Справа № 815/5823/17
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/5823/17

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Свида Л. І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Семенюка Г.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська імпортна компанія" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2018 року прийняту в порядку письмового провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська імпортна компанія" до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дунайська імпортна компанія" (далі - ТОВ "Дунайська імпортна компанія", позивач) звернулося до суду із адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2017/000061/2 від 24 червня 2017 року та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2017/00766 від 24 червня 2017 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ТОВ "Дунайська імпортна компанія" звернулося до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що постанову винесено з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ "Дунайська імпортна компанія" залишено без руху.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2018 року відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою ТОВ "Дунайська імпортна компанія" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2018 року.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ТОВ "Дунайська імпортна компанія", перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до приписів ст. 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Обставини справи.

Між ТОВ «Дунайська імпортна компанія» та Фірмою «FRUTOPOLIS S.A.» (Греція) 27 квітня 2017 року укладений зовнішньоекономічний контракт №336/17 за яким Фірма «FRUTOPOLIS S.A.» (Греція) зобовязалася поставити, а ТОВ «Дунайська імпортна компанія» приймати та оплачувати товар, вказаний у інвойсах, які є невідємною частиною контракту (аркуші справи 17-27).

Відповідно до умов зазначеного контракту на митну території України поставлений товар абрикоси свіжі класу А, у пластикових ящиках - 1020 шт., на 13 деревяних піддонах, врожай 2017 року, країна виробництва Греція, виробник - FRUTOPOLIS S.A., вага «брутто» - 10909 кг., вага «нетто» - 10204 кг, ціна - 0,60 євро за кг без транспортних витрат, на загальну суму 6122,40 євро; абрикоси свіжі класу В, у пластикових ящиках 1000 шт., на 13 дерев'яних піддонах, врожай 2017 року, країна виробництва Греція, виробник - FRUTOPOLIS S.A., вага «брутто» - 10859 кг., вага «нетто» - 10164 кг, ціна - 0,30 євро за кг без транспортних витрат, на загальну суму 3049,20 євро.

З метою митного оформлення вищезазначеного товару, 24 червня 2017 року декларантом ТОВ «БЕК «АТАМАН-ГРУП» (яке діє на підставі договору про надання послуг по декларуванню товарів №211/16) до відділу митного оформлення №6 митного поста «Одеса - Центральний» Одеської митниці ДФС подана митна декларація №UA500060/2017/009412, в якій митна вартість визначена за основним методом за ціною контракту №336/17 від 27 квітня 2017 року, та документи, які підтверджують вартість товару та транспортні витрати, зокрема, зовнішньоекономічний контракт №336/17 від 27 квітня 2017 року; специфікацію №31 від 21 червня 2017 року; інвойс № 031 від 21 червня 2017 року; сертифікат походження товару форми EUR.1 № А702746; митну декларацію країни відправлення 17GREX00 від 21 червня 2017 року; прас - лист від 21 червня 2017 року; пакувальний лист від 21 червня 2017 року; автотранспортну накладну №094106; договір про перевезення №011116/2 від 19 червня 2017 року; довідка про транспортні витрати від 21 червня 2017 року та рахунок-фактура №6 від 21 червня 2017 року на підтвердження вартості перевезення товару; тощо (аркуші справи 17-30, 32-42, 46-51, 57-65).

Проте, за результатами розгляду декларації №UA500060/2017/009412 від 24 червня 2017 року та доданих до неї документів, Одеською митницею ДФС складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 24 червня 2017 року №UA500060/2017/00766 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 24 червня 2017 року № UA500060/2017/000061/2 (аркуші справи 13-16).

Не погоджуючись із вказаним позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведена наявність розбіжностей в поданих до митного оформлення позивачем документах та не надання позивачем додаткових документів, що є підставою для коригування митної вартості товарів та відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим та таким, що не відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та Митному кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування.

Згідно положень ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Статтею 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас - листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; тощо.

Оцінка суду.

