Справа № 806/3853/17
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/3853/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"02" липня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Апеляційного суду Житомирської області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "30" січня 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Апеляційного суду Житомирської області, третя особа - Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання визначеного до виплати розміру суддівської винагороди неправомірним, зобов'язання вчинити дії , -

суддя в 1-й інстанції - Семенюк М.М. ,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м.Житомир,

дата складання повного тексту рішення - 05.02.2-018 р.,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Апеляційного суду Житомирської області, в якому просив :

- визнати неправомірним, визначений до виплати у довідці Апеляційного суду Житомирської області від 27 грудня 2017 року № 3-355/1653/17 розмір суддівської винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання у сумі 31680 грн., з яких 17600 посадовий оклад, 14080 грн. доплата за вислугу років;

-зобов'язати відповідача видати йому довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання, в якій вказати, що суддівська винагорода, яка враховується для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, судді апеляційного суду Житомирської області, який перебуває на відповідній посаді, станом після 1 січня 2017 року склала 63360 грн., у тому числі: посадовий оклад - 35200 грн., доплата за вислугу років - 28160 грн.,

В обґрунтування позову ОСОБА_2 посилався на те, що відповідачем при видачі довідки про складові суддівської винагороди, протиправно не було враховано підвищення мінімальної заробітної плати з 01.01.2017 року і як наслідок порушено право позивача на перерахунок довічного грошового утримання.

04.01.2018 року ОСОБА_2 подав заяву про збільшення розміру позовних вимог та просив :

- визнати неправомірним визначений до виплати у довідці Апеляційного суду Житомирської області від 27 грудня 2017 року № 3-355/1653/17 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання, розмір суддівської винагороди у сумі 31680 грн., з яких 17600 посадовий оклад, 14080 грн. доплата за вислугу років;

- зобов'язати відповідача видати йому довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання, в якій вказати, що суддівська винагорода, яка враховується для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, судді Апеляційного суду Житомирської області, який перебуває на відповідній посаді, станом після 1 січня 2017 року склала 63360 грн., у тому числі: посадовий оклад - 35200 грн., доплата за вислугу років - 28160 грн.. а з 1 січня 2018 року 67014 грн., у тому числі: посадовий оклад - 37230 грн., доплата за вислугу років - 29784 грн.,

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік"з 01.01.2018 року мінімальну заробітну плату встановлено у розмірі 3723 грн.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від30.01.2018 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано протиправними дії Апеляційного суду Житомирської області щодо зазначення у довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 27.12.2017 № 3-355/1653/17, виданої ОСОБА_2 , суддівської винагороди в сумі 31680 грн.

Зобов'язано Апеляційний суд Житомирської області надати ОСОБА_2 довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій зазначити розмір суддівської винагороди з урахуванням того, що посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат при розмірі мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2017 - 3200 грн., станом на 01.01.2018 - 3723 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Апеляційного суду Житомирської області.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Відповідач посилається на те, що відповідно до п. 23 Розділ XII Прикінцеві та Перехідні положення Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів", до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI. Згідно вимог ст.133 Закону № 2453-VI посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, а для суддів апеляційних судів застосовується коефіцієнт 1,1. Разом з тим, звертає увагу на те, що пунктом 3 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 1774-VІІІ) установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. Відповідач зазначає, що оскільки норми національного законодавства щодо розміру довічного грошового утримання суддів, зокрема Закон № 1774-VІІІ неконституційними не визнані, то суд першої інстанції повинен був їх врахувати при вирішенні справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає таке.

Судом встановлено, що наказом Апеляційного суду Житомирської області від 13.12.2016 № 282-к (а.с.11), ОСОБА_2, суддя Апеляційного суду Житомирської області, звільнений 13.12.2016 із займаної посади у зв'язку із поданням заяви про відставку та відрахований зі штату апеляційного суду Житомирської області.

З 15.12.2016 ОСОБА_2 призначено і виплачується довічне грошове утримання у зв'язку із виходом у відставку.

26.12.2017 ОСОБА_2 звернувся до Апеляційного суду Житомирської області із заявою про надання довідки про розмір суддівської винагороди для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці.

За вказаною заявою, відповідач надав довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання від 27 грудня 2017 року № 3-355/1653/17 (а.с.13), від 04.01.2018 № 3-2/03-23/1/2018 (а.с.40), від 05.01.2018 № 3-38/03-23/37/2018, в яких зазначено посадовий оклад без врахування розміру мінімальної заробітної плати на час видачі довідки.

