Справа № 815/922/18
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2018-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/922/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Танцюри К.О.,

за участю секретаря Потурнак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю НЕКСО-УКРАЇНА до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю НЕКСО-УКРАЇНА звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.12.2017р. №, №, №, №.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначав, що всупереч вимогам п.86.8 ст.86 Податкового кодексу України відповідач рекомендованим листом від 26.12.2016р. відправив податкові повідомлення-рішення №, №, №, № від 26.12.2017р. які не підписані керівником фіскальної служби. Разом з тим, позивач зазначив, що ТОВ «НЕКСО-УКРАЇНА» веде облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Також, умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання позитивного економічного ефекту, а відсутність максимальної деталізації виду виконаних/наданих послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконання господарських операцій. Також, представник позивача щодо податку на додану вартість наголошувала на тому, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей, оскільки питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. При цьому, на думку представника позивача, помилки у реквізитах, визначених п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст, період, сторони та суму податкових зобовязань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Представник позивача, посилаючись на обґрунтування викладені у позовній заяві, просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 02.04.2018р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 30.05.2018р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи до судового розгляду по суті.

Представники відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог ТОВ«НЕКСО-УКРАЇНА» з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 24.04.2018р., зазначивши що на підставі направлення виданого Головним управлінням ДФС в Одеській області, згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, наказу ГУ ДФС в Одеській області від 24.11.2017 №6271 була проведена позапланова виїзна документальна перевірка позивача з питань правильності обчислення, нарахування та сплати податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.07.2016р. по 30.09.2017р., за результатами якої складено акт перевірки № 000769/15-32-14-09/26542566 від 11.12.2017р. Представники відповідача зазначали, що перевіркою встановлено порушення ТОВ «Нексо-Україна»: п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.201.4 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, у результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість, що - підлягає сплаті до бюджету на 1 462 106, 00грн.; п.49.2, п.49.18 ст.49, п.202.1 ст.202 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено порушення термінів подання податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2016 року., п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, у результаті чого встановлено порушення терміну реєстрації податкових накладних в ЄРПН на загальну суму ПДВ 349 465,05 грн., у тому числі: до 15 календарних днів на суму ПДВ 298 744,27 грн., до 30 календарних днів на суму ПДВ 4 433,14 грн., до 60 календарних днів на суму ПДВ 39 734,31 грн., та на 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 6 553,33 грн.; п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, у результаті чого встановлено: неправомірне визначення податкових зобовязань з податку на додану вартість у сумі 3 014 760 грн. та податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 3 014 760 грн. Разом з тим представники відповідача зазначали, що ТОВ«Нексо-Україна» надано до перевірки первинні документи, які не відповідають вимогам статті 1, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2 ст.1, п.2.1, п.2.2, п.2.4, п.2.16 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704, не підтверджують фактичного здійснення господарських операцій, а навпаки містять відомості, що спростовують їх здійснення по взаємовідносинам з контрагентами позивача. Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, а якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Водночас, представник відповідача наголосив на тому, що ТОВ«Нексо-Україна» придбавало у ТОВ «ГОРПРЕСА», рекламно - інформаційні послуги без їх подальшого надання та за рахунок придбаного податкового кредиту формувало податкові зобовязання за вказаним вище субєктам господарювання. У ході проведення перевірки перевіряючими встановлено, що ТОВ «Нексо-Україна» не є кінцевим споживачем отриманих товарів та послуг, встановлено формування податкових зобовязань по операціях, у тому числі: проведення транзитних операцій по поставці сформованого податкового кредиту між субєктом господарювання на вигодотранспортуючі («транзитні») субєкти господарювання (зустрічні транзити) з метою мінімізації податкових зобовязань у наступних ланках руху сум податку на додану вартість. При цьому, представник відповідача зазначала, що відповідно до наказу голови ДФС України від 19.02.2016р. №435-о на ОСОБА_1 було покладено виконання обов'язків заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області та за розподілом обов'язків між керівництвом ГУ ДФС ОСОБА_1 має у підпорядкуванні управління аудиту та відповідно оскаржувані податкові повідомлення-рішення вважаєються підписаними саме заступником начальника повноваження, обов'язки якого на той час виконувала ОСОБА_1

24.04.2018р. до суду надано відповідь на відзив ТОВ «НЕКСО-УКРАЇНА», згідно якої представник позивача зазначала, що з викладеним у відзиві ДФС не погоджується, вважає його необгрунтованим, а інформація та додані до відзиву документи, на її думку, є такими, що не спростовують доводи позивача щодо неправомірності прийняття податкових повідомлень-рішень від 26.12.2017р. №, №, №, №.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

У період з 28.11.2017р. по 04.12.2017р. Головним управлінням ДФС в Одеській області проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ «НЕКСО -УКРАЇНА», з питань правильності обчислення, нарахування та сплати податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.07.2016р. по 30.09.2017р., за результатами якої складено акт перевірки від 11.12.2017р. №000769/15-32-14-09/26542566 (а.с 30-60 т.1).

