Справа № 826/1708/13-а
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

03 липня 2018 року

Київ

справа №826/1708/13-а

адміністративне провадження №К/9901/7009/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

Судді-доповідача - Бевзенка В.М.,

суддів: Шарапи В.М., Данилевич Н.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 826/1708/13-а

за позовом ОСОБА_2

до Міністерства юстиції України, начальника управління внутрішнього аудиту Міністерства юстиції України Пицика Ярослава Миколайовича

про визнання дій протиправними та скасування наказу, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року (головуючий суддя - Арсірій Р.О., судді: Кузьменко В.А., Огурцов О.П.) та

ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Мельничука В.П., суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.), які були прийняті за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2013 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2013 року в цій справі,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, Пицика Ярослава Миколайовича начальника Управління внутрішнього аудиту Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2013 року, які були залишені без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 листопада 2015 року, позов ОСОБА_2 був задоволений в частині: визнання протиправною бездіяльності Міністерства юстиції України щодо не здійснення контролю за доведенням ОСОБА_2 начальником Управління внутрішнього аудиту Міністерства юстиції України Пициком Ярославом Миколайовичем наказу Міністерства юстиції України від 01 серпня 2011 року № 1929/5 «Про затвердження Положення про преміювання працівників центрального апарату Міністерства юстиції»; скасувати наказ Міністерства юстиції України від 07 березня 2013 року № 265/к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2.» як незаконний з часу його видання.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2013 року за нововиявленими обставинами, в якій, з урахуванням доповнення до заяви, просив суд:

- скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2013 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову про задоволення позову, а саме:

1) визнання протиправними дій Міністерства юстиції України щодо неналежною (формального) розгляду заяви від 25.01.2013 року щодо незгоди з підсумковою оцінкою у формі бланку щорічної оцінки за 2012 рік;

2) визнання протиправними дій начальника управління внутрішнього аудиту Міністерства юстиції України Пицика Я.М. щодо внесення недостовірних відомостей та недоліків у роботі ОСОБА_2 до форми бланку щорічної оцінки за 2012 рік;

3) скасування рішення Міністерства юстиції України у формі бланку щорічної оцінки виконання державним службовцем посадових обов'язків і завдань за 2012 рік щодо підсумкової оцінки;

4) стягнення з Міністерства юстиції України на користь заявника у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 10000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

01 грудня 2016 року Окружний адміністративний суд м. Києва вирішив:

- залишити заяву ОСОБА_2 про перегляд постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 травня 2013 року за нововиявленими обставинами без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що вказані заявником обставини як нововиявлені, не є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення та не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами в розумінні статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

22 грудня 2016 року Київський апеляційний адміністративний суд вирішив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року - без змін.

Апеляційний суд прийшов до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив те, що заява ОСОБА_2 про перегляд постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 травня 2013 року за нововиявленими обставинами є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а тому відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2016 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, яка 22 січня 2018 року передана на розгляд до Верховного Суду.

У касаційній скарзі позивач просить:

- скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року;

- прийняти нове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу:

Позивач у касаційній скарзі посилається на те, що судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень не повно з'ясовано обставини справи та не встановлено матеріально-правовий факт, що має значення для правильного вирішення цієї справи.

Відповідач заперечення на касаційну скаргу не подавав.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою про перегляд постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 травня 2013 року за нововиявленими обставинами (з урахуванням доповнення заяви), в якій просив суд скасувати вказану постанову в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову про повне задоволення позовних вимог позивача.

Нововиявленою обставиною, яка є істотною для справи, на думку заявника, є постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2014 року у справі № 826/13742/13-а за позовом ОСОБА_2 до Національного агентства України з питань державної служби про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, якою встановлено, що допущення ОСОБА_2 порушення у вигляді вивчення під час проведення внутрішнього аудиту стану фінансово-господарської діяльності ГУЮ у Закарпатській області питань, не передбачених програмою аудиту, було встановлено на підставі звернення начальника управління ДВС ГУЮ у Закарпатській області ОСОБА_4 від 19 березня 2012 року щодо упередженості ОСОБА_2 під час проведення аудиту. Позивач зазначає, що сама по собі наявність звернення про упереджене проведення внутрішнього аудиту не є доказом того, що викладені в ньому обставини дійсно мали місце.

