Справа № 810/2144/18
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2018-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2018 року № 810/2144/18
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, премія згідно статті 27 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку;

- зобов`язати відповідача здійснити такий перерахунок пенсії з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, премія згідно статті 27 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку, починаючи з 05.04.2014.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем безпідставно, всупереч частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", відмовлено у перерахунку пенсії з урахуванням: щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, премії згідно статті 27 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку.

У зв`язку із чим, позивач отримує пенсію у меншому розмірі, ніж передбачено нормами чинного законодавства.

Відповідач проти позову заперечував, з мотивів, відображених у письмовому відзиві на позовну заяву. Зазначив, що пенсія позивачу була призначена та розрахована на підставі наявних у пенсійній справі документів, а саме - довідки Військової частини НОМЕР_1 від 07.07.2014 №116, яка не містить заявлені позивачем додаткові види грошового забезпечення.

При цьому, позивач 15.02.2018 звернувся до Пенсійного органу для перерахунку пенсії, надавши нову довідку Військової частини НОМЕР_1 про фактично виплачене грошове забезпечення за період з березня 2012 року по 04 квітня 2014 року, до якого включено: щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, премія згідно статті 27 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку.

Відповідач вважає, що врахування вище перелічених додаткових виплат при розрахунку пенсії є неможливим, оскільки вказані доплати не відносяться до видів грошового забезпечення, що носять постійний характер.

Ухвалою суду від 07.05.2018 відкрито спрощене провадження в даній адміністративній справі.

У судове засідання, призначене на 22.05.2018, сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не прибули. Разом з тим, матеріали справи містять клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи вищезазначене, суд, керуючись приписами статті 205 КАС України перейшов у письмове провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, з 01.08.1994 позивач проходив військову службу у Командуванні Сухопутних військ Збройних Сил України, про що свідчить Витяг з послужного списку особової справи підполковника запасу ОСОБА_2 (а.с. 12).

Відповідно до Витягу із наказу начальника Генерального штабу від 27.03.2014 №176, підполковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку за станом здоров`я (а.с. 13).

Починаючи з 05.04.2014 позивач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 (а.с. 11).

Судом встановлено, що пенсія позивачу розрахована на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 від 07.07.2014 №116 (а.с. 15).

Розрахунок пенсії ОСОБА_1 обчислений наступним чином.

Посадовий оклад - 1170,00 грн, оклад за віськове звання - 130,00 грн, процентна набдавка за вислугу років 30% - 390,00 грн, середньомісячна сума додаткових грошових забезпечень - 2186, 07 грн, всього: 3876,07 грн (а.с. 16). Основний розмір пенсії позивача становить 1550, 43 грн.

У лютому 2018 року позивач отримав нову довідку Військової частини НОМЕР_1 про фактично виплачене грошове забезпечення за період з березня 2012 року по 04 квітня 2014 року, до якого включено: щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, премія згідно статті 27 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку (а.с.17).

У зв`язу із тим, що при розрахунку пенсії позивача не було враховано додаткових виплат, передбачених довідкою Військової частини НОМЕР_1 про фактично виплачене грошове забезпечення за період з березня 2012 року по 04 квітня 2014 року, він звернувся до відповідача із заявою від 15.02.2018 про перерахунок пенсії.

За результатами розгляду заяви, Пенсійний орган листом від 11.04.2018 №1303/С-01 відмовив ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що додаткові виплати, зазначені у наданій довідці, не відповідають переліку виплат, з яких обчислюється пенсія, передбачених статтею 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Таку відмову позивач вважає безпідставною та суперечливою нормам чинного законодавства, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктом сьомим постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (далі - постанова №393) передбачено, що пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії. Розмір додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Положеннями частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад - за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки; доплати; винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

У відповідності до пункту третього Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" (далі - постанова №1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців за категоріями військовослужбовців.

У схемі додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток №25 до постанови № 1294) вказано, що до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби, матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону №22011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога: військовослужбовцям строкової військової служби.

Приписами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

При цьому, умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою №1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 (далі - Інструкція). Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ним винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпунктом 3 пункт 5 постанова №1294, підпункт 30,4 пункт 30 розділу XXX. Інструкції).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначає загальний принцип щодо грошових доходів застрахованої особи, які враховується в заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії.

Зокрема, до такого доходу (заробітної плати ) враховуються: суми виплат, отриманих застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та виплачені страхові внески; суми виплат, отриманих застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

У той же час, законодавець не розмежовує грошовий дохід на види (заробітна плата, основне грошове забезпечення чи додаткове, щомісячне або одноразове) та не виокремлює застрахованих осіб на категорії (військовослужбовців чи державних службовців та інших).