Як вбачається з матеріалів справи, під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу відповідача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом за митною декларацією №UA500060/2017/009412 від 24 червня 2017 року було встановлено, що надані декларантом документи містять розбіжності, зокрема:

- у митній декларації країни відправлення 17GREX00 від 21 червня 2017 року відсутнє посилання на інвойс і контракт, за яким відправлений вантаж;

- не має розділення товару на класи;

- не визначений географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця.

Колегія суддів не погоджується з наявністю в наданих товариством документах розбіжностей, а тому вважає дії митного органу щодо відмови в застосування митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом митної оцінки - за ціною договору, неправомірними, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення такою, що підлягає скасуванню, рішення про коригування відповідачем митної вартості за вищезазначеною партією товару протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Так, у відповідності до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням, однак, у доданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі, тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого не можливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів (аркуші справи 16-17).

Згідно п. 3 ст. 53 Митного кодексу України для підтвердження заявленої митної вартості протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, а також, у відповідності до ст. 254 Митного кодексу України надати переклад копії митної декларації країни відправлення на українську мову.

Згідно ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

24 червня 2017 року ТОВ «Дунайська імпортна компанія» надіслано відповідачу повідомлення №2406-1, в якому зазначено про відсутність додаткових документів та надані роз'яснення про те, що умови поставки, та географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця, номер контракту, а також розділення вантажу за класами зазначено в інвойсі. Також у вказаному повідомленні зазначено, що інші розбіжності є особливістю заповнення ВМД у країні відправлення (аркуш справи 73).

Однак, 24 червня 2017 року Одеською митницею ДФС була складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2017/00766 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 24 червня 2017 року № UA500060/2017/000061/2 за 3 методом визначення митної вартості з посиланням на розбіжності в поданих до митного оформлення товару документах та дані бази ЄАІС щодо розмитнення подібних товарів за ціною відмінною від заявленої позивачем по митній декларації №UA500060/2017/009412 від 24 червня 2017 року.

Товар декларантом розмитнений зі сплатою митних платежів, визначених митним органом та випущений у вільних обіг з наданням гарантій у відповідності до ст. 55 Митного кодексу України.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей, зокрема, в Специфікації до контракту №336/17 від 27 квітня 2017 року, інвойсі, експортній декларації зазначена ціна товару, його кількість, умови поставки, які збігаються з заявленими декларантом при розмитненні цього товару, ціна товару відповідає даним калькуляції, прейскуранту цін продавця, тощо.

Дослідивши вказані документи, а саме митну декларацію країни відправлення 17GREX00 від 21 червня 2017 року колегією суддів встановлено, що вона містить клас товару (А, В) та посилання на інвойс і контракт, за яким відправлений вантаж, оскільки експортна декларація ЕХ-1 це митний документ, який складений, в даному випадку, постачальником товару і підтверджує експорт товарів з країн Європейського Союзу законність вивезення продукції з країни-експортера і ввезення в країну-імпортер та в експортній декларації є посилання на інвойс, за яким позивачу поставлений товар (графа " 44" містить дані " 380/031" де " 380" - код документа (інвойса), а " 031" номер інвойсу), а також на інші документи, номери яких співпадають з наданими для розмитнення до Одеської митниці ДФС, тобто, ця експортна декларація стосується саме товару, щодо розмитнення якого в цій справі існують спірні правовідносини та в ній є посилання на документи, які містять розділення товару на класи (А, В).

Так, в поданих до митного оформлення документах, зокрема, специфікації до контракту, інвойсі, прайс-листі, пакувальному листі, тощо є розділення на класи товару.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що УКТЗЕД містить тільки код товару для Нектаринів - і не містить його розділення на класи (А, В), а класи застосовуються тільки з метою пояснення різної ціни на один товар в залежності від його розміру.

З урахуванням викладеного, відповідачем не доведено існування розбіжностей у числових значеннях митної вартості товару, що унеможливили б визначення митної вартості за ціною контракту, тобто за першим методом.

Дані обставини були встановлені судом першої інстанції та на них судом надано вмотивоване обґрунтування.

