Справа № 823/2206/18
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року справа № 823/2206/18

15 годин 35 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді Трофімової Л.В., за участі секретаря Безпалого А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 823/2206/18

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) [представник позивача - не прибув]

до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (бул. Шевченка, 185, м. Черкаси, 18001, ) [представник відповідача не прибув]

про скасування постанови про накладення штрафу за виконавчим листом № 823/2139/17, прийняв рішення.

04.06.2018 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, просить:

- скасувати постанову державного виконавця про накладення штрафу від 17.05.2018 за виконавчим листом № 823/2139/17 (ВП 56270518).

Ухвалою суду від 23.06.2018 справу № 823/2206/18 прийнято до розгляду та відкрито провадження, судове засідання призначено о 15 год. 30 хв. на 02.07.2018. Справу розглянуто відповідно до вимог ст.287 КАС України.

У обґрунтування позовних вимог зазначено, що листом від 04.06.2018 № 26651/08-01 позивач повідомив державного виконавця про виконання рішення суду у справі № 823/2139/17 у добровільному порядку та у межах повноважень покладених на органи пенсійного Фонду до відкриття виконавчого провадження. На підтвердження добровільного виконання позивачем надано розрахунок на доплату пенсії пенсіонеру ОСОБА_1 (стягувану у виконавчому провадженні 56270518, відкритому за виконавчим листом № 823/2139/17) від 14.04.2018. Зазначеним листом державного виконавця було також поінформовано, що відповідно до ст.63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262) усі призначені за цим Законом пенсії належать перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Фінансування витрат, повязаних з реалізацією закону № 2262 здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Позивач зазначив, що невиконання судового рішення за фактичної відсутності коштів не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин. Позивач вважає оскаржувану постанову прийнятою з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та просить її скасувати.

Представник позивача у судове засідання не прибув, 02.07.2018 звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив, причини неявки суду не повідомив, відзив у визначений в ухвалі від 23.06.2018 строк на позовну заяву не подав, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином (відповідно до вимог ст.268 КАС України), що підтверджується наявними у матеріалах справи телефонограмою від 23.06.2018 (а.с.36) та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.39), а тому судом, з урахуванням строків розгляду справ даної категорії, проведено розгляд за відсутності представника відповідача на підставі наявних матеріалів.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на таке.

Конституцією України (ч.2 ст.19) передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 31.01.2018 у справі № 823/2139/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним рішення щодо відмови у перерахунку пенсії задоволено повністю, зокрема:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постанови КМУ від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейського Національної поліції»;

- зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», перерахувати з 01.01.2016 пенсію, призначену ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 04.07.2017 № 7185 та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.01.2016 до моменту здійснення перерахунку.

На виконання зазначеного рішення 24.04.2018 видано виконавчий лист.

25.04.2018 постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відкрито ВП № 56270518 з виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду 24.04.2018 № 823/2139/17, де зазначено про обовязок виконати рішення суду протягом десяти робочих днів.

Відповідно до розрахунку на доплату пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду управлінням пенсійного фонду 14.04.2018 визначено розмір доплати пенсії у сумі 77 873 грн. 96 коп. Зазначений розрахунок здійснено на підставі положень постанов КМУ № 988 та № 103 з 01.01.2016 (а.с.30). Позивач 04.06.2018 № 26651/08-01 повідомив державного виконавця про виконання рішення у справі № 823/2378/17 у добровільному порядку та в межах повноважень покладених на органи Фонду до відкриття виконавчого провадження, що підтверджується розрахунком від 14.04.2018.

17.05.2018 у звязку з невиконанням рішення суду у справі № 823/2139/17 та вимог, передбачених постановою про відкриття виконавчого провадження, головним державним виконавцем відповідно до статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову про накладення штрафу на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у сумі 5100 грн.

Не погодившись з вказаною постановою позивач звернувся до суду.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі Закон № 1404). Відповідно до ст.1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Законом № 1404 передбачено, що належать примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (п.1 ч.1 ст.3). Згідно ст.5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Відповідно до ч.5, ч.6 ст.26 Закону № 1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, де зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що належать негайному виконанню). Згідно з ч.1 та ч.2 ст.63 Закону № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6 ст.26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення належить негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, у якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що належить негайному виконанню - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Відповідно до ч.1 ст.75 Закону № 1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. Законом № 1404 встановлено відповідальність боржника за невиконання судового рішення без поважних причин, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником рішення суду, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання, без поважних причин.

Суд зазначає, що відповідно до Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затверджене Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485 - головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об'єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду. Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.

Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, у т.ч. планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; організовує роботу управлінь Фонду щодо забезпечення надходжень від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень та платників відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; здійснює в межах повноважень, передбачених законом, контроль за цільовим використанням коштів Фонду, інших коштів, призначених для виплати пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Законом № 2262 передбачено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. За рахунок інших джерел фінансування виплати пенсій не здійснюється (ст.8, ст.9).

