Справа № 820/2403/18
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

03 липня 2018 р. справа № 820/2403/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання - Поволяєвій К.В.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Михайлова О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 13 листопада 2017 року;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 13 листопада 2017 року в частині 137469 грн. На суму 895 грн. податкове повідомлення-рішення № від 13 листопада 2017 залишити без змін.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що на підставі акту фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 від 22 вересня 2017 року, відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення № та № № від 13 листопада 2018 року. Перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_3 п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», п. 2.6 ч. 1 Постанови Правління Національного банку України від 13 грудня 2004 року № 637 «Про затвердження положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні». Перед початком проведення перевірки було проведено контрольну розрахункову операцію - придбано навушники Xiaomi Mi Sports Bluetooth Earphone White вартістю 895, 00 грн. Позивач визнає, що вказаний товар згідно вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» мав відпускатись з використанням реєстратора розрахункових операцій, проте вважає, що за подібне порушення мала б бути застосована штрафна санкція в розмірі 100 відсотків від вартості товару - 895 грн. В іншій частині оскаржувані податкові повідомлення - рішення є протиправними та такими, що підлягають скасування з огляду на те, що ґрунтуються виключно на припущеннях та довідці неуповноваженої особи з недостовірним відображенням в ній фінансової звітності.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та їх винесення на підставі та на виконання норм податкового законодавства за результатами перевірки позивача, просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову. У відзиві на адміністративний позов, відповідач зазначив, що на підставі п.п.20.1.11 п.20.1 ст.20, п.80.4 ст. 80 ПКУ контролюючим органом було проведено контрольну розрахункову операцію на місці здійснення позивачем господарської діяльності в ході якої останнім було продано навушники на суму 895 грн. (код УКЕ ЗЕД 8518). При цьому, всупереч положенням законодавства така операція з продажу не була проведена через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій та не роздруковано й не видано касовий чек. Відповідно до наданих представником позивача ОСОБА_4 пояснень встановлено, що за період з 13.09.2017р. по 22.09.2017р. в магазині позивача було реалізовано товару, продаж якого повинен був відбуватись через реєстратори розрахункових операцій на загальну суму 138364 грн. З огляду на викладене, ГУ ДФС у Харківській області винесено податкове повідомлення - рішення від 13.11.2017р. № на повну суму не проведених через реєстратори розрахункових операцій товарів суму 138364 грн. Також представником відповідача зазначено, що позивачем в книзі обліку доходів №2402 здійснено записи за 13.09.2017р. - 20.09.2017р., де відображений сума доходу від проданих товарів в загальній сумі 26060,66 грн., в той же час, відповідно до наданих представником позивача ОСОБА_4 пояснень сума доходів за 21.09.2017р. становила 7928 грн., а за період з 13.09.2017р. по 22.09.2017р. в магазині позивача було реалізовано товару на загальну суму 138364 грн. Враховуючи вказане, контролюючим органом було зроблено висновок що суб'єкт господарювання не здійснив оприбуткування готівки на суму 111240,34 грн. (138364 грн. - 26060,66 грн.). У зв'язку з порушенням ФО-П ОСОБА_3 вимог податкового законодавства щодо оприбуткування готівки в день її фактичного надходження в книзі обліку доходів, контролюючим органом було винесено податкове повідомлення-рішення від 13.11.2017р. № на суму 556201,70 грн. (111240,34x5).

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що менеджер по зв'язкам з громадськістю ОСОБА_5 не був матеріально відповідальною особою і тому навіть не мав у розпорядженні відомостей щодо обсягів реалізації ФОП ОСОБА_3 Як вбачається з витягу з Книги доходів, надані працівником відомості не відповідають фактичним обсягам виручки за період, що перевірявся. Що свідчить про неправомірність застосування у відношенні позивача штрафних санкцій на підставі недостовірної інформації.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З наявних матеріалів справи вбачається, що результатами фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3, яка була проведена 13 вересня 2017 року, складено Акт фактичної перевірки № 00148 від 22 вересня 2018 року, яким встановлено порушення п.1 ч.2 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», п.2.6 ч. 1 Постанови Правління Національного банку України від 13 грудня 2004 року № 637 «Про затвердження положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні».

За результатами акту перевірки Головним управлінням ДФС у Харківській області №00148 від 22 вересня 2018 року винесені податкові повідомлення-рішення № та № від 13 листопада 2017 року.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних рішень, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в акті №00148 від 22 вересня 2017 року, на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 13 вересня 2017 року в ході фактичної перевірки було проведено контрольну розрахункову операцію - придбано навушники Xiaomi Mi Sports Bluetooth Earphone White вартістю 895,00 грн. Операція була здійснена без застосування реєстратора розрахункових операцій.

Таким чином встановлене перевіркою порушення п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» дійсно мало місце на суму 895,00 грн., зазначену обставину також визнає позивач і не оскаржує рішення в цій частині.

З витягу з Книги обліку доходів ФОП ОСОБА_3, наданої позивачем до суду, вбачається, що отримана за вказаною операцією готівка була оприбуткована фізичною особою-підприємцем шляхом запису до книги.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що в основу виявлених відповідачем порушень ФОП ОСОБА_3 покладено виключно довідки, складених працівником позивача ОСОБА_4 та розбіжності фінансової документації з вказаними довідками.

З приводу компетенції на видачу вказаних довідок та можливість врахування їх під час проведення перевірки, суд зазначає наступне.

З трудового договору № 02/12 від 30 листопада 2016 року вбачається, що ОСОБА_4 працював на посаді менеджера, серед його посадових обов'язків відсутні повноваження на складання документів фінансового характеру.

