Справа № 820/6724/17
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 липня 2018 р. № 820/6724/17

Харківський окружний адміністративний суд:

у складі головуючого судді Зінченко А.В.

при секретарі судового засідання - Алавердян Е.А.

за участі представників сторін:

позивача - Носова К.В.

відповідача - Богаєвської А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Компанії "МАТРАПАК ГмбХ" в особі ПРЕДСТАВНИЦТВА "МАТРАПАК ГмбХ" (вул. Мельникова, буд. 83-Д, кім. № 116,м. Київ 119,04119, ) до Харківської митниці ДФС (вул. Короленка, буд. 16-Б,м. Харків, 61003, ) про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулась Компанія «МАТРАПАК ГмбХ» в особі ПРЕДСТАВНИЦТВА «МАТРАПАК ГмбХ» з адміністративним позовом до Харківської митниці ДФС в якому, з урахуванням уточнень, просила суд визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці ДФС про відмову ПРЕДСТАВНИЦТВУ «МАТРАПАК ГмбХ» у митному оформленні товарів за митною декларацією №UА807170/2017/320482, яке оформлено Карткою відмови №UA8071170/2017/30283 та зобов'язати Харківську митницю ДФС здійснити митне оформлення товару за митною декларацією №UА807170/2017/320482 у митному режимі імпорту.

Позивач вважає, що рішення Харківської митниці є протиправним, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, встановив наступне.

06.07.2017 до митного посту «Харків-центральний» Харківської митниці ДФС директором ПРЕДСТАВНИЦТВА «МАТРАПАК ГмбХ» ОСОБА_3 до митного контролю та митного оформлення була подана електронна митна декларація типу ІМ40АА №UА807170/2017/320482 на товар «Апарати дистиляційні та ректифікаційні - завод з виробництва метанолу з біогазу потужністю 25 тон на добу, 2004 року випуску, такий що був у використанні, в розібраному стані, який складається з таких складових: ...», який надійшов від «Matrapac GmbH», Німеччина, на адресу ПРЕДСТАВНИЦТВА «МАТРАПАК ГмбХ» за зовнішньоекономічною угодою №1 від 30.09.2016, додатком А від 04.04.2016, інвойсом №30-09 від 30.09.2016.

Під час здійснення митного контролю задекларованих товарів за МД №UА807170/2017/320482 Харківською митницею ДФС, за результатами застосування системи управління ризиками, у декларанта були витребувано додаткові документи, що стосувалися підтвердження заявленої митної вартості та класифікації товарів (електронні повідомлення від 06.07.17, 17.07.17, 20.07.17).

У відповідь, декларантом було надіслано додаткові документи від 03.07.17, 07.07.17. 19.07.17, 25.07.17, 02.08.17.

Після перевірки та аналізу наданих до митного оформлення декларантом документів відповідачем було встановлено, що товар «Апарати дистиляційні та ректифікаційні - завод з виробництва метанолу з біогазу потужністю 25 тон на добу, 2004 року випуску, такий що був у використанні, в розібраному стані, який складається з таких складових:...» раніше був ввезений на митну територію України в зоні діяльності Одеської митниці ДФС в митному режимі тимчасового ввезення на підставі митної декларації від 31.03.16 №500040008/2016/001510 з терміном зворотного вивезення вищезазначеного товару 29.09.2016.

19.08.17 відповідачем було прийнято рішення про відмову у митному оформленні товарів за митною декларацією №UА807170/2017/320482, яке оформлено Карткою відмови №UA8071170/2017/30283. Підставою відмови, як вбачається із Картки, є невиконання декларантом або уповноваженою особою вимог статті 109 МКУ.

Згідно з ч. 1 ст. 248 МКУ, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

У разі неможливості здійснення митного оформлення товарів через невиконання декларантом або уповноваженою ним посадовою особою, відповідно до ст. 256 МКУ, орган доходів і зборів приймає письмове вмотивоване рішення про відмову у митному оформленні.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів. Зазначене рішення також повинно містити інформацію про порядок його оскарження.

Відповідно до п.25 ч.1 ст. 1 МКУ, митний режим - це комплекс взаємопов'язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Згідно ч.1 ст.103 МКУ, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Частина 6 ст. 104 МКУ визначає, що для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна:

1) подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх ввезення;

2) у випадках, передбачених законодавством, надати органу доходів і зборів зобов'язання про реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які тимчасово ввозяться, у строки, встановлені органом доходів і зборів;

3) подати органу доходів і зборів дозвіл відповідного компетентного органу на тимчасове ввезення товарів, якщо отримання такого дозволу передбачено законодавством;

4) сплатити митні платежі відповідно до ст. 106 МКУ або забезпечити виконання зобов'язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X МКУ.