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058) основним завданням Фонду, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством. Згідно ст.72 Закону № 1058 джерелами формування коштів Пенсійного фонду є: 1)надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у розмірах, визначених законом, крім частини страхових внесків, що спрямовується до накопичувальної системи пенсійного страхування; 2) інвестиційний дохід, який отримується від інвестування резерву коштів для покриття дефіциту бюджету Пенсійного фонду в майбутніх періодах; 3) кошти державного бюджету та цільових фондів, що перераховуються до Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом; 3-1) кошти, сплачені виконавчій дирекції Пенсійного фонду за надання послуг з адміністрування Накопичувального фонду та послуг недержавним пенсійним фондам - суб'єктам другого рівня системи пенсійного забезпечення; 4) суми від фінансових санкцій та пені (крім сум пені, сплачених роботодавцем за несвоєчасне перерахування з його вини сум страхових внесків застрахованої особи до накопичувальної системи пенсійного страхування), застосованих відповідно до цього Закону та інших законів до юридичних та фізичних осіб за порушення встановленого порядку нарахування, обчислення і сплати страхових внесків та використання коштів Пенсійного фонду, а також суми адміністративних стягнень, накладених відповідно до закону на посадових осіб та громадян за ці порушення; 5) благодійні внески юридичних та фізичних осіб; 6) добровільні внески; 7) інші надходження відповідно до законодавства. Кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Кошти Пенсійного фонду використовуються на: 1) виплату пенсій, передбачених цим Законом; 2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; 3) фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; 4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій; 5) формування резерву коштів Пенсійного фонду. Забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом (ст.73 Закону № 1058).

Відповідно до ст.63 Закону № 2262 усі призначені за цим Законом пенсії належать перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 прийнято постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», якою передбачено перерахунок пенсій з 01.01.2016, призначених згідно із Законом № 2262, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпеченню (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою поліцейського за січень 2016 року.

Виплата перерахованих пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) здійснюється з 01.01.2018. Доказів на підтвердження не здійснення позивачем такої виплати з боку відповідача не надано.

Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016 до 31.12.2017, обчислена станом на 01.01.2018, передбачена до виплати після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету у порядку встановленому Постановою № 103: з 01.01.2019 до 31.12.2019 - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії; з 01.01.2020 - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Згідно п.5 Постанови № 103 - перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до п.3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45.

Листом МВС України від 28.02.2018 №2900/05/21-2018 (а.с.10) було повідомлено Пенсійний фонд України про те, що використання довідок про розмір грошового забезпечення, поданих до органів Пенсійного фонду України до набрання чинності постановою №103, є неможливим у зв'язку з тим, що в зазначених довідках до розміру грошового забезпечення враховано премію за грудень 2015 року. Національна поліція України на виконання п.3 постанови №103 визначає середній розмір премії, що фактично виплачений за відповідною посадою (посадами) за січень 2016 року. Листом від 27.02.2018 №2795/05/22-2018 Міністерством внутрішніх справ доручено ліквідаційним комісіям до 01 березня 2018 року надіслати до територіальних органів Пенсійного фонду України списки осіб, які були звільнені зі служби в органах, у підрозділах, закладах та установах виконання покарань МВС.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, що є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів сукупно.

КАС України визначено (ч.4 ст.159), що неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

За результатами розгляду справи судом встановлено, що ГУ ПФУ в Черкаській області на виконання постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження вжито усіх можливих заходів спрямованих на виконання рішення суду, провівши відповідні нарахування (перерахунок пенсії) ОСОБА_1 у межах правових підстав та фінансування з Державного бюджету України.

Суд дійшов висновку, що невиконання ГУ ПФУ в Черкаській області судового рішення від 17.01.2018 у справі № 823/2139/17 у частині проведення виплати пенсії (грошових коштів) ОСОБА_1 за відсутності відповідного фінансового забезпечення та положень, визначених відповідними постановами КМУ - не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин і не може свідчити про протиправність дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень позивача. Сам по собі факт накладення штрафу на боржника за виконавчим провадженням, жодним чином не захищає право особи - стягувача на отримання бюджетних коштів.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а (74718583), а також Верховний Суд України у постанові від 24.03.2015 (справа № 21-66а15), у постанові від 13.10.2015 (справа №21-2635а15).

Надаючи оцінку оскаржуваній постанові державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 17.05.2018 про накладення штрафу у контексті її відповідності вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови діяв не з метою, з якою це повноваження надано; не обґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (не враховано поважність причин невиконання судового рішення); не розсудливо.

Суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а позовні вимоги такими, що належить задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У звязку з відсутністю доказів понесених судових витрат суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз відсутні судові витрати, що належать до стягнення з відповідача.

Керуючись статтями 2, 4, 6-14, 19, 73-78, 90, 118, 139, 205, 229, 242-245, 255, 287, 293, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 17.05.2018 про накладення штрафу, що прийнята у межах виконання виконавчого листа № 823/2139/17 у виконавчому провадженні № 56270518.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст.ст. 267, 293, 296-297 КАС України шляхом подання до суду першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням п.п.15.5. п.15 ч.1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.В. Трофімова