Справа № 820/2640/18
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 р. № 820/2640/18

головуючого судді - Шляхової О.М.,

при секретареві судового засідання - Молчанової О.М.,

за участі: позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області, третя особа: Міністерство внутрішніх справ України про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Харківській області щодо недопущення майора міліції ОСОБА_1, інспектора сектору кадрового забезпечення Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області до виконання службових обовязків;

- зобовязати Головне управління Національної поліції в Харківській області працевлаштувати на службу до поліції ОСОБА_1 на посаду рівнозначну займаній посаді інспектора сектору кадрового забезпечення Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області шляхом видання наказу про призначення на посаду поліцейського.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває на службі в Міністерстві внутрішніх справ України з 24.04.2002 року. За період служби в МВС має відомчі нагороди: «За відзнаку в службі» 1 ст., «За відзнаку в службі» 2 ст., «За сумлінну службу» 1 ст., За сумлінну службу» 3 ст., також має заохочення: 2 почесні грамоти начальника Головного Управління, 12 подяк, 2 грошові винагороди. Не мала жодного дисциплінарного стягнення. Отримана освіта - повна вища юридична. Зазначає, що за час перебування на службі в МВС отримала звання майора міліції, посада - інспектор сектору кадрового забезпечення Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області. У календарному обчисленні стаж моєї служби складає більше ніж 17 років. Після народження сина - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) і станом на сьогоднішній день перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Наказом ГУ МВС України в Харківській області від 06.11.2015р. № 683 о/с звільнена з органів внутрішніх справ за п. 64 «Г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, з 06.11.2015р. Не погодившись з вказаним наказом про звільнення позивач звернулась із позовом про визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення на роботі до суду. Постановою суду по справі № 820/11945/15, позов ОСОБА_1 було задоволено у повному обсязі - скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справи України в Харківській області №683 о/с від 06.11.2015 р. у частині звільнення ОСОБА_1, поновлено позивача на посаді інспектора сектору кадрового забезпечення Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області з 06.11.2015р. На виконання судового рішення по справі № 820/11945/15 наказом Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській власті від 23.05.2016р. № 14 о/с ОСОБА_1 поновлено на раніше займаній посаді. 07 лютого 2018 року Позивач звернулась до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області із заявою, відповідно до якої вона повідомила про намір перервати відпустку по догляду за дитиною та приступити до виконання службових обовязків. Проте, 15 березня 2018 року позивачем поштою було отримано листа за №1208/119/05/12-2018 від 20.02.2018 року за підписом голови Ліквідаційної комісії ОСОБА_4, яким позивача повідомили про неможливість приступити до виконання службових обовязків після виходу з відпустки по догляду за дитиною в органах внутрішніх справ, які припинили своє існування 07.11.2015 р.

Позивач вважає, що вказаним листом голови Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області Позивачеві, як діючому працівнику МВС, було відмовлено в праві приступити до виконання службових обовязків в органі Міністерства внутрішніх справ України, що є незаконним та таким, що суперечить приписам законодавства.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2018 року відкрито провадження по справі.

На виконання вимог ухвали суду представником відповідачів - Головного управління Національної поліції в Харківській області, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області - подано відзив на позов (а.с. 34-35). В обґрунтування своєї позиції зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», ГУМВС України в Харківській області ліквідована як юридична особа публічного права. На час звільнення з органів внутрішніх справ України позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною та в подальшому наказом Ліквідаційної комісії від 23.05.2016 № 14 о/с була поновлена на посаді інспектора сектору кадрового забезпечення Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області з 06.11.2015. Фактично, позивач є особою , що поновлена за рішенням суду та рахується за органом, що ліквідується до тих пір, поки його не буде виключено з державного реєстру.

Повідомила суд, що Наказом МВС України в Харківській області від 06.11.2015 №1388 у ГУМВС України в Харківській області скасовано всі штати та скорочено всі посади. 07.02.2018 на імя голови Ліквідаційної комісії ГУМВС України надійшло звернення позивачки у якому вона повідомляє про намір перервати відпустку по догляду за дитиною та приступити до виконання службових обовязків та просить надати відповіді на запитання щодо її функціональних обовязків, місцезнаходження робочого місця та розміру заробітної плати. 20.02.2018 позивачці надана відповідь та розяснено, що робоче місце, функціональні обовязки та нарахування грошового забезпечення не можуть існувати у ліквідованому органі.

Вважає дії Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області щодо недопущення позивача до виконання службових обовязків не є протиправними.

Разом із відзивом на позов представником відповідача - ГУ Національної поліції в Харківській області надане клопотання про закриття провадження по справі в частині вимог зобовязання ГУНП в Харківській області працевлаштувати на службу до поліції на посаду рівнозначну займаній посаді інспектора сектору кадрового забезпечення Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області шляхом видання наказу про призначення на посаду поліцейського.

Ухвалою суду від 26.06.2018 року клопотання представника відповідача - Головного управління Національної поліції в Харківській області - про закриття провадження в частині зобовязання Головного управління Національної поліції в Харківській області працевлаштувати на службу до поліції ОСОБА_1 на посаду рівнозначну займаній посаді інспектора сектору кадрового забезпечення Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області шляхом видання наказу про призначення на посаду поліцейського у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області, третя особа: Міністерство внутрішніх справ України про зобов'язання вчинити певні дії - задоволено. Закрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області, третя особа: Міністерство внутрішніх справ України про зобов'язання вчинити певні дії в частині зобовязання Головне управління Національної поліції в Харківській області працевлаштувати на службу до поліції ОСОБА_1 на посаду рівнозначну займаній посаді інспектора сектору кадрового забезпечення Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області шляхом видання наказу про призначення на посаду поліцейського.

