Справа № 825/2115/18
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2018 року м. Чернігів Справа № 825/2115/18
Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірним та скасування пункту наказу, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ) про визнання неправомірним та скасування пункту 2 наказу № 60 командира військової частини НОМЕР_1 м. Прилуки Чернігівської області (по стройовій частині) від 21.03.2018 в частині відносно позивача та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу посадовий оклад за період з 21.03.2018 по 04.05.2018
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач діяв в порушення вимог чинного законодавства, застосування до позивача норми Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 11.06.2008 № 260 з боку командира в/ч НОМЕР_1 неправомірне, оскільки застосування не мало підстав та застосуванню повинно було передувати усунення від виконання службових обов`язків, відсторонення від виконання службових повноважень, повноважень на посаді або відсторонення від посади (наказ командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.09.2017 № 194, п. 3 втратив чинність з 21.03.2018 з моменту надання відповіді командиру в/ч НОМЕР_1 про отримання ухвали), як наслідок оскаржуваний наказ підлягає скасуванню.
04.06.2018 ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. У відповідності до статтей 261-262 Кодексу адміністративного судочинства України заявами по суті є позов, відзив, відповідь на відзив та заперечення.
У встановлений ухвалою 15-денний строк відповідачами відзиву не надано. 02.07.2018 електронною поштою надіслано письмові заперечення командира в/ч НОМЕР_1 без зазначення причин поважності не надання відзиву у встановлений 15-денний строк.
Частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
А, отже дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 27.03.1996 проходив службу у в/ч НОМЕР_1 , з 23.04.2012 по 25.02.2016 та з 23.01.2017 перебував на посаді заступника командира частини головного інженера в/ч НОМЕР_1 . В період з 25.02.2016 по 23.01.2017 позивач перебував в розпорядженні командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, що підтверджується витягом з особової справи (проходження служби) та листом від 23.01.2017 № 350/104/122-т (а.с.13, 17).
В період проходження служби відносно позивача внесені дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 14.01.2016.
Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.05.2017 (справа № 750/3402/16-к) позивача визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 368 КК України (в редакції Закону України № 770-VIII від 10.11.2015) та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп., з позбавленням права обіймати посади в Збройних Силах України, органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних та комунальних підприємствах, в установах, організаціях, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, який долучений судом до матеріалів справи з власної ініціативи (а.с.50-65).
В подальшому, 12.09.2017 прийнято наказ № 194 (по стройовій частині), яким на виконання рішень начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.09.2017 № 2136/НВГШ/1, від 05.09.2017 № 22423/С, доведеного телеграмними розпорядженнями начальника Головного управління персоналу - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 05.09.2017 № 321/5557 та Першого заступника командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 06.09.2017 № 8495пз, щодо подальшого службового використання військовослужбовців Збройних Сил України, яким вбачається отримання неправомірної вигоди (одержання хабара) та повідомлено про підозру у вчиненні ними злочину, а саме відсторонення від виконання службових повноважень, відповідно до статті 91-1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 N 551-XIV, статті 122 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1 153/2008, враховуючи вирок Деснянського районного суду м.Чернігова від 13.05.2017, яким підполковник ОСОБА_1 , визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15, ч.1 ст.368 КК України, на що 10.06.2017 підполковником ОСОБА_1 , подана апеляційна скарга, відсторонено заступника командира частини - головного інженера підполковника ОСОБА_1 , від виконання службових повноважень до закінчення апеляційного провадження по справі та винесення остаточного рішення судом. На період відсторонення від виконання службових повноважень, підполковнику ОСОБА_1 , припинити доступ до державної таємниці, продовжувати проходити військову службу у військовій частині виконуючи обов`язки військової служби в межах розпорядку дня частини, за винятком виконання робіт пов`язаних з необхідністю допуску до державної таємниці (а.с.14).
Вказаний вирок суду (справа № 750/3402/16-к) відповідно до ухвали Апеляційного суду Чернігівської області, набрав законної сили 13.03.2018.
Як вбачається з матеріалів справи 21.03.2018 прийнято наказ (по стройовій частині) № 60, пунктом 2 якого відповідно до п. 11.2. «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 11.06.2008 № 260 та на підставі ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова № № 750/3402/16-к від 13.05.2017, ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 13.03.2018 визначено виплачувати позивачу лише оклад за військове звання та надбавку за вислугу років (а.с.15).
07.04.2018, наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) № 189 позивача, заступника командира частини - головного інженера військової частини, звільнено з військової служби в запас відповідно ч. 6, ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за пунктом «є» - у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади.
В зв`язку з вищезазначеним 02.05.2018, позивачу, підполковнику ОСОБА_1 , заступнику командира частини - головному інженеру військової частини, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 96 (пункт 3) надано три дні для здачі справ та посади, яку обіймає (а.с.16).
