Справа № 755/5870/18
Суддя: Савлук Т. В.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №:755/5870/18
Провадження №: 2-а/755/234/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2018 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Бурячек О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва адміністративний позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держспоживслужби в м. Києві про скасування постанови №7 від 28.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись до Дніпровського районного суду міста Києва, як місцевого адміністративного суду, просила визнати незаконною та скасувати Постанову головного управління Держспоживслужби в місті Києві від 28.03.2018 року №7 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155 КУпАП, мотивуючи тим, що 28 березня 2018 року Начальником головного управління Держспоживслужби в місті Києві Рубан О. М. винесено постанову №7 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155 КупАП та накладено адміністративне стягненя у вигляді штрафу у розмірі 153,00 грн., підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155 КУпАП було те, що позивачем як заступником Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська інноваційно - фінансова компанія» не забезпечила наявності на видному та доступному місці (куточку споживача) книги відгуків та пропозицій, однак, позивач заперечує факт даного правопорушення, наголошує на тому, що ТОВ «Українська інноваційна - фінансова компанія» здійснює свою діяльність у сфері управління нерухомого майна, а саме передання в оренду торгівельних площ, при цьому воно не є виробником чи продавцем товарів, так само і виконавцем робіт чи надавач послуг в розумінні ЗУ «Про захист прав споживачів», а тому, позивач вважає, що Постанова головного управління Держспоживслужби в місті Києві від 28.03.2018 року №7 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155 КУпАП є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляд справи повідомлялась належним чином, подала до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представники відповідача Головного управління Держспоживслужби в м. Києві - Кисляк Ю. С., Ярмак Т. В., в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, просили в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі на підставі відзиву на позовну заяву.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушеннямінакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що 28 березня 2018 року начальником Головного управління Держспоживслужби в місті Києві Рубан О. М. винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення №7 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 153,00 грн.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, 12.03.2018 року о 15 годині заступник генерального директора ОСОБА_1 по вул.. Маршала Малиновського, 12а не забезпечила наявності на видному та доступному місці (куточка покупця) книги відгуків та пропозицій, чим порушено вимоги п. 10 «Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживачів товарів» затверджених Постановою КМУ від 15.06.2006 року №833 (зі змінами), що зафіксовані в акті 12.03.2018 року.

Відповідно до п. 10 «Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживачів товарів» затверджених Постановою КМУ від 15.06.2006 року №833, відповідність приміщення (місця) для провадження діяльності у сфері торгівлі і ресторанного господарства необхідним санітарним нормам, а технічного стану приміщення (місця), будівлі та устаткування - вимогам нормативних документів щодо зберігання, виробництва та продажу відповідних товарів, а також охорони праці; наявність на видному та доступному місці куточка покупця, в якому розміщується інформація про найменування власника або уповноваженого ним органу, книга відгуків та пропозицій, адреси і номери телефонів органів, що забезпечують захист прав споживачів; розміщення ліцензії відповідно до встановлених законодавством вимог; продаж товарів та їх обмін згідно з установленими правилами і нормами. На вимогу споживача (покупця) відповідальний працівник суб'єкта господарювання повинен надати йому цей порядок, Закон України "Про захист прав споживачів", санітарні норми, правила продажу окремих видів товарів відповідно до спеціалізації суб'єкта господарювання.

Відповідно до ч.1 ст. 155 Кодексу України про адміністративні правопорушення - порушення правил торгівлі, виконання робіт і надання послуг працівниками торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю, - тягне за собою накладення штрафу від одного до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.. 244-4 Кодексу про адміністративні правопорушення України, Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням законодавства про захист прав громадян-споживачів (статті 155, 155-2 частина друга статті 156, статті 156-1, 156-2, 156-3, 167 - стосовно правопорушень під час реалізації продукції промисловими підприємствами громадянам-споживачам (крім правопорушень щодо лікарських засобів та порушень санітарних норм), стаття 168-1 (крім правопорушень щодо лікарських засобів та порушень санітарних норм), стаття 168-2, стаття 170 - стосовно правопорушень під час транспортування, зберігання і використання продукції, призначеної для реалізації громадянам-споживачам (крім правопорушень щодо лікарських засобів та порушень санітарних норм), стаття 188-2). Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, його заступники, а також інші уповноважені керівником посадові особи цього органу; керівник органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим у справах захисту прав споживачів та його заступники.

Згідно з підпунктом 6 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 р. № 667, Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотримання законодавства про захист прав споживачів (у тому числі споживачів виробів з дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння): перевіряє додержання суб'єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог законодавства про захист прав споживачів, а також правил торгівлі та надання послуг; проводить контрольні перевірки правильності розрахунків із споживачами за реалізовану продукцію відповідно до закону; накладає на суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення за порушення законодавства про захист прав споживачів; передає матеріали перевірок на дії осіб, що містять ознаки кримінального правопорушення, органам досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами внесеними Законом України від 24.09.2008 року), доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особив його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідальності з законом.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За нормою ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами внесеними Законом України від 24.09.2008 року), доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особив його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.. 1, 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

У відповідності з ч. 4 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі звернення ОСОБА_6, Головним управлінням Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в місті Києві проведено позапланову перевірку ТОВ «Українська - інноваційно фінансова компанія», погодженого з Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 19 грудня 2017 року №3633-06/47244-03, Наказу на проведення позапланової перевірки від 23 лютого 2018 року за №345, направлення на проведення позапланової перевірки від 23 лютого 2018 року за №318, за результатами якої складено Акт №000327 перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів від 12 березня 2018 року у присутності уповноваженої особи (юрисконсульт) ОСОБА_7, в ході якої якої було виявлено порушення п. 10 Порядку проведення торгівельної діяльності та правил торгівельного обслуговування на ринку споживчих товарів затверджених Постановою КМУ від 15.06.2006 року за №833, та на підставі результатів перевірки, з метою припинення порушень законодавства про захист прав споживачів, та керуючись ст.. 26 ЗУ «Про захист прав споживачів» суб'єкту господарювання наданий припис до акта від 12.03.2018 року №00327 про зобов'язання керівником ТОВ «Українська інноваційно - фінансова компанія» усунути порушення.

