Справа № 645/5832/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 645/5832/16-а

адміністративне провадження № К/9901/1476/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу № 645/5832/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова (у складі судді Бабкової Т. В.) від 23 травня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Шевцової Н. В., Макаренко Я. М., Мінаєвої І. Т.) від 25 жовтня 2017 року, встановив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати п. 26 протоколу від 07 жовтня 2016 року № 86 комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у неприйнятті рішення Міністерством оборони України у місячний строк після надходження документів про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги…» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975;

- визнати протиправними дії відповідача, які полягають в надсиланні документів на доопрацювання;

- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги…», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 та Наказу Міністерства Оборони України від 14 серпня 2014 року № 530;

- зобов`язати відповідача відповідно до ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) подати у тридцятиденний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що оскаржуване рішення та дії відповідача є протиправними, оскільки не відповідають вимогам Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 та ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідач діяв не у спосіб передбачений законом. Вважає, що має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, однак відповідач заяву позивача про виплату такої допомоги не розглянув, а документи повернув на доопрацювання, чим порушив його право на соціальний захист, передбачений ст. 46 Конституції України.

На думку позивача, Міністерство оборони України повинно було у місячний строк після надходження документів прийняти рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

3. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 березня 2017 року до участі у справі залучено в якості третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 .

4. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 травня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнати протиправним та скасовано рішення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України, викладене в п. 26 протоколу від 07 жовтня 2016 року № 86 в частині необхідності повернення документів ОСОБА_1 , які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до постанови Харківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2016 року по справі № 820/2840/16 та постанови колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2016 року, на доопрацювання;

- зобов`язано відповідача повторно розглянути подані Харківським обласним військовим комісаріатом документи ОСОБА_1 для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року № 975;

- зобов`язано Міністерство оборони України відповідно до ст. 267 КАС України подати у 30-денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення;

в задоволенні інших позовних вимог відмовлено;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань за зобов`язаннями Міністерства оборони України на користь держави судовий збір у розмірі 1280 грн.

5. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року залишено без задоволення апеляційну скаргу Міністерства оборони України; постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 травня 2017 року скасовано в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань за зобов`язаннями Міністерства оборони України на користь держави судовий збір у розмірі 1280 грн.; в іншій частині постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 травня 2017 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 залишено без змін.

6. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Міністерство оборони України звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив:

- задовольнити клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги;

- зупинити виконання постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 травня 2017 року та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року до закінчення перегляду справи в порядку касації;

- скасувати постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 травня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року;

- повідомити про дату, час і місце судового засідання суду касаційної інстанції, оскільки Міноборони бажає, через свого представника, прийняти участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції.

7. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору; касаційну скаргу залишено без руху; скаржнику надано строк до 31 грудня 2017 року для усунення недоліків та роз`яснено, що у випадку їх невиконання касаційна скарга буде повернута.

8. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

9. 05 січня 2018 року касаційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 травня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року у справі № 645/5832/16-а передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

10. Ухвалою Верховного Суду від 10 січня 2018 року за клопотання Міністерства оборони України продовжено відповідачу строк для усунення недоліків касаційної скарги на п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

11. У встановлений строк Міністерством оборони України усунуто недоліки касаційної скарги.

12. Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та установлено десятиденний строк з моменту отримання вказаної ухвали для подачі відзиву на касаційну скаргу.

13. ОСОБА_1 у відзиві на касаційну скаргу, який надійшов до суду 14 лютого 2018 року, просить відмовити у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішень суду, відмовити у задоволенні касаційної скарги повністю, рішення суду першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

14. Ухвалою Верховного Суду від 19 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання Міністерства оборони України про зупинення виконання постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 травня 2017 року та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року у справі № 645/5832/16-а.

15. Ухвалою Верховного Суду від 25 червня 2018 року справу призначено до попереднього розгляду відповідно до ст. 343 КАС України.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
16. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01 квітня 1982 року по 25 травня 1984 року проходив військову службу у Збройних силах, в тому числі з 31 грудня 1982 року по 12 жовтня 1983 року приймав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан в складі військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується даними військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого Комінтернівським районним військовим комісаріатом м. Харкова 01 квітня 1982 року.

17. Під час проходження військової служби у Демократичній Республіці Афганістан ОСОБА_2 отримав тяжкі поранення, у зв`язку з чим, позивачу з 15 березня 2011 року встановлена III група інвалідності внаслідок поранень, отриманих під час виконання обов`язків військової служби, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 15 березня 2011 року серії ХАР-08 №017943.

18. 11 березня 2015 року позивачу повторно встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку з пораненням (травмою), контузією, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країни, де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 11 березня 2015 року серії 10 ААБ № 204959.

19. Вважаючи, що отримав право на одноразову грошову допомогу, позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням групи інвалідності, яка пов`язана з отриманням травми під час виконання обов`язків військової служби відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві». Проте, на своє звернення отримав формальну відмову від ІНФОРМАЦІЯ_2 , що слугувало підставою для звернення останнього до суду.

20. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 травня 2016 року у справі № 645/5832/16-а, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2017 року, визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині відмові у складанні висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 та не направлення його до Міністерства оборони України в особі постійно діючої комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 направити всі документи розпорядникові бюджетних коштів Міністерства оборони України та висновку щодо виплати ОСОБА_2 грошової допомоги, передбаченої Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року № 975 у зв`язку з настанням 15 березня 2011 року інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.

