Справа № 806/2012/18
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року м.Житомир справа № 806/2012/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Недашківська Н.В. ,

за участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов"язання призначити пенсію за віком,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить:

-Визнати неправомірними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в призначенні пенсії за період проживання та роботи в зоні безумовного (обов"язкового) відселення з 20.07.1986 до 31.08.1986 та з 15.08.1988 по 31.08.1992.

-Зобов"язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію за віком відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ст.26 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" з моменту звернення - з 03.04.2018, врахувавши період проживання та роботи в зоні безумовного (обов"язкового) відселення з 20.07.1986 по 31.08.1986 та з 15.08.1988 по 31.08.1992.

В обґрунтування позову зазначила, що народилася 07.08.1967 та має статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії. 03.04.2018 позивач звернулася до Житомирського об"єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою та всіма необхідними документами для призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідач листом від 13.04.2018 № 4841/03-2 відмовив у призначенні пенсії, оскільки за документами, які подані позивачем, не можливо визначити період проживання в зоні безумовного (обов"язкового) відселення.

Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки в період з 01.09.1984 по 30.06.1988 навчалася на денній формі навчання в Житомирському державному університеті ім. І.Франка, то на період навчання виписувалася з постійного місця проживання с.Журавлинка і тимчасово приписувалася в гуртожитку педінституту. Однак, на вихідні приїжджала додому, а на канікулах постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке було віднесене до зони безумовного відселення. Отже, зазначає, що проживала і працювала в зоні безумовного відселення понад 4 роки і має право на 8 років зниження пенсійного віку, встановленого ст.55 Закону №796 та ст.26 Закону "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", тобто при досягненні 50 років. Вказує, що надані до органу Пенсійного фонду документи повністю підтверджують період проживання в зоні безумовного відселення з 20.07.1986 по 31.08.1986, тому відмова у призначенні пільгової пенсії є неправомірною.

Ухвалою від 02.05.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 30.05.2018.

18.05.2018 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначено, що відповідно до довідки від 26.02.2018, яка видана Народицькою РДА, позивач проживала в с.Журавлинка по 17.05.1983. Відповідно до трудової книжки позивач працювала з 15.08.1988 по 01.09.1989 в Христинівській середній школі, з 01.10.1989 по 26.08.1991 - в Народичській середній школі та з 26.08.1991 по 31.08.1992 - в Селецькій школі. Населені пункти, в яких працювала позивач, а саме: с.Христинівка, с.Селець відносяться до зони безумовного відселення, тому у разі надання довідки про період роботи або проживання на територіях радіоактивного забруднення, питання про призначення пенсії у віці 57 років буде розглянуто. Отже, дії Житомирського ОУПФУ є правомірними.

30.05.2018 позивач до суду прибув, подав заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження. У відповіді на відзив зазначила, що згідно внесених змін до ст.26 Закону України №1058 та в ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" вона має право на зниження пенсійного віку на 8 років у віці 50 років.

Представник відповідача до суду прибув, подав заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження без його участі.

Ознайомившись з відзивом та відповіддю на відзив, розгляд справи було відкладено та викликано сторін в судове засідання для дачі пояснень.

В судове засідання 11.06.2018 з"явився позивач, позов підтримав.

Представник відповідача в судовому засідання заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених письмовому відзиву.

В судовому засіданні за клопотання позивача про підготування додаткових пояснень , оголошено перерву до 04.07.2018.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засідання заперечував проти задоволення позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 має статус громадянина, який постійно працював чи працює, або проживає чи проживав у зонах безумовного та гарантованого добровільного відселення 3 категорії, про що свідчить копія посвідчення серії Б №059552, виданого 24.11.1992.(а.с.19)

03.04.2018 ОСОБА_1 звернулася до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою про призначення їй пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на 8 років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". (а.с.31)

Листом від 13.04.2018 №4841/03-2 позивачу відмовлено у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку Відмова мотивована тим, що відповідно до довідки від 26.02.2018, видана Народицькою РДА, позивач проживала в с.Журавлинка по 17.05.1983. Відповідно до трудової книжки позивач працювала з 15.08.1988 по 01.09.1989 в Христинівській середній школі, з 01.10.1989 по 26.08.1991 - в Народицькій середній школі та з 26.08.1991 по 31.08.1992 - в Селецькій школі. Населені пункти в яких працювала позивач, а саме: с.Христинівка, с.Селець відносяться до зони безумовного відселення, тому у разі надання довідки про період роботи або проживання на територіях радіоактивного забруднення, питання про призначення пенсії буде розглянуто. (а.с.32-33)

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку діям відповідача, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Приписами ст.15 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" Умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначені в Законі України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон України № 796-ХІІ).

Відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 9 Закону України № 796-ХІІ особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 55 Закону України № 796-ХІІ визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Так, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Зокрема, відповідно до абзацу четвертого п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону України № 796-ХІІ особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні безумовного (обов'язкового) відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 2 років - зменшення віку передбачено 4 роки та додатково 1 рік за кожний рік проживання, але не більше 9 років.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 55 Закону України № 796-ХІІ призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року.

Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України № 796-ХІІ підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Підставою для відмови позивачу у призначенні у призначені пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" стала відсутність підтверджуючих документів про факт проживання або роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Суд не погоджується з такою відмовою.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Встановлено, що ОСОБА_1 має статус громадянина, який постійно працював чи працює, або проживає чи проживав у зонах безумовного та гарантованого добровільного відселення 3 категорії

З 15.08.1988 по 01.09.1989 ОСОБА_1 працювала в Христинівській середній школі Народицького району. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 село Христинівка віднесено до зони безумовного (обовязкового) відселення .

Потім була переведена в Заліську середню школу (зона гарантованого (добровільного) відселення). При цьому фактично була зареєстрована та проживала в смт.Народичі, яке відповідно до вищевказаної постанови відноситься до зони безумовного (обовязкового) відселення.

З 01.10.1989 до 26.08.1991 ОСОБА_1 працювала в Народицькій середній школі. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991 смт.Народичі Житомирської області віднесено до 2-ої зони безумовного (обов'язкового) відселення.

З 26.08.1991 ОСОБА_1 була переведена в Селецьку неповну середню школу (зона безумовного (обовязкового) відселення), де працювала до 31.08.1992 р.

Період роботи позивача з 15.08.1988 в зоні безумовного (обовязкового) відселення підтверджено записами трудової книжки (копія трудової книжки додається), а проживання в смт.Народичах - довідками Відділу внутрішніх справ Народицького району Житомирської області від 05.07.2005р. №1984 та Виконавчого комітету Народицької селищної Ради від 26.08.1992р. №748 . (а.с.14-18,25,26)

Отже, відповідачем не було враховано, що ОСОБА_1 працювала в 3 зоні, а проживала і була зареєстрована в зоні безумовного обовязкового відселення.

Стосовно навчання у Житомирському державному університеті ім. І.Франка, частина періоду якого відповідачем не була врахована у період проживання позивача на території радіоактивного забруднення, позивачем пояснено, що оскільки з 01.09.1984 по 30.06.1988 вона навчалася на денній формі навчання, то на період навчання виписувалась з постійного місця проживання с.Журавлинка і тимчасово прописувалася в гуртожитку педінституту в м.Житомирі, при цьому на вихідні дні приїжджала додому до батьків, а на канікулах постійно проживала в с.Журавлинка.

Період проживання з 20 липня по 31 серпня 1986 року в с.Журавлинка підтверджено архівною довідкою Житомирського державного університету ім. І.Франка про період канікул за час навчання (копія довідки додається), а також випискою з погосподарської книги Любарської сільської Ради, що ОСОБА_1 виписувалася тимчасово на період навчання.(а.с.21,23-24)

Таким чином, наявними у матеріалах справи довідками підтверджено, що позивач у спірний період з 20.07.1986 по 31.08.1996 та з 15.08.1988 по 31.08.1992 проживав та працював у зоні безумовного (обов'язкового) відселення, що є достатнім для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку за критеріями, встановленими ст. 55 Закону України № 796-ХІІ.

Крім того, відповідачем належність позивача до особи постраждалої від Чорнобильської катастрофи категорії та дійсність зазначених довідок не спростовано, а тому посвідчення та довідки є чинними.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач у відповідності до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 8 років.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про підтвердження факту проживання та роботи позивача, яке віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю, у період з 20.07.1986 по 31.08.1996 та з 15.08.1988 по 31.08.1992 що дає йому право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому відмова у врахуванні вказаних періодів відповідачем є протиправною.

З метою належного захисту прав позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов'язання Житомирського ОУПФУ врахувати період проживання та роботи в зоні безумовного (обов"язкового) відселення з 20.07.1986 по 31.08.1986 та з 15.08.1988 по 31.08.1992. та призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з дати звернення із заявою про призначення пенсії - 03.04.2018.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, не надав.

Таким чином, , суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.2 ст.139 КАСУ понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань період проживання та роботи в зоні безумовного (обов"зкового) відселення з 20.07.1986 по 31.08.1986 та з 15.08.1988 по 31.08.1992.

Керуючись статтями 9,77,90,242-246,371 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області ( вул.Перемоги,55, м.Житомир,10003, ) щодо відмови ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в призначенні пенсії за період проживання та роботи в зоні безумовного (обов"язкового) відселення з 20.07.1986 до 31.08.1986 та з 15.08.1988 по 31.08.1992.

Зобов"язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області ( вул.Перемоги,55, м.Житомир,10003, ) призначити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пенсію за віком відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ст.26 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" з 03.04.2018, врахувавши період проживання та роботи в зоні безумовного (обов"зкового) відселення з 20.07.1986 по 31.08.1986 та з 15.08.1988 по 31.08.1992.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області ( вул.Перемоги,55, м.Житомир,10003, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) понесені судові витрати у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Капинос

Повне судове рішення складене 09 липня 2018 року