У ході перевірки були встановлені порушення ТОВ «НЕКСО -УКРАЇНА»:

-п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.201.4 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України у результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на 1462106,00грн., у тому числі: листопад 2016 року на 4058,00грн., лютий 2017 року на 68889,00грн., березень 2017 року на 67183,00грн., квітень 2017 року на 81870,00грн., травень 2017 року на 86 446,00грн., червень 2017 року на 316531,00грн., липень 2017 року на 217534,00грн., серпень 2017 року на 357 702,00грн., вересень 2017 року на 261893,00грн.;

- п.49.2, п.49.19 ст.49, п.202.1 ст.202 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено порушення термінів подання податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2016 року;

- п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України у результаті чого встановлено порушення терміну реєстрації податкових накладних в ЄРПН на загальну суму податку на додану вартість 349465,05грн. у тому числі: до 15 календарних днів на суму податку на додану вартість 298744,27 грн., до 30 календарних днів на суму податку на додану вартість 4433,14грн., до 60 календарних днів на суму податку на додану вартість 39734,31грн. та на 61 і більше календарних днів на суму податку на додану вартість 6553,33грн.;

-п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.4 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, у результаті чого встановлено:

а) неправомірне визначення податкових зобовязань з податку на додану вартість у сумі 3014760грн., у тому числі за січень 2017 року на 109194,00грн., лютий 2017 року на 110554,00грн., березень року на 102 970,00 грн., квітень 2017 року на 103 457,00грн., травень 2017 року на 219 489,00 грн., червень 2017 року на 409 241,00 грн., липень 2017 року на 348 994,00 грн., серпень 2017 року на 972 297 вересень 2017 року на 638 564,00 грн.;

б) неправомірне визначення податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 3 014 760,00 грн., у тому числі за січень 2017 року на 109 194,00 грн., лютий 2017 року на 110 554,00 грн., березень 2017 року 102 970,00 грн., квітень 2017 року на 103 457,00 грн., травень 2017 року на 219 489,00 грн., червень 2017 на 409 241,00 грн., липень 2017 року на 348 994,00 грн., серпень 2017 року на 972 297 грн., вересень року на 638 564,00 грн.;-

-п.44.1, 44.2 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового Кодексу України, п.2 ст.3, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та облікову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-ХІУ, п.3 р.ІІІ Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затведженим Наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013р. №73, п.1.2 ст. 1, п.2.1, п.2.4, п.2.16 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, п.5, п.7, п.8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999р. №290, та п.6, п.7, п.11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19.01.2000р. №27/4248 в результаті встановлено одночасне завищення доходів та витрат за 3 квартали 2017 року сумі 15 073 801 грн., у тому числі 1 квартал 2017 року у сумі 1 613 589,00 грн., 2 квартал 2017 року у сумі 3 660 940 грн., 3 квартал 2017 року у сумі 9 799 272 грн.

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області від 11.12.2017р. були прийняті податкові повідомлення-рішення від 26.12.2017р.:

- №, яким за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних до позивача застосовано штраф у загальному розмірі 45302,69грн.(а.с.117 т.1);

- №, яким за порушення п.49.2, 49.18 ст.49 Податкового кодексу України до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 170,00грн.(а.с.120 т.1);

- №, яким у зв'язку з встановленими порушеннями п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України зменшено ТОВ «НЕКСО -УКРАЇНА» суму податкового зобов'язання для цілей розділу 5 Податкового кодексу України на 3014760,00грн. та зменшено суму податкового кредиту на 3 014 760,00грн. (а.с.121 т.1).

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 1 462 106,00грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 731 053,00грн.(а.с.123).

Позивач, вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення від 26.12.2017р. №, №, №, № протиправними, звернувся з позовними вимогами про їх скасування.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п. 42.1. ст. 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

При цьому, форма та порядок надіслання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків визначені Порядком надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 28 грудня 2015 року N1204.

Згідно п.1 розділу ІІІ Порядку №1204 структурний підрозділ контролюючого органу, який склав податкове повідомлення-рішення відповідно до Кодексу, роздруковує його у двох примірниках (податкове повідомлення-рішення за формою "Ф" - в одному примірнику) та після погодження з підрозділами правової роботи передає на підпис керівнику (виконуючому його обов'язки, його заступнику або уповноваженій особі) контролюючого органу.

Судом встановлено, що податкові повідомлення-рішення від 26.12.2017р. №, №, №, № підписані виконуючим обовязки заступника начальника Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_1.

