Справа № 537/1961/18
Суддя: Хіневич В. І.
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/537/64/2018
Справа № 537/1961/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2018 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Хіневич В.І., при секретарі Головньовій Л. М., за участю позивача - ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 УПП в м. Кременчуці лейтенанта поліції ОСОБА_4, за участю третьої особи - Управління патрульної поліції в м. Кременчуці про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, відповідно до якого прохав суд ухвалити рішення, яким визнати дії поліцейського роти № 2 УПП в м. Кременчуці ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4 протиправними; визнати протиправною та скасувати винесену постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 109655 від 02.05.2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено стягнення у вигляді штрафу 255 гривень; справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що 02 травня 2018 року приблизно об 10 годині 10 хвилин він, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1, рухався по автодорозі М 22 «Полтава - Олександрія». В районі 58 км від міста, його зупинив інспектор патрульної поліції. Поліцейський підійшовши до нього після зупинки не представився. Як потім йому стало відомо це була інспектор роти № 2 батальйону УПП ДПП у м. Кременчуці лейтенант поліції ОСОБА_4. Як виявилось, причиною зупинки на думку поліцейського, стало порушення ним вимог пункту 34 ПДР України, а саме здійснення обгону перетнувши дорожню розмітку 1.1 (вузька суцільна лінія), за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП. На його пояснення стосовно того, що він не вчиняв дій, які б порушували ПДР України, а рухався відповідно до цих Правил, поліцейська потребувала надання його посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб. У відповідь та з метою зясування особи поліцейського, він також попрохав показати посвідчення поліцейського, але у відповідь почув відмову. В подальшому він намагався пояснити інспектору поліції, що він не перетинав вузьку суцільну лінію та попрохав надати відео докази порушення ним ПДР України або надати покази свідків. Але інспектор поліції на його пояснення та клопотання не реагувала. Не взявши до уваги його пояснення, інспектор поліції забравши з собою його документи пішла до службового автомобіля і зачинившись почала складати постанову про адміністративне правопорушення. Після тривалого очікування, він був змушений поїхати, так як вони везли доньку Вероніку, 30.09.2003 року в лікарню в м. Полтаву для обстеження, яке було раніше призначене за попереднім записом.

Постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП він отримав поштою 04.05.2018 року. Вважає її незаконною, необґрунтованою, недоведеною, оскільки інспектор поліції не дотримався порядку розгляду справи, обмежив його права під час розгляду справи та виніс постанову без належних та допустимих доказів.

Позивач ОСОБА_1 та його представник за угодою - адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги позивача підтримали, просили їх задовольнити з підстав зазначених у позові.

Відповідач інспектор роти № 2 УПП в м. Кременчуці лейтенант поліції ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася. Відповідачем було надано відзив на адміністративний позов, відповідно до якого, остання зазначає, що 02.05.2018 року нею винесена постанова серії ВР № 109655 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що водій ОСОБА_1 цього дня, близько 10 год. 10 хв. керуючи транспортним засобом «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 на 58 км. автодороги Полтава-Олександрія, М-22 не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) розділу 34 ПДР України. Вважає, що вона діяла в рамках закону, оскільки вона має право на складання протоколів та постанов у справах про адміністративне правопорушення. Правопорушення ОСОБА_1 було зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського. Нею правопорушнику під час розгляду справ було розяснено його права передбаченні ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, дотримано вимоги порядку розгляду справи.

