Справа № 813/2193/18
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа №813/2193/18
м.Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Крутько О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, стягнення середнього заробітку за час затримки виконання постанови, -
В С Т А Н О В И В :
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 27.10.2017 року по 18.12.2017 року Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області затримало виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2017 року по справі №813/1756/17. Постанова суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення грошового забезпечення в межах суми стягнення за один місяць 5664, 33 грн., звернена до негайного виконання. Відтак, існують підстави для стягнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області середнього заробітку за час затримки виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2017 по справі №813/1756/17.
Відповідачем на день розгляду справи відзиву на позовну заяву не було подано.
Ухвалою від 04.06.2018 року відкрито спрощене провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2017 року у справі №813/1756/17, позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобовязання вчинити дії задоволено повністю, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справи України у Львівській області № 1048 о/с від 11.04.2017 року про звільнення майора міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ у запас за п. 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів); поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника сектору карного розшуку Миколаївського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області з 07.11.2015 року; стягнуто з Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області на користь ОСОБА_1 36 683 (тридцять шість тисяч шістсот вісімдесят три гривні) 28 коп., середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за виключенням податків та інших обовязкових платежів; зобовязано Головне управління Національної поліції у Львівській області у відповідності до п.9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про національну поліцію прийняти ОСОБА_1 на службу до поліції на рівнозначну посаду, яку він обіймав в ГУ МВС України у Львівській області станом на 06.11.2015 року. Постанова суду в частині поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення в межах суми стягнення за один місяць 5664, 33 грн., звернута до негайного виконання.
27.10.2017 року Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи №813/1756/17 на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2017 року про поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення в межах суми стягнення за один місяць 5664, 33 грн.
12.04.2018 року Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи №813/1756/17 на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2017 року про зобовязання Головного управління Національної поліції у Львівській області у відповідності до п.9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про національну поліцію прийняти ОСОБА_1 на службу до поліції на рівнозначну посаду, яку він обіймав в ГУ МВС України у Львівській області станом на 06.11.2015 року; стягнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області на користь ОСОБА_1 31 018 (тридцять одна тисяча вісімнадцять гривень) 95 коп., середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за виключенням податків та інших обовязкових платежів.
Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з статтею 235 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Частиною сьомою статті 235 КЗпП України визначено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
У разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки (стаття 236 КЗпП).
Згідно з розясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у постанові «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 (далі Постанова № 9) рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу (пункт 34).
Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок.
З урахуванням цих норм, зокрема абзацу третього пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.
Негайність виконання рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби полягає в тому, що воно набуває властивостей обов'язкового і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його проголошення в судовому засіданні. Момент виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі пов'язується з моментом видання роботодавцем відповідного наказу. Отже, таке рішення суду вказує на обовязок роботодавця не пізніше наступного дня після проголошення судового рішення видати наказ про поновлення працівника на роботі.
Львівський окружний адміністративний суд 27.10.2017 року прийняв постанову у справі № 813/1756/17, якою поновив ОСОБА_1 на посаді начальника сектору карного розшуку Миколаївського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області з 07.11.2015 року. Постанова суду в частині поновлення позивача на посаді підлягала до негайного виконання.
Постанова суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді фактично виконана 18.12.2017 року, що підтверджується копією наказу «Про виконання рішення суду» №1105 о/с від 18.12.2017 року. Цим наказом позивача було поновлено на посаді на підставі постанови Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2017 року № 813/1756/17.

Оскільки, судове рішення про поновлення ОСОБА_1 постановлено 27.10.2017 року, а наказ про виконання рішення суду винесений роботодавцем лише 18.12.2017, тому суд погоджується з твердженням позивача про затримку виконання судового рішення про поновлення на посаді.

Згідно довідки Миколаївського РВ УМВСУ у Львівській області від 07.07.2016 року за № 7243/61/01-2016, позивачу нарахована заробітна плата у вересні 2015 року 5537 грн. 10 коп., у жовтні 2015 року - 6660 грн. 83 коп. Визначаючи середньоденний розмір заробітної плати судом враховано кількість робочих днів визначених у листі Міністерства соціальної політики України від 09.09.2014 року за №10196/0/14-14/13 та заробітну плату отриману у вересні та жовтні 2015 року - становить 269 грн. 73 коп.

Таким чином, у період з 28.10.2017 року по 18.12.2018 року було 35 робочих днів, а відтак середній заробіток за час затримки виконання рішення суду складає 9 440,55 грн. (269,73 грн./день х 35 днів = 9 440,55 грн).

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд проходить до висновку, про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (м.Львів, пл.Ген.Григоренка, 3, ) щодо затримки у виконанні постанови Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2017 року про поновлення на роботі за період з 28.10.2017 року по 18.12.2017 року. Проте, вимога позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за затримку виконання постанови суду підлягає частковому задоволенню, а саме у сумі 9440,55 грн., з відрахуванням установлених законом податків та інших обовязкових платежів.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (м.Львів, пл.Ген.Григоренка, 3, ) щодо затримки у виконанні постанови Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2017 року про поновлення на роботі за період з 28.10.2017 року по 18.12.2017 року.

Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (м.Львів, пл.Ген.Григоренка, 3, ) на користь ОСОБА_1 (м.Миколаїв, вул.Міцкевича, буд.42, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2017 року про поновлення на роботі за період з 28.10.2017 року по 18.12.2017 року в сумі 9 440 (девять тисяч чотириста сорок) грн. 55 коп., з відрахуванням установлених законом податків та інших обовязкових платежів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Крутько О.В.