Так, судом встановлено, що на ОСОБА_1 відповідно до наказу голови Державної фіскальної служби України №435-о від 19.02.2016р. було покладено виконання обов'язків зступника начальника Головного управління ДФС в Одеській області (а.с.72 т.ІІІ). Наказом в.о. голови Державної фіскальної служби України від 27.12.2017р. №3109-о визнано таким, що втратив чинність наказ Державної фіскальної служби України №435-о від 19.02.2016р. «Про покладення обов'язків на ОСОБА_1А.», підставою зазначеного наказу вказано лист Головного управління ДФС в Одеській області від 08.12.2017р. №5231/8/15-32-04-03-19 (а.с.13 т.V).

Разом із тим, відповідно до п.10 12 Положення про Головне управління ДФС в Одеській області, яке затверджено наказом ДФС від 27.03.2017р. №202 Головне управління ДФС очолює начальник, який призначається та звільняється з посади Головою ДФС у прядку визначеному законодавством. Начальним ГУ ДФС має заступників, у тому числі двох перших. Начальник ГУ ДФС розподіляє обов'язки між своїми заступниками. Заступники начальника ГУ ДФС забезпечують виконання повноважень відповідно до затвердженого розподілу обов'язків (а.с.49-61 т.ІІІ).

Відповідно до інформації на офіційній вебсторінці Головного управління ДФС в Одеській області керівництво Головного управління ДФС в Одеській області складається з начальника Головного управління ДФС в Одеській області, двох перших заступників начальника та шести заступників начальника (а.с.45-46 т.ІІІ).

При цьому, доказів того, що станом на 26.12.2017р. ОСОБА_1 була уповноваженою особою контролюючого органу, яка мала право підпису податкових повідомлень-рішень до суду надано не було.

Враховуючи викладене та те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 26.12.2017р. №, №, №, № підписані виконуючим обовязки заступника начальника ОСОБА_1, суд приходить до висновку про прийняття податкових повідомлень рішень з порушенням порядку, не уповноваженою Законом особою, а тому зазначені рішення є неправомірними.

Також, судом встановлено, що до видів діяльності ТОВ «НЕКСО -УКРАЇНА» відносяться: Код КВЕД 18.12 Друкування іншої продукції; Код КВЕД 26.51 Виробництво інструментів і обладнання для вимірювання, дослідження та навігації; Код КВЕД 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; Код КВЕД 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; Код КВЕД 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; Код КВЕД 47.62 Роздрібна торгівля газетами та канцелярськими товарами в спеціалізованих магазинах; Код КВЕД 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; Код КВЕД 58.13 Видання газет; Код КВЕД 58.29 Видання іншого програмного забезпечення; Код КВЕД 73.11 Рекламні агентства (основний); Код КВЕД 33.20 Установлення та монтаж машин і устатковання.

Судом встановлено, що 20.12.2013р. між ТОВ «НЕКСО -УКРАЇНА» та ТОВ«Горпреса» було укладено договір поставки №4-20 , відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором поставити покупцю продукцію а покупець зобов'язується на умовах та в порядку, визначених цим Договором, приймати названий товар та оплачувати його ціну (а.с.128-132 т.1).

Позивачем на підтвердження виконання договору поставки №4-20 від 20.12.2013р.

надано відповідні видаткові накладні,із визначенням найменування товару, кількості та його ціни (а.с.133-156 т.1).

30.06.2016р. між ТОВ «НЕКСО -УКРАЇНА» та ТОВ «Горпреса» укладено договір про надання послуг, відповідно до п.1.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором виконавець зобов'язується надавати амовнику послуги, а замовник зобов'язується їх сплачувати (157-161 т.1).

Позивачем на підтвердження виконання договору про надання послуг від 30.06.2016р. надано до суду акти виконаних послуг, податкові накладні та квитанції щодо направлення зазначених податкових накладних до центрального рівня ДПС для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.162-251 т.1, 1-168 т.2).

