Справа № 0440/4880/18
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

09 липня 2018 року Справа №0440/4880/18
Одночасно із позовом позивач подав клопотання про звільнення від сплати судового збору, у якому просить звільнити його від сплати судового збору посилаючись на те, що постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2016р. по справі №904/4904/14 Товариство з обмеженою відповідальністю ПРИВАТ КОМПЛЕКТ визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру та у відповідності до п.1 ст.38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" позивач не може сплачувати судовий збір. Крім того, позивач зазначає, що він опиняється у нерівному становищі із відповідачем, який може захищати свої права без сплати судового збору аж до вирішення справи по суті, а тому, як зазначає позивач, для забезпечення фактичної рівності учасників процесу у доступі до правосуддя, Кодексом адміністративного судочинства України та Законом України "Про судовий збір" передбачено процедуру звільнення від сплати судового збору, якщо майновий стан сторони цивільного процесу є перешкодою для звернення за судовим захистом.
Розглянувши заявлене клопотання, вивчивши докази надані на підтвердження заявленого клопотання, суд не находить підстав для його задоволення та звільнення позивача від сплати судового збору з урахуванням майнового стану сторони, виходячи з наступного.
За приписами ст. 8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою звільнити від сплати судового збору за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.
Також і відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
При цьому, вирішуючи такі клопотання, суд повинен врахувати те, що якщо при сплаті необхідних судових витрат середньомісячний дохід особи буде меншим від рівня прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної категорії осіб, тоді у суду є підстави для застосування заходів щодо зменшення, звільнення, розстрочення або відстрочення сплати судового збору.
Також ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України може бути застосована і до юридичних осіб (зокрема, громадських організацій), якщо у них відсутні достатні кошти на рахунках для оплати судових витрат чи їх рух заблоковано внаслідок арешту.
Повне звільнення від оплати усіх судових витрат застосовується до тих осіб, рівень статків яких не дозволяє взагалі робити будь-які судові витрати, інакше вони не спроможні будуть забезпечити свої найнеобхідніші життєві потреби (житло, харчування, тощо).
Разом з тим, як вбачається із клопотання про звільнення сплати судового збору, позивачем не надано доказів, які б свідчили про майновий стан позивача, який позбавляє позивача можливості сплатити судовий збір за подання даного адміністративного позову, а наведені у заяві підстави майнового стану позивача, такі як визнання позивача банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, не можуть бути прийняті судом в якості належного та обґрунтованого доказу щодо неможливості сплатити судовий збір за цим позовом, оскільки доказів відсутності коштів на рахунках позивача суду не надано.
Також і не можуть бути прийняті судом до уваги посилання позивача на те, що він опиняється у нерівному становищі із відповідачем, який може захищати свої права без сплати судового збору аж до вирішення справи по суті, оскільки у відповідності до норм ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Окрім того, вказані посилання позивача є безпідставними, оскільки відповідача не внесено до переліку осіб, установ та організацій, які звільняються від сплати судового збору згідно до статті 5 Закону України Про судовий збір.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що у адміністративного суду відсутні обґрунтовані підстави для задоволення клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору при зверненні до суду з даним адміністративним позовом.
Керуючись ст.8 Закону України Про судовий збір, ст.ст. 133, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ПРИВАТ КОМПЛЕКТ про звільнення від сплати судового збору у справі №0440/4880/18 - відмовити.
Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1