Вказуючи на наведену нововиявлену обставину - висновок апеляційного суду, як на істотну для вирішення даної справи, заявник виходив з того, що, при прийнятті рішення у цій справі Окружному адміністративному суду м. Києва 22 травня 2013 року не було відомо про вищезазначені істотні обставини для правильного вирішення справи. На думку заявника, зазначеним висновком підтверджується достовірний матеріально-правовий факт, який має істотне значення для правильного вирішення спору та є таким, що міг вплинути на висновок суду при ухваленні судового рішення, його врахування могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення, встановлені апеляційним судом наведені обставини могли спростувати висновок покладений в основну судового рішення.

Також, нововиявленою обставиною, яка є істотною для справи, на думку заявника, є рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 23 грудня 2015 року у справі № 308/545/15-ц за позовом ОСОБА_2 до Головного управління юстиції у Закарпатській області та начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4 про спростування недостовірної інформації, яким визнано факт поширення ОСОБА_4 недостовірної інформації у зверненні від 19 березня 2012 року до начальника управління внутрішнього аудиту Міністерства юстиції України, а саме: «працівником управління ОСОБА_2 витребувано документи щодо діяльності торгуючих організацій, які здійснюють реалізацію конфіскованого майна. Програмою аудиту не передбачено такого виду перевірки, а дії ОСОБА_2 носять самовільний характер і дають підстави вважати про його особисту зацікавленість», та зобов'язано спростувати вказану інформацію шляхом відкликання ОСОБА_4 свого звернення (листа) начальнику управління внутрішнього аудиту Пицику Я.М. від 19 березня 2012 року протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

Кодекс адміністративного судочинства України (далі КАС України)

Частини 1 та 2 статті 245 КАС України. Постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пункти 4 та 5 частини 2 статті 248 КАС України, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи; обґрунтування з посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.

На думку заявника, нововиявленою обставиною, яка є істотною для даної справи, є постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2014 року у справі № 826/13742/13-а.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що зазначене судове рішення наводилось заявником під час додаткового обґрунтування касаційної скарги на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 травня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2013 року у справі № 826/1708/13-а, тому не може бути визнаним нововиявленою обставиною.

Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про те, що також не може вважатися нововиявленою обставиною рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 23 грудня 2015 року у справі № 308/545/15-ц, на яке посилається заявник, оскільки постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2013 року у справі № 826/1708/13-а, яку позивач просив переглянути за нововиявленими обставинами, не містить посилань на обставини та не встановлює факти, спростовані цим рішенням.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року у справі № 757/36874/14-ц за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання інформації такою, що не відповідає дійсності та спростування недостовірної інформації, встановлено, що вивчення бланка щорічної оцінки виконання посадових обов'язків і завдань за 2012 рік було предметом дослідження судів адміністративної юрисдикції, які прийшли до висновку про те, що підстав вважати викладену інформацію недостовірною немає, а сама оцінка є суб'єктивним рішенням керівника. Також, у ньому зазначено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2014 року у справі № 826/13742/13-а встановлено лише факт відсутності проведення агентством службового розслідування щодо обставин, викладених у зверненні ОСОБА_4 від 19 березня 2012 року, а не факт законності дій ОСОБА_2 під час проведення аудиту діяльності.

Суд зазначає, що під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об'єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі та суду.

Нова обставина, що з'явилася або змінилася після розгляду справи не є підставою для перегляду справ.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатись нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Обставини, що виникли чи змінилися після прийняття судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

За частинами першою, другою статті 253 цього Кодексу за наслідками провадження за нововиявленими обставинами суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням в адміністративній справі втрачають законну силу судові рішення інших адміністративних судів у цій справі.

Із наведених положень процесуального закону, який діяв на час розгляду даної справи, випливає, що у провадженні за нововиявленими обставинами суд з'ясовує насамперед, чи обставини, які учасник провадження вважає новими і виявленими після розгляду справи по суті, за своєю фактичною та юридичною природою є такими насправді і дієвими настільки, щоб втрутитися в судове рішення, що набрало законної сили. Інакше кажучи, предметом цього провадження є саме нововиявлені обставини, їхня правова якість і значимість для прийняття законного і обґрунтованого судового рішення.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, Суд вважає правильним висновок суду першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, про те, що вказані заявником обставини як нововиявлені, не є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення та не можуть бути підставою для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами в розумінні статті 245 КАС України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року у цій справі залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя - доповідач В.М. Бевзенко

Судді В.М. Шарапа

Н.А. Данилевич