У цьому контексті суд зазначає, що з наявних у матеріалах справи доказів, а саме довідки Військової частини НОМЕР_1 про фактично виплачене грошове забезпечення за період з березня 2012 року по 04 квітня 2014 року, убачається фактичність сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з кожного додаткового виду грошового забезпечення, заявленого позивачем для перерахунку його пенсії.

Окрім того, суд відхиляє доводи відповідача, щодо непостійності характеру заявлених виплат, пояснюючи це наступним.

Нарахування та виплата додаткових грошових виплат позивачу відображена у довідці Військової частини НОМЕР_1 про фактично виплачене грошове забезпечення за період з березня 2012 року по 04 квітня 2014 року (а.с.17).

Аналіз вказаної довідки свідчить про те, що виплата додаткових видів грошового забезпечення мав чіткий алгоритм систематичності виплат, тобто: премія згідно статті 27 Дисциплінарного статуту Збройних сил України та матеріальна допомога виплачувались у 2012 році та 2013 році (мали щорічний характер), щомісячну додаткову грошову допомогу позивач отримував щомісячно, починаючи з травня 2013 року, грошова допомога на оздоровлення надавалася кожного року (2012 рік, 2013 рік, 2014 рік).

Такі обставини свідчать про безспірність систематичності та періодичності додаткових видів грошового забезпечення позивача та спростовують доводи Пенсійного органу про те, що заявлені додаткові грошові виплати не відносяться до видів грошового забезпечення, які носять постійний характер.

Наведені правові норми та обставини справи, свідчать про те, що щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, премія згідно статті 27 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі №346/2949/17, адміністративне провадження №К/9901/3333/17.

Проте, щодо врахування компенсації за невикористану відпустку для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Державні гарантії права на відпустки, визначення умов, тривалості і порядку надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи встановлені Законом України «Про відпустки» від 15.11.1996 №504/96-ВР (далі - Закон №504/96-ВР)

Стаття 24 Закону №504/96-ВР гарантує, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. За бажанням працівника частина щорічної відпустки замінюється грошовою компенсацією. При цьому тривалість наданої працівникові щорічної та додаткових відпусток не повинна бути менше ніж 24 календарних дні.

Проте, норми статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" не містять положень про такий вид грошового забезпечення, як компенсація за невикористану відпустку.

Таким чином, грошова компенсація за невикористані дні відпустки є одноразовою виплатою, яка, хоча і включається до фонду заробітної плати (додаткового), проте, є виплатою за невідпрацьований час (п.2.2.12 Інструкції зі статистики заробітної плати), тобто має іншу правову природу - відноситься до разових платежів; не пов`язана з виконанням позивачем своїх службових обов`язків і має компенсаційний характер, пов`язаний, як правило, із фактом звільнення працівника.

Тому, грошова компенсація за невикористану відпустку при звільненні не входить до системи оплати праці державних службовців згідно Закону №3723-ХІІ, з якої обраховується пенсія та має інше правове призначення. А тому, суд вважає, що позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити спірний перерахунок починаючи з 05.04.2014, суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу позивача, на те, що пенсія, призначена йому з 05.04.2014, була розрахована на підставі наявних та наданих для такого призначення документів, серед яких містилася довідка Військової частини НОМЕР_1 від 07.07.2014 №116 (а.с.15).

При цьому, вказана довідка не включала у себе додаткові види грошового забезпечення, заявлені позивачем у рамках даного спору, а тому не були враховані відповідачем при призначені та розрахунку пенсії.

Щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, премія згідно статті 27 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань зазначені у довідці Військової частини НОМЕР_1 про фактично виплачене грошове забезпечення за період з березня 2012 року по 04 квітня 2014 року, яка була надана Пенсійному органу лише 15.02.2018 разом із заявою про перерахунок пенсії.

Такі обставини виключають протиправність дій відповідача у період з 05.04.2014 по 15.02.2018, оскільки останній не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивача за вказаний період.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню у частині здійснення перерахунку пенсії позивача з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, премії згідно статті 27 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, починаючи з моменту звернення позивача до Пенсійного органу, а саме - з 15.02.2018.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 19.04.2018 (а.с. 2).

Отже, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, у сумі пропорційній частині задоволених вимог - 352, 40 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, премія згідно статті 27 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Ярославська, 40, м. Київ, ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з урахуванням таких видів грошового забезпечення: щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, премія згідно статті 27 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, починаючи з 15.02.2018.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Ярославська, 40, м. Київ, ) судовий збір у сумі 352 (триста п`ятдесят дві) грн 40 коп.

У задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.