Відповідно до положень статті 106 МКУ, у разі тимчасового ввезення товарів з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами за кожний повний або неповний календарний місяць заявленого строку перебування на митній території України сплачується 3% суми митних платежів, яка підлягала б сплаті у разі випуску цих товарів у вільний обіг на території України, розрахованої на дату поміщення їх у митний режим тимчасового ввезення.

Згідно ч. 1 ст. 108 МКУ, строк тимчасового ввезення товарів встановлюється органом доходів і зборів у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення.

Статтею 109 МКУ визначено, що за заявою особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення, орган доходів і зборів надає дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо товарів будь-якій іншій особі за умови, що така інша особа:

1) відповідає вимогам, встановленим цим Кодексом; та

2) приймає на себе зобов'язання особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання вимог договору комісії від 19.01.16 №190116К, укладеного між Matrapac GmbH (Німеччина) (Комітент по Договору) та ТОВ «Нафтохімічна компанія «Матрапак-Україна» (Комісіонер по Договору), Комісіонер взяв на себе зобов'язання здійснити митне оформлення товару (Апарати дистиляційні та ректифікаційні - завод з виробництва метанолу з біогазу потужністю 25 тон на добу, 2004 року випуску, такий що був у використанні, в розібраному стані) у режимі тимчасового ввезення.

Одеською митницею ДФС на підставі митної декларації від 31.03.16 №500040008/2016/001510, поданою ТОВ «Нафтохімічна компанія «Матрпак-Україна», вищезгаданий товар був оформлений в митному режимі тимчасового ввезення з терміном зворотного вивезення вищезазначеного товару 29.09.2016.

Позивач, представництво «МАТРАПАК ГмбХ», є постійним представництвом Matrapac GmbH (Німеччина), офіційна реєстрація представництва проведена Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, реєстраційний номер ПІ-5116 від 12.10.15.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 95 ЦКУ представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Таким чином ПРЕДСТАВНИЦТВА «МАТРАПАК ГмбХ» є відокремленим підрозділом юридичної особи-нерезидента Matrapac GmbH (Німеччина).

Як вбачається з матеріалів справи, 14.06.17 між Matrapac GmbH (Німеччина) та ТОВ «Нафтохімічна компанія «Матрпак-Україна» була укладена угода про припинення договору комісії від 19.01.16 №190116К, укладеного між Matrapac GmbH (ФРН) та ТОВ «Нафтохімічна компанія «Матрпак-Україна», та «Matrapac GmbH» прийнято рішення про повернення товару його постійному представництву на території України - ПРЕДСТАВНИЦТВА «МАТРАПАК ГмбХ». Підставою для припинення договору комісії від 19.01.16 №190116К було неможливість ТОВ «Нафтохімічна компанія «Матрпак-Україна» виконати взяті на себе зобов'язання за договором комісії. Дорученням від 14.06.17 «Matrapac GmbH» доручило ПРЕДСТАВНИЦТВУ «МАТРАПАК ГмбХ» отримати товар від ТОВ «Нафтохімічна компанія «Матрпак-Україна», здійснити його митне оформлення у режимі імпорту, сплатити необхідні митні платежі та передати товар після після митного оформлення в режимі імпорту до статутного капіталу ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд».

ТОВ «Нафтохімічна компанія «Матрпак-Україна» звернулась до Одеської митниці ДФС, в порядку ст. 109 МКУ, із заявою про передачу права на тимчасове ввезення товару ПРЕДСТАВНИЦТВУ «МАТРАПАК ГмбХ». Одеською митницею ДФС було відмовлено в задоволенні заяви про передачу права тимчасового ввезення ПРЕДСТАВНИЦТВУ «МАТРАПАК ГмбХ» вказані обставини сторонами не заперечуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 МКУ митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті.

Порядок зміни митного режиму з тимчасового ввезення на імпорт та порядок визначення митних платежів при такій зміні, визначений ч. 7 ст. 106 МКУ - у разі випуску товарів, поміщених у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами, у вільний обіг на митній території України або передачі таких товарів у користування іншій особі митні платежі сплачуються в обсязі, передбаченому законом для ввезення цих товарів на митну територію України у митному режимі імпорту, за відрахуванням суми, вже сплаченої на підставі умовного часткового звільнення цих товарів від оподаткування митними платежами. При цьому за період, коли застосовувалося таке звільнення, підлягають сплаті проценти з сум податкових зобов'язань, що підлягали б сплаті у разі, якщо б щодо таких сум надавалося розстрочення податкових зобов'язань відповідно до розділу II Податкового кодексу України.

На думку суду, аналіз положень ч. 7 ст. 106, ст. 112 МКУ дозволяє дійти висновку про можливість помістити тимчасово ввезенні товари у митний режим імпорту із сплатою митних платежів в обсязі, передбаченому законом для ввезення цих товарів на митну територію України у митному режимі імпорту, за відрахуванням суми, вже сплаченої на підставі умовного часткового звільнення цих товарів від оподаткування митними платежами у митному режимі тимчасового ввезення.