Згідно з Протоколом про адміністративне правопорушення №000173 від 12 березня 2018 року, складеного Головним спеціалістом Пономаренко Сергієм Олександровичем, 12.03.2018 року о 15 годині 00 хвилин при перевірці ТОВ «Українська інноваційно - фінансова компанія» по вул.. Маршала Малиновського 12а в місті Києві, заступник генерального директора ОСОБА_1 не забезпечила наявність на видному та доступному місці (куточку покупця) книги відгуків та пропозицій, чим було порушено вимоги п. 10 Порядку провадження торгівельної діяльності та правил торгівельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затверджених Постановою КМУ від 15.06.2006 року №833, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст.. 155 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що зафіксовано в акті від 12.03.2018 року за №000327.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб'єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до п. 2 Порядку №833 У цих Порядку та правилах терміни вживаються у значенні, наведеному у ДСТУ 4303-2004 "Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять" і ДСТУ 4281-2004 "Заклади ресторанного господарства. Класифікація".

Відповідно до п. 6.19; 6.33; 6.46 Національного стандарту України роздрібна та оптова торгівля (ДСТУ 4303:2004), торговельний об'єкт - це майновий комплекс, який займає окрему капітальну споруду або який розміщено в спеціально призначеному та обладнаному для торгівлі приміщенні іншої капітальної або некапітальної споруди та має приміщення для провадження торговельної діяльності. Торговельний центр - це група торговельних об'єктів, зосереджених в одному місці і керованих як єдине ціле, які за своїми типами, розмірами та місцем розташування функційно відповідають потребам торговельної зони, яку вони обслуговують. Комунікаційні приміщення (крамниці) (магазину) - це приміщення коридорів, тамбурів, вестибюлів, холів.

Відповідно до п. 7 Порядку №833, торговельними об'єктами є: 1) у сфері оптової торгівлі: склад товарний (універсальний, спеціалізований, змішаний); магазин-склад; 2) у сфері роздрібної торгівлі: магазин, який може бути: - продовольчим, непродовольчим, змішаним (за товарною спеціалізацією); - універсальним, спеціалізованим, вузькоспеціалізованим, комбінованим, неспеціалізованим (за товарним асортиментом); - з індивідуальним обслуговуванням, самообслуговуванням, торгівлею за зразками, торгівлею за замовленням (за методом продажу товарів); павільйон; кіоск, ятка; палатка, намет; лоток, сундук; склад товарний; крамниця-склад, магазин-склад.

Згідно п. 34 Порядку №833 торговельний об'єкт обладнується відповідно до вимог нормативно-правових актів з питань охорони праці, здоров'я та навколишнього природного середовища, протипожежної безпеки, а також санітарних норм.

За таких обставин, суд не бере до уваги посилання позивача про те, що ТОВ «Українська інноваційна - фінансова компанія» здійснює свою діяльність у сфері управління нерухомого майна, а саме передання в оренду торгівельних площ, при цьому вона не є виробником чи продавцем товарів, так само і виконавцем робіт чи надавач послуг в розумінні ЗУ «Про захист прав споживачів», як на підставу скасування постанови про адміністративне правопорушення №7 від 28 березня 2018 року, оскільки ТОВ «Українська іноваційно - фінансова компанія» є Універсально - торгівельним центром «Метрополіс», які повинні відповідати вимогам встановленим Порядком провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затверджених постановою КМУ від 15 червня 2006 року №833, з якого вбачається, що, з метою забезпечення споживачів захистом їх прав, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання будь - якої продукції відповідно до їх потреб, законодавець поклав на суб'єктів господарювання обов'язок забезпечувати наявність на видному та доступному місці книги відгуків та пропозицій.

Відповідно до ст.. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статі 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, враховуючи вимоги ЗУ «Про захист прав споживачів» і обставини вчинення правопорушення, у Головного управління Держпродспоживслужби у місті Києві було достатньо підстав для складання протоколу про порушення законодавства у сфері прав споживачів відносно позивача та винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 153,00 грн., таким чином при прийняті оспорюваного рішення Головне управління Держпродспоживслужби у місті Києві діяло і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення, оскільки постанова винесена уповноваженої особою, яка мала право розглядати справу про порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів та застосувати адміністративне стягнення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

Відповідно до ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, діючи в межах наданих адміністративному суду повноважень, проаналізувавши наведені доводи з приводу заявлених позовних вимог, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держспоживслужби в м. Києві про скасування постанови №7 від 28.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155 Кодексу України про адміністративні правопорушенняє необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню .

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 7, 222, 251, 252, 256, 268, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 2, 4, 5, 6, 7, 211, 217, 241, 245, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Держспоживслужби в м. Києві про скасування постанови №7 від 28.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я :