Справа № 815/2028/18
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2018-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2028/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.

представника відповідача ОСОБА_1 за довіреністю

представник позивача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю БУДТРЕСТ-ВВ (65045, АДРЕСА_1) до Київської міської митниці ДФС (03124, м. Київ, вул. Гавела Вацлава, 8А) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-

СУТЬ СПОРУ:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю БУДТРЕСТ-ВВ із позовом до Київської міської митниці ДФС, в якому просило:

1. Визнати протиправними та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів за №UA100110/2018/000019/2 та №UA100110/2018/000018/2 від 06 квітня 2018 року.

2. Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100110/2018/00119 та №UA100110/2018/00120 від 06 квітня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини.

Позивач 22.04.2017 р. уклав зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу №HLF/ВВ 220417 з HENGSHUI LINHAY FIBERGLASS CO LTD (Китай).

На підставі умов якого позивач купує у HENGSHUI LINHAY FIBERGLASS CO LTD товари народного споживання у відповідності з документами відвантаження, узгодженими та підписаними сторонами на кожну поставку окремо і на умовах, зазначених у даному контракті та інвойсах і доповненнях до нього.

06.04.2018 р. для визначення митної вартості за електронними митними деклараціями №UA100110/2018/309259 (UA100110/2018/309210) від 06.04.2018 р. та №UA100110/2018/309445 (UA100110/2018/309211) від 10.04.2018 р. позивач надіслав до Київської міської митниці ДФС відповідні документи.

Рішенням від 06.04.2018 р. №UA100110/2018/00119 та №UA100110/2018/00120 відповідач відмовив у митному оформленні товару за заявленою позивачем митною вартістю та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 06.04.2018 р. №UA100110/2018/000019/2 та №UA100110/2018/000018/2.

Позивач не погоджуючись з вказаними рішеннями у відповідності до митного законодавства 12.04.2018 р. оскаржив вказані рішення про коригування митної вартості товарів.

Однак, своїм листом від 19.04.2018 р. за №2943/10/26-70-19-01 відповідач повідомив позивача про відмову у скасуванні рішень про коригування митної вартості товарів.

Позивач вважає, що документи подані декларантом для митного оформлення товару за ціною контракту відповідають вимогам ст.53 Митного кодексу України, є належними та допустимими та підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей, а тому визначення митним органом митної вартості товару та коригування її в сторону збільшення за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства. З цих підстав позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості та картку відмову в прийнятті митної декларації.

Позивач зазначив, що приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості, митний орган виходив з того, що метод за ціною договору не застосовується у звязку з зазначенням в наданих позивачем пакувальних листах умов поставки СІF-Одеса, а в інвойсах СРТ-Київ, у звязку з чим відповідач дійшов помилкового висновку про наявність підстав про включення до фактурної вартості задекларованих товарів складових митної вартості (наприклад страхування) та посилався на ту обставину, що наданий позивачем прас-лист продавця може розглядатись виключно в якості комерційної пропозиції певному клієнту.

02.05.2018р. ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №815/2028/18 за правилами загального позовного провадження.

20.06.2018 ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції та призначено розгляд справи у режимі відеоконференції на 27.06.2018 р.

27.06.2018 р. ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті.

27.06.2018 р. через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов (а.с.72-75).

В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначив, що рішення про коригування митної вартості прийняті на товари «інструменти ручні з вбудованим бензиновим двигуном, нові, призначені для використання в побуті: моток оса модель FORTE БМК». Торговельна марка: FORTE. Виробник FORTE. Країна виробництва: Китай (CN).

За митними деклараціями від 06.04.2018 р UA100110/2018/309210 та № UA100110/2018/309211 спрацювала система аналізу ризиків щодо витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Під час проведення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за електронною митною декларацією встановлено, що документи подані для визначення митної вартості товару відповідно до ч.1 ст.53 МК України, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або належить до сплати за ці товари.