Так, у довідці Апеляційного суду Житомирської області про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 27.12. 2017 № 3-355/1653/17 зазначено, що заробітна плата з 27.12.2017, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного грошового утримання суддям у відставці, становить 31680 грн. (оклад - 17600 грн., надбавка за вислугу років - 14080 грн.).

У довідці Апеляційного суду Житомирської області про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від05.01.2018 № 3-38/03-23/37/2018 зазначено, що суддівська винагорода , яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного грошового утримання суддям у відставці, становить 31680 грн. (оклад - 17600 грн., надбавка за вислугу років - 14080 грн.).

Не погоджуючись з розміром суддівської винагороди, яка зазначена у вказаних довідках, вважаючи, що відповідачем протиправно не було враховано підвищення розміру мінімальної заробітної плати з 01.01.2017 року та з 01.01.2018 року, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків, що оскільки зміни до Закону України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" щодо розміру суддівської винагороди не вносилось, то відповідач повинен бути зазначити у довідках посадовий оклад судді апеляційного суду у розмірі 10 мінімальних заробітних плат з коефіцієнтом 1,1, тобто 11 мінімальних заробітних плат, враховуючи розмір мінімальної заробітної плати на час звернення за довідкою, а тому задовольнив позов шляхом визнання протиправними дій Апеляційного суду Житомирської області щодо зазначення у довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 27.12.2017 № 3-355/1653/17, виданої ОСОБА_2, суддівської винагороди в розмірі 31680 грн. та зобов'язання відповідача надати ОСОБА_2 довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій зазначити розмір суддівської винагороди з урахуванням того, що посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат при розмірі мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2017 - 3200 грн., станом на 01.01.2018 - 3723 грн.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 135 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до пункту 22 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій та статус суддів" № 1402-VIII право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Згідно пункту 23 зазначеного Розділу до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій та статус суддів" № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI).

Таким чином, суддівська винагорода для обчислення щомісячного довічного грошового утримання позивачу повинна нараховуватись відповідно до Закону № 2453-VІ.

Частиною третьою статті 133 Закону № 2453-VI визначено, що посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 133 Закону № 2453-VI посадовий оклад судді апеляційного суду встановлюються пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду з коефіцієнтом - 1,1.

Вказані норми є бланкетними, оскільки визначають лише кількість мінімальних заробітних плат для встановлення розміру посадового окладу судді, але не встановлюють розмір мінімальної заробітної плати, який необхідний для цього.

Отже, розмір мінімальної заробітної плати встановлюють норми інших законів, які доповнять ст.133 Закону 2453-VI і становитимуть єдину спеціальну норму, якою буде визначено розмір посадового окладу судді.

Таким нормативним доповненням до ст.133 Закону 2453-VI є положення п. 3 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року № 1774-VІІІ, якими визначено , що мінімальна заробітна плата (3200 грн.) після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Отже, вказаною нормою законодавець заборонив застосовувати новий розмір мінімальної заробітної плати (3200 грн.) як розрахункової величини для визначення посадових окладів, в тому числі й суддів.

Водночас, цим пунктом передбачено, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

Таким чином, законодавець встановив два види (розміри) мінімальної заробітної плати та заборонив застосовувати для визначення розмірів посадових окладів розмір мінімальної заробітної плати 3200 грн., передбачивши, що для визначення посадових окладів суддів застосовується розмір мінімальної заробітної плати 1600 грн.

У Рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 у справі за конституційними поданнями 49 народних депутатів України, 53 народних депутатів України і 56 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VII Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік Конституційний Суд України зазначив, що "передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави".

Відповідно до частин першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, ураховуючи, наведені норми та, що Законами України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" та "Про Державний бюджет України на 2018 рік" видатки на оплату суддів, що не пройшли кваліфікаційне оцінювання, виходячи з посадового окладу відповідно 32 000 грн. та 37230 грн. не передбачені, колегія суддів приходить до висновку, що правові підстави для видачі позивачу довідок про суддівську винагороду з 01.01.2017 та 01.01. 2018 року року у зазначених розмірах відсутні.

До того ж, колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в ухвалі від 03.06.2014 у справі "Великода проти України", де зазначено, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Узагальнюючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що Апеляційний суд Житомирської області при наданні позивачу довідок про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин і правового врегулювання, колегія суддів приходить до висновку, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позову.

А тому, відповідно до вимог ч.1 ст. 317 КАС України, апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Апеляційного суду Житомирської області задовольнити, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "30" січня 2018 р. скасувати, ухвалити нове.

ОСОБА_2 у задоволенні позову до Апеляційного суду Житомирської області про визнання визначеного до виплати розміру суддівської винагороди неправомірним, зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повне судове рішення складено "02" липня 2018 р.