Справа № 1840/2588/18
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2018-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 липня 2018 р. Справа № 1840/2588/18

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Савицька Н.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Білопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (вул. Макаренка, 7, м. Білопілля, 41800, ) до приватного сільськогосподарського підприємства агрофірма "Україна"(вул. Ювілейна, 4, с. Рижівка, ) про стягнення боргу з відшкодування пільгових пенсій,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернулося Білопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області з позовною заявою до приватного сільськогосподарського підприємства агрофірма "Україна", в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача 1 670 грн. 34 коп. заборгованості з відшкодування пенсій, призначених за списком №2 за березень - червень 2018 року.

Разом із позовною заявою позивач подав клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.160, 161 КАС України.

Так, в порушення вимог п.11 ст. 160 КАС України в позовній заяві не зазначено власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Вказаний недолік може бути усунуто позивачем шляхом подання до суду власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав та оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору.

У відповідності до ч.3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або, документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Статтею 8 вказаного Закону передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім’ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров’ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк

Проте позивач не надав жодних належних доказів на підтвердження неможливості сплатити судовий збір за подання позовної заяви.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

Враховуючи наведене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов’язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору, щодо порядку виділення коштів для сплати судового збору та погодження сплати тощо не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Жодних доводів, якими було б обґрунтовано клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору, позивач не навів, що унеможливлює задоволення вказаного клопотання.

Вказана позиція відображена, зокрема, в ухвалі Верховного суду від 09.01.2018 у справі К/9901/4769/17.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Згідно з п. п. 1 п.1 ст. 2 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду позовної заяви майнового характеру, який подано юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762 грн. 00 коп.).

У своїй позовній заяві Білопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області заявляє одну позовну вимогу майнового характеру.

Таким чином, сума судового збору, що повинна бути сплачена при поданні даної позовної заяви складає 1 762 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно надати докази сплати судового збору за вимогу немайнового характеру на суму 1 762 грн. 00 коп. за наступними реквізитами:

отримувач ГУК у м. Київ/22030106

МФО 899998

рахунок 6001

код класифікації доходів бюджету 22030106

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 169 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

1. У клопотанні позивача про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

2. Позовну заяву Білопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області до приватного сільськогосподарського підприємства агрофірма "Україна" про стягнення боргу з відшкодування пільгових пенсій - залишити без руху.

3. Встановити позивачу семиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

4. Роз'яснити позивачу, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута протягом п'яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

5. Копію даної ухвали направити особі, що звернулась із позовною заявою.

6.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Савицька