Крім того, колегія суддів, як і суд першої інстанції, не погоджується з відповідачем щодо відсутності в поданих документах даних щодо включення або не включення до ціни товару вартості упаковки, пакування, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 7.1, 7.2 зовнішньоекономічного контракту №336/17 від 27 квітня 2017 року товар може постачатися Покупцю у зворотній тарі Покупця, а саме у пластикових ящиках, призначених для транспортування свіжих цитрусових, фруктів та овочів або у тарі Постачальника, призначеної для транспортування свіжих цитрусових, фруктів та овочів. У випадку постачання товару у тарі Постачальника, остання включається у вартість товару та не підлягає поверненню. Обов'язок пакування та маркування товару покладається на Постачальника. Такі витрати входять у вартість товару та додатковому відшкодуванню зі сторони Покупця не підлягають.

Таким чином, згідно умов зазначеного контракту пакування покладається на постачальника товару - Фірму "FRUTOPOLIS S.A." (Греція) та при постачанні товару у тарі постачальника, її вартість включається до ціни товару та не підлягає поверненню.

Надана позивачем при розмитненні товару експортна декларація 17GREX00 від 21 червня 2017 року не містить будь-яких даних щодо зворотної тари, статус якої визначає постачальник товару при оформленні цієї декларації та надає відповідні документи для перевірки їх митним органам Греції при експорті товару.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких розбіжностей в поданих до митного оформлення товару позивачем документах та вважає, що з цих документів можливо визначити митну вартість товару та умови її поставки, в тому числі щодо пакування та тари.

Окрім того, колегія суддів досліджено документи на які посилається суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, як на підставу для відмови у задоволенні позову, та встановлено, що дійсно в автотранспортній накладній №094106 від 21 червня 2017 року та книжці МДП від 21 червня 2017 року АХ.80849580 перевізником вказано «PE TROTSENKO ROMAN», однак, в матеріалах справи міститься договір на перевезення №011116/2 від 19 червня 2017 року згідно якого ФОП ОСОБА_2 є експедитором, в особі директора ОСОБА_2, при цьому згідно договору №01/01/17-1 від 01 січня 2017 року перевізчиком являється ФОП ОСОБА_3

Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо встановлення розбіжностей у вищезазначених документах.

З урахуванням вищевикладеного суд апеляційної інстанції вважає, що будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано.

З системного аналізу вказаних обставин справи та вимог чинного законодавства колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні адміністративного позову, оскільки вважає, що позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, а тому відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією №UA500060/2017/009412 є неправомірною, оскаржувані картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними та підлягають скасуванню судом.

Статтею 317 КАС України встановлено, що підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що судом попередньої інстанції при винесенні вказаного рішення порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, таким чином керуючись п.п.1, 4 ч.1 ст. 317 КАС України колегія суддів вважає за необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, та ухвалити нову, якою адміністративний позов ТОВ "Дунайська імпортна компанія" задовольнити в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Частиною шостою цієї статті регламентовано, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем, відповідно до платіжного доручення №584 від 02 листопада 2017 року, сплачено судовий збір за звернення з адміністративним позовом у загальному розмірі 3200,00 грн. (т. 1 а.с. 3), що є підставою для стягнення з Одеської митниці Державної фіскальної служби вказаної суми на рахунок товариства.

Керуючись ст.ст. 317, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська імпортна компанія" - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2018 року прийняту в порядку письмового провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська імпортна компанія" до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення - скасувати.

Ухвалити у справі постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська імпортна компанія" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці Державної фіскальної служби №UA500060/2017/000061/2 від 24 червня 2017 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Державної фіскальної служби № UA500060/2017/00766 від 24 червня 2017 року.

Стягнути з Одеської митниці Державної фіскальної служби () за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська імпортна компанія" () сплачений судовий збір у розмірі 3200 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 26 червня 2018 року.

Головуючий суддя Потапчук В.О.
Судді Шляхтицький О.І. Семенюк Г.В.