Щодо права ПРЕДСТАВНИЦТВА «МАТРАПАК ГмбХ» на поміщення вищезгаданого товару у митний режим імпорту, суд зазначає таке.

Як встановлено в ході судового розгляду, власником товару є «Matrapac GmbH». Постійним представництвом «Matrapac GmbH» на території України, тобто відокремленим підрозділом, є ПРЕДСТАВНИЦТВО «МАТРАПАК ГмбХ».

Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У системному зв'язку з наведеною конституційною нормою перебуває норма ст.16 ЦКУ, відповідно до якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу та норма ч.1 ст.317 ЦКУ, відповідно до якої власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦКУ власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти

своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності

інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин власник товару, «Matrapac GmbH» та його представництво на території України, може помістити належні йому товари тимчасово ввезенні на митну територію України за його вказівкою у митний режим імпорту із сплатою митних платежів в обсязі, передбаченому МКУ для ввезення цих товарів на митну територію України у митному режимі імпорту, за відрахуванням суми, вже сплаченої на підставі умовного часткового звільнення цих товарів від оподаткування митними платежами у митному режимі тимчасового ввезення.

Як встановлено в ході судового розгляду 06.07.2017 до митного посту «Харків-центральний» Харківської митниці ДФС директором ПРЕДСТАВНИЦТВА «МАТРАПАК ГмбХ» ОСОБА_3 до митного контролю та митного оформлення була подана електронна митна декларація типу ІМ40АА №UА807170/2017/320482 в якій зазначені належні до сплати митні платежі та платежі, які були сплачені під час ввезення товару на митну територію України у митному режимі тимчасового ввезення. Платіжним дорученням від 06.07.2017 року №130 позивачем було здійснена передплата митних платежів у розмірі, заявленому у митній декларацїя типу ІМ40АА №UА807170/2017/320482.

Судом при дослідженні Картки відмови у митному оформленні №UA8071170/2017/30283 встановлено, що розмір митних платежів, визначений у митній декларації, не слугував підставою для прийняття оскаржуваного рішення про відмову у митному оформленні. Вказана обставина була підтверджена представником відповідача під час судового розгляду справи.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За наведених обставин та правових норм, суд вважає, що рішення Харківської митниці ДФС №UA8071170/2017/30283 про відмову у митному оформленні товарів за митною декларацією №UА807170/2017/320482 від 06.07.2017 є необґрунтованим, а відтак позовні вимоги ПРЕДСТАВНИЦТВА «МАТРАПАК ГмбХ» в частині скасування Картки відмови у митному оформленні підлягають задоволення.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача здійснити митне оформлення товару за митною декларацією №UА807170/2017/320482 у митному режимі імпорту, суд вважає зазначити наступне.

Відповідач є суб'єктом владних повноважень, який здійснює контроль за дотриманням декларантами вимог митного законодавства. У випадку, якщо відповідачем буде виявлено порушення митних правил, він має право відмовити у митному оформленні шляхом прийняття відповідного рішення та довести правильність своїх дій належними та допустимими доказами у випадку оскарження в суді рішення про відмову у митному оформленні.

Отже, повноваження відповідача, як митного органу, щодо відмови у митному оформленні не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення вимог митного законодавства з боку декларанта.

Водночас, рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

З огляду на викладене, саме зобов'язання відповідача здійснити митне оформлення є належним способом відновлення порушеного права позивача, який є ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність відповідача.

За наведених обставин та правових норм, суд вважає позовні вимоги Компанія «МАТРАПАК ГмбХ» в особі ПРЕДСТАВНИЦТВА «МАТРАПАК ГмбХ» такими, що підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Компанії "МАТРАПАК ГмбХ" в особі ПРЕДСТАВНИЦТВА "МАТРАПАК ГмбХ" (вул. Мельникова, буд. 83-Д, кім. № 116,м. Київ 119,04119, ) до Харківської митниці ДФС (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, 61003, ) про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії- задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці ДФС про відмову ПРЕДСТАВНИЦТВУ "МАТРАПАК ГмбХ" у митному оформленні товарів за митною декларацією №UА807170.2017.320482, яке оформлено Карткою відмови №UА8071170/2017/30283.

Зобов'язати Харківську митницю ДФС здійснити митне оформлення товару за митною декларацією №UА807170.2017.320482, у митному режимі імпорту.

Стягнути з Харківської митниці ДФС (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків,61003, ) на користь Компанії "МАТРАПАК ГмбХ" в особі ПРЕДСТАВНИЦТВА "МАТРАПАК ГмбХ" (вул. Мельникова, буд. 83-Д, кім. № 116,м. Київ 119,04119, ) сплачений судовий збір в сумі 3200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення у повному обсязі складено 06 липня 2018 року.

Суддя Зінченко А.В.