Так до митного оформлення не подані страхові документи чи документи, що містять відомості про вартість страхування, або документальне підтвердження про відсутність страхування. Крім того, відомості щодо числових значень таких складових не підтверджено документально, тобто немає можливості відокремити числові значення вартості самого товару та в прайс-листі відсутні умови поставки товару.

На думку представника відповідача позивач не виконав обовязки декларанта, обумовлені п.2 ч.2 ст.52 МК України, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Таким чином, митна вартість товару, що імпортується скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до ст.64 МК України. Джерело інформації декларації від 17.01.2018 р. № UA50030/2018/725 та 26.12.2017 р. № UA10030/2017/318445.

Заслухавши вступне слово представника відповідача дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином. Так, Суд,

ВСТАНОВИВ:

22.04.2017 р. ТОВ БУДТРЕСТ-ВВ та HENGSHUI LINHAY FIBERGLASS CO LTD (Китай) уклали зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу №HLF/ВВ 220417, на підставі умов якого продавець продає, а покупець купує товари народного споживання у відповідності з документами відвантаження, узгодженими та підписаними сторонами, на кожну поставку окремо і на умовах, зазначених у контракті та інвойсах і доповненнях до нього (а.с.15-19).

06.04.2018 р. для визначення митної вартості за електронними митними деклараціями №№UA100110/2018/309259(UA100110/2018/309210) від 06.04.2018 р. та №UA100110/2018/309445 (UA100110/2018/309211) від 10.04.2018 р. позивач надіслав відповідачу наступні документи (а.с.20-37):

1. Пакувальний лист HLF/ВВ-NТ17Н367609, HLF/ВВ-NТ17Н367610 від 14.02.2018 р.;

2. Копію рахунку фактури (інвойс) - HLF/ВВ-NТ17Н367609, HLF/ВВ-NТ17Н367610 від 14.02.2018 р.;

3. Копію коносамента SZHSE 1801653, SZHSE 1801652 від 14.02.2018 р.;

4.Копія автотранспортної накладної №4/1, 4/2, 3/1, 3/2 від 04.04.2018 р.;

5. Копія Декларації про проходження товару - HLF/ВВ-NТ17Н367609, HLF/ВВ-NТ17Н367610 від 14.02.2018 р.;

6. Копія прейскуранта виробника товару б/н від 01.02.2018 р.

7. Копія зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі продажу №HLF/ВВ 220417 від 22.04.2017 р;

8. Копія договору надання послуг митного брокера №052001 від 20.05.2017 р.;

9. Інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару ПКМУ №364 від 25.05.2016 р.

10. Копію митних декларацій № UA100110/2018/309210 від 06.04.2018 р від 06.04.2018 р. та № UA100110/2018/309211 від 06.04.2018 р.

06.04.2018 р. відповідач прийняв рішення №UA100110/2018/00119 та №UA100110/2018/00120, якими відмовив у митному оформленні товару за заявленою позивачем митною вартістю та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №№UA100110/2018/000019/2 та №UA100110/2018/000018/2 (а.с.38-45).

Митний Кодекс України (далі - Кодекс) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб'єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 МК України, відносини, повязані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно з п. 24 ч. 1 ст. 4 МК України, митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно з ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 9.

Відповідно до ст. 53 МК України визначає, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч. 2 вищезазначеної статті зазначається перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Такими, зокрема, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд встановив, що підставою для прийняття оскаржуваних рішень митного органу стало ненадання позивачем усіх належних документів для здійснення митного оформлення товару за першим методом, а саме:

1) у копіях інвойсів наданих до митного оформлення товарів зазначено умови поставки СРТ Київ, тоді як у наданих пакувальних листах СІF Одеса;

2) з наданих документів неможливо встановити понесені затрати на страхування та пакування поставленого товару;

3) з наданих прайс-листів неможливо встановити умови поставки та вартість товару від виробника.

Суд не погоджується з твердженням відповідача та вважає, що позивач надав достатню кількість документації для застосування першого методу обчислення митної вартості товару.