Разом з тим, як встановлено під час з'ясування офіційних обставин справи та не спростовувалось сторонами між ТОВ «НЕКСО -УКРАЇНА» та його контрагентами було укладено договори на поставку товарів, робіт (зазначені договори надавались під час перевірки), а саме, з такими контрагентами, як ПП "КОМПАНИЯ ВРЕМЯ", код 35241458; ТОВ "ВЕКТОР ВІТО", код 41165129; ТОВ "КІМ", код 37280567; ТОВ "СОТТОСЕРВИС", код 41110677; ПП "МЕАНДР", код 31976888; ТОВ "ЧОРНОМОРЛІФТ",код 39010503; ДПП "КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ", ДПП "КПВП"; ТОВ "ТМК САТУРН", код 39112660; ПП "АЛТЕЗА", код 33915773; ПП "ТАВРІЯ ПЛЮС", код 31929492; ТОВ "УКРСТРОЙ КОМПАНІ", код 41067779; ДП "ЦОГ", код 40404060; ТОВ"УКРБУ ДКОМПЛЕКТ", код 32572358; ТОВ "ТАВРІЯ-В", код 19202597; ООКП «ВИДАВНИЦТВО "ЧОРНОМОР'Я"; ТОВ "ПЕК", код 13877727; ПП "ГСП ЮТ", код 39449171; ПАТ "ОДЕСАГАЗ"; ТОВ "РКЗ "ПІВДЕННИЙ", код 32427900; ТОВ "ГОРМОЛЗАВОД", код 38477517; ТОВ"СМАРТ МАРКЕТИНГ", код 33229203; ТОВ "МЕРЕЖА УКРЗОЛОТО", код 40166907; ПАТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ", код 40075815; ТОВ "МОРСЬКИЙ БІЗНЕС ЦЕНТР", код 24767048; ТОВ "БАКАЛДРІН УКРАЇНА", код 35557018; ТОВ "РЕДАКЦІЯ РГ", код 38264635; ПП "ВАСАНТА", код 37476659; ПП "БЛАГОЄ", код 40719123; ТОВ "САНТА", код 19206572; ТОВ "ЛЕОНКОМ УКРАЇНА", код 38299406; ТОВ "МЕТАЛ-ЛАЙН", код 37066774; ОСОБА_2, код НОМЕР_1; ТОВ"ЮГВИНПРОМ", код 34274461; СП "ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД", код 21642228; ТОВ "АВ МЕТАЛ ГРУП", код 36441934; ТОВ "АВТОГРУП ОДЕСА", код 35504186; ТОВ "ОРІС ФАРМ", код 41149416; ТОВ "КЕЙТРАНС", код 38437411; ТОВ "АВТО ГРУП+", код 35880173; ТОВ ФІРМА "ТОРГТЕХНІКА 98", код 25413694; ДП "БАЗІС АВТО", код 35991758; ТОВ "ГРАДИЄНТ СВ", код 39812044; ТОВ "ЕЛЕФАНТ", код 20920180; ТОВ "КОМБІНАТ МАЛОПОВЕРХОВОГО ДОМОБУДІВНИЦТВА "КАМБІО", код 23857192.

Позивачем на підтвердження виконання із вказаними контрагентами договорів про поставку товарів та робіт до суду надано (за період травень-вересень 2017 року) специфікації, видаткові накладні, акти здачі-приймання робіт, довіреності, акти наданих послуг.(а.с. 91-230 т.3, 1-251 т.4)

Згідно п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з п.185.1. ст..185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України;вивезення товарів за межі митної території України;постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з п. 187.1. ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб'єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:придбання або виготовлення товарів та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 ст.198 Податкового кодексу України визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п.198.3. ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

За нормами Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні №996-ХІУ від 16.07.1999р. бухгалтерський та податковий облік базується на даних первинних документів, які підтверджують здійснення господарських операцій. Згідно визначення, яке наведено у статті 1 Закону України №996-ХІУ, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У статті 9 даного Закону зазначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Дотримання наведених вимог дає можливість підтвердити виконання договору.

Жодного належного доказу та обґрунтування, з відповідним посиланням на первинні документи, того, що господарські операції ТОВ «НЕКСО -УКРАЇНА» по вищевказаним договорам з контрагентами не були здійснені перевіряючим не зазначено в акті перевірки.

Між тим, у позивача наявні первинні документі, які підтверджують здійснення вказаних господарських операцій та обґрунтованість їх відображення в бухгалтерському та податковому обліку та, з урахуванням виду діяльності позивача, повязані з його господарською діяльністю.

Разом з тим, суд зазначає, що наявність або відсутність окремих документів, як і певні недоліки в їх заповненні носять оціночний характер та не є безумовною підставою для висновку про позбавлення їх юридичної сили та доказовості, а відтак не є і підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних, зокрема інших первинних документів, випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю НЕКСО-УКРАЇНА підлягає задоволенню, а податкові повідомлення-рішення від 26.12.2017р. №, №, №, № скасуванню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з платіжних доручень №220 від 14.03.2018р. про сплату судового збору у розмірі 71752,87грн. та №197 від 01.03.2018р. про сплату судового збору у розмірі 7048,00грн., позивачем сплачено судовий збір за подання вказаного адміністративного позову у загальному розмірі 78800,00грн.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю НЕКСО-УКРАЇНА, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з Головного управління ДФС в Одеській області на користь позивача 78800,00грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю НЕКСО-УКРАЇНА- задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 26.12.2017р. №, №, №, №.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (код , м. Одеса, вул. Семінарська,5) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю НЕКСО-УКРАЇНА (код , м. Одеса, Приморський бульва,14) за рахунок бюджетних асигнувань сплачений судовий збір у сумі 78800,00грн.( сімдесят вісім тисяч вісімсот гривень).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 06.07.2018р.

Суддя К.О. Танцюра

.