Представник третьої особи - Управління патрульної поліції у м. Кременчуці ДПП ОСОБА_5 в судовому засіданні у задоволенні адміністративного позову просила відмовити у звязку з його необґрунтованістю, оскільки позивачем дійсно було вчинено адміністративне правопорушення та повністю підтримала відзив відповідача.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що того дня вони разом з чоловіком та дитиною їхали на прийом до лікаря, оскільки їхня дочка після операції і її потрібен був огляд лікаря. Після Кобеляцького залізничного переїзду їх зупинила інспектор патрульної поліції ОСОБА_4 та вказала, що вони здійснили правопорушення, здійснивши обгін перетнувши суцільну лінію, на що вони заперечили та її чоловік вказав, що він нічого не порушував та здійснив обгін відповідно до ПДР України, просили її надати докази вчиненого ними правопорушення, однак інспектор їх не надала. Нею було зупинено вантажний автомобіль та допитано свідка, який вказав, що дійсно ними було здійснено обгін його автомобіля, але в рамках ПДР України. Інспектор не могла бачити порушення правил дорожнього, оскільки знаходилась на великій відстані від нас.

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку сторін по справі, приходить до наступного.

02 травня 2017 року інспектором роти № 2 УПП в м. Кременчуці лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 109655, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що останній 02.05.2018 року о 10 год. 10 хв. на автошляху Полтава Олександрія М-22 58 км. керуючи автомобілем НОМЕР_2 не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), а саме перетнув її, чим порушив розділ 34 ПДР України.

Частина1 статті 122 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР України розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінію перетинати забороняється. Якщо цією лінією позначено місце стоянки або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, то лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати дану лінію для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Розмітка 1.1 має синій колір, якщо нею позначаються майданчики для паркування, відведені на проїзній частині

Відповідно до ч. 2 ст.258 КУпАП - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, а саме з відео запису правопорушення та відео запису наданого позивачем, що відповідачем по справі інспектором Бойковою А. В. при зупинці автомобіля позивача не було повідомлено причини зупинки транспортного засобу, в порушення вимог діючого КУпАП працівником патрульної поліції було порушено порядок розгляду адміністративної справи, а саме: не відібрано пояснення у правопорушника, не взято до уваги його клопотання, при допиті свідка, а саме водія транспортного засобу «Volvo» д.н.з. НОМЕР_3, якого обігнав позивач, не встановлено його особу, також як вбачається в пояснень останнього, на питання «даний транспортний засіб вас обігнав, перед залізничним переїздом на суцільній лінії», водій повідомив, що його обігнав транспортний засіб позивача, однак він не вказав, що позивач здійснив обгін з порушенням правил дорожнього руху, не враховано пояснення правопорушника при винесенні постанови, не враховано майновий стан та особу правопорушника при накладенні штрафу, не зазначено доказів у постанові про вчинення правопорушником адміністративного правопорушення, не враховано помякшуючи та обтяжуючих обставин. Патрульним поліцейським не було розглянуто клопотання позивача про перенесення розгляду справи.

Також, відео запис з нагрудної камери поліцейського не містить доказів порушення позивачем правил дорожнього руху, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме перетин вузької суцільної лінії.

Відповідно до ст. 283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частина 3 статті 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Частина 3 статті 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката,іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи,виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення визначено главою 22 КУпАП та ст. 279 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Також, відповідно до п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, що до якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП проводився без дотримання норм передбачених ст.ст. 258, 268, 279, 280 КУпАП, що не ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, чим було порушено право позивача на належний розгляд його справи.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 та 284 КУпАП.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення.

Тому, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 УПП в м. Кременчуці лейтенанта поліції ОСОБА_4, за участю третьої особи - Управління патрульної поліції в м. Кременчуці про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення підлягає частковому задоволенню.

Що стосується вимог про визнання дії поліцейського роти № 2 УПП в м. Кременчуці ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4 протиправними, та визнання постанови протиправною то вони не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи позовні вимоги, суд вважає за необхідне скасувати постанову серії ВР № 109655 від 02.05.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не доведена належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки спір вирішено на користь позивача, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат інших осіб, пов'язаних з розглядом справи, судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 5-9, 13,72-77, 90, 241-246 КАС України, ст. ст. 268, 280, 287,288, 293 КУпАП, суд -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 УПП в м. Кременчуці лейтенанта поліції ОСОБА_4, за участю третьої особи - Управління патрульної поліції в м. Кременчуці про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 109655 від 02 травня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу 255 гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: В.І. Хіневич