встановлені грубі порушення. У разі скасування спірного ППР відповідач не обмежений у праві призначення перевірки позивача за спірний період. Крім того, судом виявлений факт втрати первинних документів позивача, що свідчить про необхідність їх відновлення та перевірки на предмет достовірності у відносинах з ТОВ «Торенія».

Під час розгляду справи відповідач не довів, що діяв у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням «усіх» обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Статтею 245 КАС України визначені повноваження суду при вирішенні справи, серед яких у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Оскільки предметом оскарження по справі є не нормативно-правовий акт, а індивідуальний акт податкове повідомлення-рішення, прийняте стосовно позивача, суд на підставі ст. 245 КАС України вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати оскаржуване повідомлення-рішення, а не визнавати його нечинним з моменту прийняття.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи судом встановлено, що Позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3386,25 грн (арк. спр. 16).

Таким чином, на користь Позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 3386,25 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Луганській області.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Старобільський молокозавод» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.09.2016 № - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 06.09.2016 Головного управління ДФС у Луганській області про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 180600,00 грн. та штрафні санкції в сумі 45150,00 грн., всього в сумі 225750,00 грн. (двісті двадцять пять тисяч сімсот пятдесят гривень 00 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Луганській області (ідентифікаційний номер 39591445, місцезнаходження: 93400, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, будинок 72) на користь Публічного акціонерного товариства «Старобільський молокозавод» (ідентифікаційний код 00444837, місцезнаходження: 92700, Луганська обл., Старобільський район, місто Старобільськ, вулиця Старотаганрозька, буд. 111) судовий збір у розмірі 3386,25 грн. (три тисячі триста вісімдесят шість гривень 25 коп.)

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено та підписано у повному обсязі 09 липня 2018 року.

Суддя ОСОБА_3