В свою чергу, щодо встановленої митним органом невідповідності умов поставки у наданих позивачем документах, суд зазначає наступне.

В даному випадку, основним джерелом інформації про товар при здійсненні митного оформлення останнього є комерційний інвойс.

В свою чергу, у копіях інвойсів наданих до митного оформлення товарів зазначено умови поставки СРТ Київ на підставі яких і вираховувалась митна вартість останніх.

При цьому, про помилково зазначені в пакувальних листах умови поставки СІF Одеса товариством повідомлено митний орган відповідним листом постачальника HENGSHUI LINHAI FIBERGLASS CO., LTD (Китай) від 06.01.2018 року (а.с.28).

Між тим, варто відзначити, що наявність будь-яких технічних помилок в наданих позивачем документах, при їхній наявності та в сукупності з іншими документами, які підтверджують митну вартість отриманого товару, не є безумовною підставою для застосування резервного методу митного оформлення.

В частині висновків митного органу щодо неможливості встановлення понесених витрат на страхування та пакування поставленого товару, суд зазначає наступне.

Так, згідно з п. 8 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, подаються у випадку, якщо здійснювалося страхування.

В даному випадку, страхування вантажу не є обов'язковим при поставці товару на умовах CPT (Incoterms 2010).

За офіційними правилами тлумачення торгівельних правил ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року термін СРТ означає, що продавець здійснює поставку покупцю у вказане місце призначення. Відповідно до умов СРТ у покупця немає обов'язку перед продавцем щодо укладення договору страхування. При цьому страхування може бути здійснено продавцем, покупцем, ними двома, або зовсім не здійснюватись. Отже, термін СРТ передбачає можливість, а не обов'язок страхування товару.

Крім того, згідно пп. в) п. 1 ч. 10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, повязаних із пакуванням, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

В даному випадку, згідно з п. 6.3 укладеного Контракту (а.с.16), вартість палет, тари та упаковки включено у вартість товару, а тому колегія суддів вважає достатніми наданні товариством документи у цій частині.

Крім того, незгода митного органу зі змістом наданих позивачем прайс-листів, за умови наявності у них вартості поставленого товару, не є підставою для здійснення коригування заявленої позивачем митної вартості.

Суд вважає, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Крім того суд зазначає, що витребуванню митним органом підлягають ті документи, що дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може вважатися підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митну вартість товарів неможливо визначити шляхом застосування попереднього методу.

В даному випадку, позивач надав всі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару за першим методом, а тому відмова митного органу у митному оформленні товару та подальше коригування його вартості за допомогою наступних методів є протиправними.

Такої правової позиції дотримується і Верховний суд України у своїй постанові від 30 червня 2015 року, у справі № 814/283/14.

Враховуючи вищевикладене суд робить висновок, що твердження відповідача спростовується доказами, наявними в матеріалах справи, а будь-яких доведених підстав для коригування митної вартості товару оскаржуване рішення не містить, суд вважає, що подані позивачем документи в даному випадку слід вважати належними та достатніми для підтвердження та визначення митної вартості товару за ціною договору, а тому рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними та належать до скасування.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За викладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є обґрунтованими та такими, що належать задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2,139, 244-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів за №UA100110/2018/000019/2 та №UA100110/2018/000018/2 від 06 квітня 2018 року.

3. Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100110/2018/00119 та №UA100110/2018/00120 від 06 квітня 2018 року.

4.Стягнути з Київської міської митниці ДФС за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Будтрест-ВВ сплачений судовий збір у розмірі 8780 (вісім тисяч сімсот вісімдесят), 88 грн.

5. Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

6. Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю БУДТРЕСТ-ВВ, , 65045, АДРЕСА_2

Відповідач: Київська міська митниця ДФС, , 03124, м. Київ, бульвар В. Гавела, 8-а

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 05 липня 2018 року.

Суддя О.Я. Бойко

.