Справа № 818/1805/18
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 р. Справа № 818/1805/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Савицької Н.В.,

за участю секретаря судового засідання - Веріч А.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Бондар А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправними дії Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо зміни індивідуального коефіцієнта заробітної плати ОСОБА_1, з якого нараховувалась пенсія, з 1,55226 на 1,26866, та зобов`язати Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області поновити ОСОБА_1 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 1,55226 і здійснити з 01 жовтня 2017 року перерахунок пенсії згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення пенсій" від 20.10.2017 року за №2148-VІІ, виходячи з коефіцієнта 1,55226.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач неправомірно застосовує індивідуальний коефіціент заробітної плати 1,26866 для перерахунку пенсії, чим порушує права на отримання пенсії у більшому розмірі.

Ухвалою суду від 15.05.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та витребувано у відповідача належним чином завірену копію пенсійної справи позивача.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні 03.07.2018 позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Звертали увагу суду на те, що у вересні 2008 року відповідачем протиправно було проведено перерахунок пенсії позивача і зменшено індивідуальний коефіцієнт заробітної плати.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву та просив відмовити у позові у повному обсязі. Зазначив, що перерахунок пенсії позивача у вересні 2008 року було проведено за її заявою, про зменшення розміру індивідуального коефіцієнта заробітної плати ОСОБА_1 було повідомлено, про що є відповідна відмітка у матеріалах пенсійної справи. Крім того, до суду позивач звернулася із пропуском строку, встановленого законом.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 з 22.06.1993 є пенсіонером, перебуває на обліку в Сумському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області і отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З матеріалів пенсійної справи вбачається, що страховий стаж позивача складає 51 рік 2 місяці 2 дні (зарахований по 31.03.2008, індивідуальний коефіцієнт стажу - 0,51 і 67), заробітна плата обчислена за період з 01.09.1994 по 31.08.1999 та з 01.07.2000 по 31.03.2008 - 4775,74 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 1,26866).

10.04.2008 ОСОБА_1 звернулась до територіального управління із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням лише страхового стажу, набутого після попереднього перерахунку, а від перерахунку по заробітній платі за цей період страхового стажу остання відмовилась (а.с.7). За результатами такого перерахунку, проведеного з 01.04.2008, страховий стаж був зарахований по 31.03.2008 та склав 51 рік 2 дні.

У подальшому позивач 18.09.2008 подала заяву про проведення перерахунку розміру її пенсії як непрацюючій особі за стажем та з урахуванням заробітної плати за раніше наданими документами. При цьому, у вказаній заяві, ОСОБА_1 зазначила про те, що повідомлена про зниження коефіцієнта заробітної плати, що відбудеться у зв'язку із таким перерахунком (а.с.50).

За вищевказаною заявою територіальним управлінням Пенсійного фонду України був проведений перерахунок пенсії позивача з 01.10.2008. Так, за результатами перерахунку заробітна плата для обчислення пенсії була врахована за 60 календарних місяців: з 01.09.1994 по 31.08.1999 та за періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 31.03.2008. Індивідуальний коефіцієнт заробітку склав 1,26866. Для визначення середньомісячного заробітку був застосований показник середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік, 1197,91 грн. Середньомісячний заробіток склав 1519,74 грн.

Надаючи правову оцінку правовим відносинам, що склались в даному випадку між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною четвертою статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менше ніж 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії провадиться не раніше як через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

У судовому засіданні представник відповідача пояснив суду, що згідно заяви позивача від 18.09.2008 їй був проведений перерахунок пенсії лише по заробітній платі, оскільки підстави для проведення перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу з квітня по серпень 2008 року були відсутні, так як після попереднього перерахунку пенсії (після 01.04.2008) позивач не набула 24 місяців страхового стажу та не пройшло два роки, як це передбачено ч.4 статті 42 Закону № 1058-IV.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідачем правомірно було проведено перерахунок пенсії позивачеві за її заявою із урахуванням лише заробітної плати.

При цьому суд зазначає про те, що ОСОБА_1 була повідомлена про те, що у результаті проведення перерахунку пенсії за її заявою від 18.09.2008 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати знизиться і проти чого остання не заперечувала.

Суд також вважає за необхідне зазначити про те, що при проведенні перерахунку пенсії позивача за її заявою розмір пенсії не зменшився.

Так, згідно наданої відповідачем довідки станом на 01.04.2008 розмір пенсії ОСОБА_1 складав - 1029, 09 грн, 11.09.2008 - 1132,38 грн, а з 01.10.2017 - 2960,15 грн (а.с.96).

З огляду на викладене, посилання позивача на звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача, на думку суду, є також необґрунтованими.

Обгрунтованим є і посилання представника відповідача у відзиві на позовну заяву на пропуск позивачем строку звернення до суду захистом своїх порушених прав.

У позові ОСОБА_1 просить визнати протиправними дії Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо зміни індивідуального коефіцієнта заробітної плати ОСОБА_1, з якого нараховувалась пенсія. Вказаний коефіцієнт був змінений відповідачем при перерахунку пенсії позивача за її заявою від 18.09.2008, про що позивача було повідомлено.

Дії пенсійного органу щодо проведення перерахунку пенсії у вересні 2008 року і зниження індивідуального коефіцієнта заробітної плати позивачем до суду не оскаржувалися.

Із позовом про оскарження дій відповідача щодо зниження індивідуального коефіціента заробітної плати після перерахунку пенсії за її заявою від 18.09.2008 ОСОБА_1 до суду звернулася у травні 2018 року, тобто з порушенням строків звернення до суду, встановлених ст.122 КАС України.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, що є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 40007, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, 40009, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тескт рішення складено та підписано 09.07.2018.

Суддя Н.В. Савицька