Справа № 592/11318/17
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 липня 2018 року

м. Київ

справа № 592/11318/17

провадження № К/9901/18198/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Коваленко Н. В., Кравчук В. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 592/11318/17

за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії;

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Дюкарєвої С. В., Перцової Т. С., Жигилія С. П.,) від 19 грудня 2017 року, встановив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо нарахування ОСОБА_2 розміру пенсії з порушенням вимог ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_2 та виплату недоотриманої пенсії, відповідно до вимог ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, з моменту виходу на пенсію, 22 вересня 2012 року;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 1280 грн.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що перебуває на обліку у відповідача та з 15 жовтня 2012 року одержує пенсію за вислугу років, розмір якої останнім, в порушення вимог ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» обраховано, виходячи з розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, а не з розміру усіх видів грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням.

3. Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено повністю.

4. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

5. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, 01 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року, а постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 листопада 2017 року залишити в силі. У касаційній скарзі ОСОБА_2 заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності.

6. Ухвалою Верховного Суду від 16 лютого 2018 року поновлено ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження, відкрито провадження за вказаною касаційною скаргою та установлено десятиденний строк з моменту отримання копії вказаної ухвали для подачі відзиву на касаційну скаргу.

7. 13 березня 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на касаційну скаргу, в якому відповідач просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

8. Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2018 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 345 КАС України.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 у період з 1996 року по 21 вересня 2012 року проходив службу в органах внутрішніх справ України. Наказом УМВС України в Сумській області від 13 вересня 2012 року №138 о/с позивач з 21 вересня 2012 року звільнений зі служби за вислугою років.

10. З 22 вересня 2012 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

11. 04 вересня 2017 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про надання інформації про розмір премії та надбавки за виконання особливо важливих завдань, який був врахований при обчисленні розміру його пенсії.

12. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 08 вересня 2017 року № 576/Л-11 ОСОБА_2 надано відповідь на вказану заяву, в якій повідомлено, що розмір призначеної йому пенсії визначений з грошового забезпечення згідно п. 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393 (далі - Постанова КМУ № 393). Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за 24 місяці становить 2288,59 грн., зокрема, відповідно до грошового атестату розмір премії, що врахований при розрахунку розміру пенсії становить 130 %, розмір надбавки за виконання особливо важливих завдань - 50 %.

13. Вважаючи, що під час призначення пенсії відповідачем невірно розраховано розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що обчислення позивачеві пенсії з грошового забезпечення з урахуванням відповідно до п. 7 Постанови КМУ № 393 щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за 24 останні календарні місяці перед звільненням не відповідало вимогам законодавства України, чинного на час призначення ОСОБА_2 пенсії, та є неправомірним, що є підставою для задоволення його позовних вимог.

15. Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на тому, що після прийняття Конституційним Судом України рішення від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України положення п. 29 Розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI, діяла редакція ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до якої пенсійне забезпечення військовослужбовців має здійснюватися виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням.

16. Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що відповідачем під час призначення пенсії ОСОБА_2 правомірно розраховано щомісячні додаткові види грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, у відповідності до чинної на час виникнення спірних правовідносин редакції ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (із змінами, внесеними Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI) та Постанови КМУ № 393.

17. До такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов виходячи з того, що на час призначення позивачу пенсії ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» було передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

18. Порядок обчислення грошового забезпечення визначений Постановою КМУ № 393, п. 7 якої, зокрема, передбачено, що розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

19. У зв'язку з наведеним, апеляційний суд дійшов висновку, що обчислення розміру пенсії позивача із грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за 24 останні календарні місяці перед звільненням є правомірним та здійснювалось у відповідності з приписами чинного законодавства.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

20. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що оскільки пенсія ОСОБА_2 була призначена 22 вересня 2012 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області при її обчисленні повинно було керуватися ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

21. Такі доводи скаржника обґрунтовано тим, що на думку останнього, що у вказаному рішенні Конституційним Судом України з 22 травня 2008 року визнано неконституційним відсилання у ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на положення Постанови КМУ № 393.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

22. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

23. Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» від 04 квітня 2006 року № 3591-IV) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

24. Підпунктом 4 пункту 29 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI було внесено зміни до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», зокрема, слова «за останньою штатною посадою перед звільненням» виключено та доповнено словами «та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

25. Відповідно до п. 7 Постанови КМУ № 393 пенсії обчислюються, зокрема, з щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

26. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені пп. 4 п. 29 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

27. За правилами ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

28. Отже, після прийняття Конституційним Судом України рішення від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення п. 29 Розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», відновила свою дію ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у редакції Закону України від 04 квітня 2006 року № 3591-IV, за правилами якої пенсії особам, які мають право на них за цим Законом, обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи, зокрема, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, за останньою штатною посадою перед звільненням.

29. Водночас Законом України від 14 червня 2011 року № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» (далі - Закон № 3491-VI), який набрав чинності з 19 червня 2011 року, Прикінцеві положення цього Закону доповнено п. 4, в якому, зокрема, встановлено, що у 2011 році норми і положення ч. 3 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

30. Положення п. 4 Розділу VII «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» були предметом розгляду Конституційним Судом України, який визнав їх такими, що відповідають Конституції України (рішення від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011). Конституційний Суд України у цьому рішенні зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

31. Аналогічні положення щодо порядку застосування ч. 3 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» містить Закон України «Про Державний бюджет України на 2012 рік».

32. Разом з тим, з 01 жовтня 2011 року ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» була викладена в новій редакції, відповідно до Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VI), та встановлювала, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

33. У подальшому, та на час призначення позивачу пенсії, зміст ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не змінювався. Зміни, внесені Законом № 3668-VI неконституційними не визнавались та є чинними.

34. Відтак враховуючи наведені нормативно-правові акти та положення законодавства, вірним є висновок суду апеляційної інстанції про те, що вимога позивача щодо зобов'язання здійснити перерахунок пенсії відповідача відповідно до вимог ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 є безпідставною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

35. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судом апеляційної інстанції оскаржуваного судового рішення і погоджується з висновками суду апеляційної інстанції у справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

36. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

37. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

38. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

39. Оскільки Суд залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року у справі № 592/11318/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді Н. В. Коваленко

В. М. Кравчук