21. На виконання рішення суду та в порядку, передбаченому п. 13 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 Харківський обласний військовий комісаріат направив висновок та документи позивача до Департаменту фінансів Міністерства оборони України для призначення одноразової грошової допомоги.

22. Згідно із Витягу з Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України від 07 жовтня 2016 року № 86, встановлено, що розглянувши подані ОСОБА_1 документи, комісія дійшла висновку про необхідність повернення документів на доопрацювання, так як заявником документи подані не в повному обсязі, а саме: не подано документ про встановлення йому інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби протягом трьох місяців з часу звільнення зі служби, а також документ, що свідчить про обставини поранення.

23. Вважаючи, що відповідачем протиправно повернуто документи для призначення одноразової грошової допомоги на доопрацювання, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
24. Оцінюючи доводи сторін, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, виходив із того, що згідно з абз. 2 п. 13 Порядку № 975 розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

25. Суди попередніх інстанцій зазначили, що прийняття відповідачем рішення про повернення на доопрацювання документів ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги суперечить вимогам Порядку № 975, оскільки розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих військовослужбовцем для призначення і виплати одноразової грошової допомоги повинен закінчуватись прийняттям рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги або відмову у її призначенні, однак у даному випадку таке відповідачем не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання та порушення права позивача на належний розгляд поданої ним заяви та документів.

26. Оскільки питання про призначення позивачу одноразової грошової допомоги Міністерством оборони України фактично розглянуто не було, суди дійшли висновку, що для захисту прав позивача, необхідно зобов`язати відповідача розглянути питання щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги та прийняти відповідне рішення про призначення або відмову у призначенні такої допомоги.

27. Крім того, суди попередніх інстанцій, встановивши в ході розгляду справи, що позивач вже вдруге звертається до суду за захистом своїх прав, зобов`язали відповідача подати звіт про виконання судового рішення протягом тридцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

28. Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору за рахунок бюджетних асигнувань за зобов`язаннями Міністерства оборони України на користь держави у розмірі 1280 грн., суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивачем не було сплачено судовий збір під час звернення до суду з позовом та відповідно до приписів ст. 94 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року) стягнення судового збору на користь Держави не передбачено.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
29. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що:

- на момент встановлення позивачу інвалідності чинним законодавством України не було передбачено виплати одноразової грошової допомоги звільненим військовослужбовцям строкової військової служби у разі встановлення останнім інвалідності після спливу трьохмісячного строку після звільнення зі служби;

- позивачем не було надано на адресу Міноборони необхідних та обов`язкових документів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» від 28 травня 2009 року № 499;

- судами попередніх інстанцій не було враховано та застосовано п. 2-3 Порядку № 975, ч. 1 ст. 58 Конституції України, через що суди прийшли до хибних висновків, керувалися тими нормами, які не підлягають застосуванню в спірних правовідносинах та не застосували тих норм, які підлягають застосуванню;

- суд апеляційної інстанції в порушення вимог ч. 2 ст. 205 КАС України повинен був винести постанову, а не ухвалу;

- у спірних правовідносинах відсутня протиправність дій Міноборони;

- суд першої інстанції безпідставно зобов`язав Міноборони подати звіт та встановив дуже стислі строки для його подання.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
30. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

31. Оцінюючи доводи скаржника, колегія суддів виходить з того, що предметом спору у даній справі є оцінка правомірності дій відповідача щодо повернення для доопрацювання документів позивача для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

32. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

33. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті (п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-XII).

34. Отже, право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.

35. Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 16-2 Закону № 2011-XII (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога призначається і виплачується в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності IIІ групи.

36. У відповідності до ч. 9 ст. 16-3 Закону № 2011-XII порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

37. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

38. Пунктом 3 вказаного Порядку визначено, що у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

39. Враховуючи те, що інвалідність ІІІ групи повторно встановлено ОСОБА_1 11 березня 2015 року і вона пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, суди дійшли обґрунтованого висновку, що позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону № 2011-XIІ.

40. Згідно п. 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міністерство оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами.

41. Надаючи оцінку діям відповідача щодо повернення документів позивача для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності для доопрацювання, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що у відповідності до п. 13 Порядку № 975 розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих військовослужбовцем для призначення і виплати одноразової грошової допомоги повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), що відповідачем зроблено не було.

42. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах цієї категорії, зокрема, у постанові від 30 січня 2018 року (справа № 806/986/16).

43. Відтак, вірним є висновок судів першої та апеляційної інстанцій, що у зв`язку з неприйняттям відповідачем після надходження документів позивача відповідного рішення, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання Міністерства оборони України розглянути документи щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові і прийняти відповідне рішення.

44. Висновки судів першої та апеляційної інстанцій узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують та ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм і не відповідають обставинам справи.

45. Доводи касаційної скарги щодо порушення судом апеляційної інстанції вимог ч. 2 ст. 205 КАС України, а саме прийняття ухвали, а не постанови, підлягають відхиленню, оскільки ч. 2 ст. 350 КАС України встановлено, що не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

46. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі про задоволення позовних вимог позивача.

47. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

48. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

49. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

50. Оскільки Суд залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись ст. 242, 341, 343, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 травня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року у справі № 645/5832/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова
Суддя В. М. Кравчук
Суддя О. П. Стародуб