Справа № 461/4268/18
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2018-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/4268/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2018 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Збожної О.Р.,

позивача ОСОБА_1,

його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника Львівської митниці Державної фіскальної служби Скоромного Ярослава Ігоровича, Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови,

встановив :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №2061/20900/18 від 15.05.2018р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ч.3 ст.470 МК України.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що оскаржуваною постановою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного Кодексу України та накладено штраф в розмірі 8500,00 гривень. Вважає постанову незаконною та необґрунтованою з огляду на те, що, на його думку, норми ст.95 Митного кодексу України щодо строків транзитних перевезень не поширюються на ввезений ним транспортний засіб марки «LEXUS IS 220», р.н.НОМЕР_1. Крім того, при ввезені вказаного транспортного засобу на митну територію України, працівники Волинської митниці ДФС не надали йому жодних зобов'язань про доставлення ним транспортного засобу до конкретної митниці у конкретний строку, а тому він не був обізнаний з тим, у який строк йому необхідно вивезти транспортний засіб за межі митної території України. Крім того, зазначив, що протокол складений із порушенням п.6 ч.2 ст.494 МК України, оскільки у такому відсутні відомості про свідків, якими були пасажири транспортного засобу, а також вказану неправильну дату його складення. Також, він не був присутній при винесенні оскаржуваної постанови та був позбавлений можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.498 МК України.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з мотивів, викладених у ньому. Просять позов задоволити.

Представник відповідача Львівської митниці ДФС в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Подав до суду відзив на позов, згідно якого позов заперечує та просить відмовити в його задоволенні.

Відповідач заступник начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби Скоромний Я.І. в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 в судовому засіданні, кожен окремо пояснили, що були присутні при перетині кордону позивачем та складанні протоколу інспектором. Також вказали, що інспектор Лебедєв А.С. нецензурно висловлювався на адресу позивача та не враховував його (позивача) пояснень жодним чином. Крім того, вказали, що позивачу не були роз'яснені його права.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення свідків, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

З постанови в справі про порушення митних правил №2061/20900/18 від 15.05.2018 року вбачається, що перевіркою інформаї ЄАІС ДФС України встановлено, що 23.02.2018 року через п/п «Ягодин - Дорогуск» митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб «LEXUS IS 220», р.н.НОМЕР_1 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст.95 МК України. Станом на 29.03.2018 року інформація в АСМО «Інспектор» т ЄАІС ДМС України про вивезення з митної території України вказаного автомобіля, відсутня /а.с.12-14/.

Статтею 489 Митного Кодексу України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.381 МК України встановлено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ст.90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 3 ст.470 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів чи видачу їх без дозволу органу доходів і зборів, у вигляді накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, покликання позивача на те, що норми ст.95 Митного кодексу України щодо строків транзитних перевезень не поширюються на ввезений ним транспортний засіб є безпідставними, оскільки ним було ввезено на митну територію України без сплати митних платежів транспортний засіб особистого користування, зареєстрований в реєстраційних органах Ірландії, тобто такий був ввезений в митному режимі «транзит» та мав бути вивезений за межі митної території України у строки, передбачені ст.95 МК України.

Крім того, жодних доказів про неможливість вивезення транспортного засобу за межі митної території України у встановлені строки, позивачем не надано.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається наявність істотних порушень, допущених при складанні протоколу та винесенні постанови про притягнення позивача до відповідальності.

Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України (ст.495 МК України).

Згідно ч.2 ст.494 МК України, протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім'я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості.

Згідно ст.486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, у таких відсутні відомості про належне оповіщення позивача про час, дату та місце розгляду справи, що на переконання суду є істотним порушенням його права на захист, гарантованим положеннями Конституції України. Також не встановлено свідків правопорушення.

Крім того, зміст постанови та покази свідків свідчать про неналежний розгляд заперечень і пояснень позивача стосовно суті правопорушення, а також не наведення належних і достатніх мотивів щодо відхилення доводів позивача.

За таких обставин, з урахування вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність вищеописаних істотних порушень допущених при винесенні оскаржуваної постанови, а тому така підлягає скасуванню

Керуючись ст.ст.241-246, 286 КАС України, суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 15.05.2018 року у справі про порушення митних правил №2061/20900/18 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий

суддя: Стрельбицький В.В.