В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 98 від 04.05.2018 (пункт 5) позивача, підполковника ОСОБА_1 , заступника командира частини - головного інженера військової частини виключено зі списків військової частини НОМЕР_1 .
Вважаючи пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.03.2018 № 60 щодо порядку виплати грошового забезпечення неправомірним позивач звернувся до суду.
Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут).
Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
Відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та вимог п. 122 Указу Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» відповідачем правомірно видано наказ № 194 від 12.09.2017 щодо відсторонення позивача від виконання службових повноважень, оскільки вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.05.2017 за обвинуваченням позивача у скоєнні злочину передбаченому ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 368 КК України, який набрав законної сили є достатньою підставою для відсторонення заступника командира частини головного інженера підполковника ОСОБА_1 від виконання службових повноважень.
Частиною 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України встановлено «Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» затвердженою наказом Міністерства оборони України від 11.06.2008 №260 (далі - Інструкція).
Пунктом 1.2 Інструкції встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями, додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців установлюються відповідно до чинного законодавства.
Грошове забезпечення згідно з цією Інструкцією виплачується:
військовослужбовцям, які займають посади, передбачені штатами та штатними розписами (далі - штати) у апараті Міністерства оборони України, Генеральному штабі Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини) (п.1.3.1 Інструкції);
військовослужбовцям, які перебувають у розпорядженні відповідних командирів (начальників) (далі - перебувають у розпорядженні), а також які звільнені від посад без зарахування у розпорядження, у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад (далі - звільнені від посад) (п.1.3.4).
відповідно до вимог п. 4.1 Інструкції посадові оклади особам офіцерського складу виплачуються за займаними посадами в розмірах, передбачених у штаті військової частини.
При цьому, розділом XI Інструкції встановлені правила виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, усуненим від виконання службових обов`язків, відстороненим від виконання службових повноважень, повноважень на посаді або відстороненим від посад, а також тим, які перебувають під арештом та в дисциплінарних частинах.
Пунктом 11.1 Інструкції встановлено, що військовослужбовцям, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усунуті від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або повноважень на посаді, з наступного після усунення (відсторонення) дня за період, протягом якого вони не виконували службові обов`язки (службові повноваження або повноваження на посаді), виплачуються посадові оклади, оклади за військовими званнями та надбавка за вислугу років.
У разі скасування наказів про усунення військовослужбовців від виконання службових обов`язків (якщо за результатами службового розслідування підстави прийняття такого рішення не підтвердилися) або наказів про відсторонення від виконання службових повноважень (у разі закриття провадження у справі про адміністративне корупційне правопорушення у зв`язку з відсутністю події або складу адміністративного правопорушення) за період, протягом якого військовослужбовці не виконували службові обов`язки (службові повноваження), виплачуються щомісячні додаткові види грошового забезпечення, на отримання яких вони втратили право у зв`язку з усуненням (відстороненням) від виконання службових обов`язків (службових повноважень).
Відповідно до п.11.2. Інструкції військовослужбовцям, відстороненим від посад відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України, з наступного після відсторонення від посад дня за період, протягом якого вони не перебували на посаді, виплачуються оклади за військовими званнями та надбавка за вислугу років.
У разі скасування постановами слідчих (прокурорів) постанов про відсторонення від посад військовослужбовцям за період, протягом якого вони не перебували на посадах внаслідок відсторонення від посад, грошове забезпечення, на отримання якого вони втратили право, не виплачується.
У разі, якщо до військовослужбовців, відсторонених від посад, яких утримували під вартою, обрано інший запобіжний захід, а не утримання під вартою, з дня прибуття до військової частини (установи, організації) і до дня отримання військовою частиною повідомлення суду про набрання вироком законної сили про засудження військовослужбовців до позбавлення волі грошове забезпечення виплачується в порядку, передбаченому пунктом 11.2 цієї Інструкції.
Пунктом 11.5. Інструкції встановлено, що у разі винесення обвинувального вироку суду про умовне засудження військовослужбовцям, які були відсторонені від посад, із дня, з якого вони стали до виконання обов`язків за посадою, поновлюється виплата посадових окладів та додаткових видів грошового забезпечення, на отримання яких вони втратили право у зв`язку з відстороненням від посад.
Таким чином, відповідачем правомірно застосовано до позивача виплату лише окладу за військове звання та надбавки за вислугу років на підставі наказу № 60 від 21.03.2018, оскільки нормами чинного законодавства встановлено, що військовослужбовцям, відстороненим від посад відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України, з наступного після відсторонення від посад дня за період, протягом якого вони не перебували на посаді, виплачуються оклади за військовими званнями та надбавка за вислугу років.
Тобто, відповідачем були дотримані вимоги частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме оскаржуваний наказ прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, в межах наданих повноважень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.
Керуючись статтями 168, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання неправомірним та скасування пункту наказу, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О.М. Тихоненко

Повний текст рішення суду складено 09.07.2018.