Справа № 638/8225/18
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2018-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 р. м. ХарківСправа № 638/8225/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.

суддів: Донець Л.О. , Гуцала М.І.

за участю секретаря судового засідання - Струкової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ст. 229 КАС України, у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Громадянина Республіки Пакистан ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.06.2018р. (суддя Цвірюк Д.В.., повний текст складено 15.06.2018 р., м. Харків) по справі № 638/8225/18 за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області до Громадянина Республіки Пакистан ОСОБА_1 про затримання та примусове видворення іноземця за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

11.06.2018 р. Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Громадянина Республіки Пакистан ОСОБА_1, в якій просило суд:

- примусово видворити за межі України Громадянина Республіки Пакистан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- затримати Громадянина Республіки Пакистан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном на 6 місяців;

- звернути постанову до негайного виконання.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.06.2018 р. адміністративний позов Головного Управління Державної міграційної служби в Харківській області (, м.Харків, вул.Римарська буд.24) до громадянина Республіки Пакістан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (без постійного місця проживання) про затримання та примусове видворення іноземця за межі України - задоволено.

Затримано з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України громадянина Республіки Пакістан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном до шести місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Примусово видворено за межі України громадянина Республіки Пакістан ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, без постійного місця проживання).

Допущено негайне виконання рішення суду.

Відповідач, Громадянин Республіки Пакистан ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.06.2018 р. по адміністративній справі №638/8225/18 за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області до Громадянина Республіки Пакистан ОСОБА_1 про затримання та примусове видворення іноземця за межі України та винести нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Просив справу розглядати без його участі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду першої інстанції суперечить приписам чинного законодавства України і міжнародно - правовим актам та є необґрунтованим.

Так, зазначає, що на час його затримання він надав свій паспорт, вказав всі правдиві відомості стосовно своєї особи та просив відпустити його та надати можливість звернутися до посольства, щоб самостійно покинути територію України, однак такої можливості йому не було надано.

Також зазначає, що рішення про примусове повернення, невиконання якого стало підставою для прийняття судом рішення про видворення було прийнято 08.06.2018 р., а термін його виконання був до 10.06.2018 р. - тобто, очевидно що у дводенний термін він не мав жодної змоги покинути територію України, тим більше, що протягом всього цього терміну останній був затриманий.

Крім того, зауважує, що говорити про ухилення від виконання рішення про примусове повернення чи видворення іноземцем, який нелегально перетнув кордон, можна тільки після спливу терміну наданого йому для самостійного виїзду з країни, і за умови, якщо йому така можливість фактично була надана.

Частиною 1 ст. 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.06.2018 р. працівниками УБЗПТЛ ГУНП в Харківській області спільно з працівниками ГУДМС України в Харківській області під час проведення цільового профілактичного заходу з виявлення іноземців та ОБГ, які нелегально перебувають на території м. Харкова було виявлено громадянина Республіки Пакістан ОСОБА_1, який знаходиться на території України з порушенням Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

В ході проведення перевірки було встановлено, що вищезазначений іноземець прибув в Україну 01.06.2018 р. поза пропуску Державного кордону з національним паспортом серії НОМЕР_1 терміном дії до 28.12.2019 р. Близьких родичів серед громадян України не має, постійного джерела доходів, гарантій приймаючої сторони в Україні не має, підстави для подальшого перебування на території України відсутні.

За порушення правил перебування іноземних громадян на території України відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП.

Рішенням головного спеціаліста відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Управління у справах іноземців та ОБГ ГУДМС України в Харківській області від 08.06.2016 р., погодженого начальником відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Управління у справах іноземців та ОБГ ГУДМС України в Харківській області, вирішено примусово повернути до країни походження громадянина Республіки Пакістан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та зобов'язати його покинути територію України у термін до 10.06.2018 р., заборонити йому в'їзд на територію України на три роки.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Згідно з ч.2 ст. 14 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Частиною 1 ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Частиною 5 ст. 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено, що іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Отже, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини:

1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення;

2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Обов'язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме рішення про примусове повернення з України громадянина Республіки Пакістану ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.06.2018 р. (а.с. 12-13), останнього було примусово повернуто до країни походження та зобов'язано покинути територію України у термін до 10.06.2018 р.

Колегія судів зазначає, що докази того, що відповідач оскаржував вказане рішення в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частин 2, 3 статті 25 Закону № 3773-17 іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення.

Колегія судів звертає увагу на те, що доказів того, що відповідач звертався до міграційної служби із заявою про добровільне повернення в матеріалах справи відсутні.

Також, в поясненні відповідач зазначив, що на територію України прибув в 2018 році поза пропуску через державний кордон, на даний час знаходиться на території України нелегально.

Тобто наявні обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виїзду з території України в добровільному порядку, про що свідчить порушення чинного законодавства України, відсутність документа на право перебування в Україні та коштів, на підставі яких він може самостійно покинути територію України, а також відсутність у нього законних підстав перебування та проживання на території України.

Згідно ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно ч.4 ст.30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Виходячи в вищенаведених норм чинного законодавства та матеріалів справи, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Колегія суддів, з урахуванням фактичних обставин справи погоджується з висновками суду першої інстанції у повному обсязі.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 288, 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Громадянина Республіки Пакистан ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.06.2018 по справі № 638/8225/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді Л.О. Донець М.І. Гуцал