ОСОБА_4 був допитаний в судовому засіданні в якості свідка і пояснив, що працював на торговій точці ФОП ОСОБА_3 в ТЦ Дрім Таун, був присутній 13 вересня 2017 року під час проведення фактичної перевірки та 22 вересня 2018 року під час вручення акту фактичної перевірки. Особи, які здійснювали перевірку, запропонували йому скласти письмовий документ, продиктували йому зміст цього документу. Зміст довідок мав стосуватися обсягу реалізації ФОП ОСОБА_3 за період з 13 по 22 вересня 2017 року, та окремо за 21 вересня 2017 року. Свідок звірився з комп'ютерною програмою, в нього були наявні відомості щодо кількості та вартості товару, переміщеного у вказані періоди на торгову точку, які він і зазначив. Відомостей щодо загальних обсягів реалізації в його розпорядженні навіть не було. Книгу обліку доходів заповнювала сама ФОП ОСОБА_3 або її бухгалтер.

Пояснення свідка також підтверджуються наданими позивачем накладними на переміщення товару, з яких вбачається що з 13 по 22 вересня 2017 року на торгову точку в ТЦ Дрім Таун переміщено товару на загальну суму 138364 грн., 21 вересня 2017 року було переміщено товару на суму 7928 грн.

Довідка - це документ інформаційного характеру, що містить опис та підтвердження біографічних і юридичних фактів, діяльності окремих осіб чи обставин діяльності закладів, установ.

Службові довідки укладаються посадовими особами або уповноваженими органами на вимогу конкретної службової особи та на запит або за вказівкою вищої організації, установи.

Оскільки довідки, які покладені в основу висновків акту перевірки, складені не посадовою особою, а їх зміст спростований належними та допустимими доказами показаннями свідка та документами, суд ставить під сумнів можливість їх використання в якості доказу.

Отже, твердження відповідача, що відповідно до наданих представником позивача ОСОБА_4 пояснень встановлено, що за період з 13.09.2017р. по 22.09.2017р. в магазині позивача було реалізовано товару, продаж якого повинен був відбуватись через реєстратори розрахункових операцій на загальну суму 138364 грн. не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується наданими позивачем доказами.

Відповідно до п. 1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон) суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів у сфері торгівлі зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Пунктом 2 статті 3 Закону передбачено обов'язок суб'єктів господарювання особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку видавати розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту) фізичними особами - підприємцями, які відносяться відповідно до Податкового кодексу України до груп платників єдиного податку, що не застосовують реєстратори розрахункових операцій (п.6 ст. 9 Закону). Вказане положення кореспондується з п. 296.10 ст. 296 ПКУ якою закріплено, що реєстратори розрахункових операцій не застосовуються платниками єдиного податку, крім випадку реалізації ними технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту.

На виконання вказаного Закону постановою Кабінету Міністрів України 16 березня 2017 р. №231 затверджено Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій. В ньому, зокрема, зазначено, що до технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій включається група 85 «Електричні машини, обладнання та їх частини; апаратура для запису або відтворення звуку, телевізійна апаратура для запису та відтворення зображення і звуку, їх частини та приладдя».

Судом встановлено, що перевіряючіми доведено виключно одне порушення позивачем наведених вимог законодавства на суму 895,00 грн., при цьому актом перевірки не встановлено який саме товар було реалізовано на суму 138364 грн. та не встановлено факт віднесення іншого товару до Переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій. Отже вказані порушення позивача ґрунтуються виключно на припущеннях контролюючого органу.

Таким чином, ГУ ДФС у Харківській області протиправно винесено податкове повідомлення - рішення від 13.11.2017р. № на суму не проведених через реєстратори розрахункових операцій товарів суму 137469 грн. (138364 грн. - 895 грн.)

Окрім цього, твердження відповідача, покладені в основу винесення податкового повідомлення-рішення від 13.11.2017р. № на суму 556201,70 грн., що позивачем не здійснено оприбуткування готівки в день її фактичного надходження в книзі обліку доходів на суму 111240,34 грн., також ґрунтуються виключно на пояснень неуповноваженого працівника позивача ОСОБА_4, а не на підставі дослідження первинної та бухгалтерської документації.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Пунктами 1, 2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

З огляду на наведені приписи законодавства та наявні матеріали справи, судом встановлено, що позивачем в книзі обліку доходів №2402 здійснено записи за 13.09.2017р. - 20.09.2017р., де відображений сума доходу від проданих товарів в загальній сумі 26060,66 грн., що відповідає сумі фактичної реалізації товарів.

Таким чином, судом не встановлено, а відповідачем не доведено порушення ФО-П ОСОБА_3 вимог податкового законодавства щодо оприбуткування готівки в день її фактичного надходження в книзі обліку доходів, що свідчить про протиправність податкового повідомлення-рішення від 13.11.2017р. № на суму 556201,70 грн.

Окрім цього, застосування штрафних санкцій на підставі Указу № 436/95 суперечить положенню п.113.3 ст.113 ПК України, яким встановлено, що застосування за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), не передбачених цим Кодексом та іншими законами України, не дозволяється.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено факт порушення позивачем вимог податкового законодавства України та правомірність винесення податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Харківській області № від 13 листопада 2017 року та № від 13 листопада 2017 року в частині визначення суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 137469 грн..

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За викладених обставин, суд прийшов до висновку, що оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 13 листопада 2017 року та № від 13 листопада 2017 року в частині визначення суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 137469 грн. є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 документально і нормативно обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 13 листопада 2017 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 13 листопада 2017 року в частині визначення суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 137469 грн..

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (код 39599198, вул. Пушкінська, 46, м.Харків, 61057) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) судовий збір у сумі 6945,66 (шість тисяч дев'ятсот сорок п'ять) грн. 66 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 10.07.2018 року.

Суддя Біленський О.О.