Подальший розгляд справи здійснюється у межах решти позовних вимог, а саме: визнання протиправними дій Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Харківській області щодо недопущення майора міліції ОСОБА_1, інспектора сектору кадрового забезпечення Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області до виконання службових обовязків.

У судове засідання, призначене на 26.06.2018 року, прибули позивач та представник відповідачів.

Позивач підтримала вимоги заявленого позову, просила суд його задовольнити з підстав, викладених у ньому та у наданій відповіді на відзив, в якому зазначила, що на сьогоднішній день ОСОБА_1 є атестованим працівником МВС України, оскільки рішення щодо її звільнення Відповідачами не приймались, більш того - на виконання судового рішення позивача було поновлено на займаній посаді (а.с. 44-45).

Представник відповідачів - Головного управління Національної поліції в Харківській області, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області - у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає їх безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 з 24.04.2002 року прийнята на службу в органи внутрішніх справ, з 09.11.2011 р. проходила службу в Київському РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області на посаді інспектора сектору кадрового забезпечення.

30.09.2014 року у ОСОБА_1 народилася дитина - ОСОБА_3, у зв'язку із чим наказом Харківського міського управління ГУ МВС України в Харківській області від 13.03.2015 року № 28 о/с позивачу було надано відпустку по погляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 22.02.2015 року по 30.09.2017 року.

Як встановлено під час розгляду справи Наказом ГУ МВС України в Харківській області від 06.11.2015 року № 683 о/с майора міліції ОСОБА_1, інспектора сектору кадрового забезпечення Київського районного відділу ХМУ ГУМВС України в Харківській області, було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил через скорочення штатів, відповідно до пункту 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Не погодившись з вказаним наказом позивач звернулась з позовом про визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення на роботі до суду.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року по справі № 820/11945/15 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, 3-я особа Київський районний відділ Харківського міського управління Головного управління МВС України в Харківській області про скасування наказу, поновлення на роботі задоволено; скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справи України в Харківській області №683 о/с від 06.11.2015 р. у частині звільнення ОСОБА_1; поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору кадрового забезпечення Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області з 06.11.2015 р.

Листом начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області від 24.05.2016 р. № 3522/119-12/01-16, повідомлено позивача, що на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2016 року по справі №: 820/11945/15 наказом ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 23.05.2016 р. № 14 о/с ОСОБА_1 поновлено на посаді інспектора сектору кадрового забезпечення Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, з 06.11.2015 р. (а.с.17).

В подальшому, 10 червня 2016 року з метою проходження служби в ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 подано заяву про призначення її на рівнозначну посаду у звязку з поновленням на посаді інспектора сектору кадрового забезпечення Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області.

Позивач отримала лист ГУНП в Харківській від 16 червня 2016 року за № 12/Б-578 о/с, в якому повідомлялось про відмову в подальшому проходженні служби в Національній поліції, оскільки рапорт був поданий з пропущенням строку та за умови, що передбачена вимогами статті 51 Закону України Про Національну поліцію поліцейська комісія для забезпечення прозорого добору та просування по службі поліцейських не створена, тому керівництво ГУНП в Харківській області не може прийняти позитивного рішення щодо прийому позивача на службу до поліції.

Вважаючи вищевказану відмову неправомірною, ОСОБА_1 з метою захисту своїх прав звернулась до суду з вимогою про зобовязання ГУНП в Харківській області прийняти позивача на службу до поліції на посаду рівнозначну посаді інспектора сектору кадрового забезпечення Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області.

Судом встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року по справі № 820/3791/16, в позові відмовлено.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що з відповідним рапортом про призначення позивач звернулась лише 10 червня 2016 року, тобто у строк, коли подібні питання не могли бути вирішені згідно з нормою, встановленою пункту 9 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України Про Національну поліцію, про що ОСОБА_1 повідомлено відповідним листом.

Зазначена позиція була підтримана і Харківським апеляційним адміністративним судом, який переглянув постанову суду першої інстанції та залишив її без змін.

Судом встановлено, що 28 березня 2018 року Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення; постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року у цій справі залишено без змін.

Крім того, судом встановлено, що 20.03.2018 від ОСОБА_1 надійшов рапорт, в якому вона просила надати відпустку по догляду за дитиною до досягненню нею віку 4 років та довідка № 55, видана комунальним закладом охорони здоровя «Харківська міська дитяча поліклініка № 16».

На підставі чого, 26.03.2018 наказом ГУМВС України в Харківській області від 26.03.2018 № 66 о/с позивачці надана відпустка для догляду за дитиною з 31.03.2018 до 01.10.2018.

Як вбачається з матеріалів справи 07 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області із заявою, в якій позивач повідомляла, що як чинний працівник МВС має намір перервати відпустку по догляду за дитиною та приступити до виконання службових обовязків (а.с. 18).

15 березня 2018 року позивачем поштою було отримано листа за № 1208/119/05/12-2018 від 20.02.2018 року за підписом голови Ліквідаційної комісії ОСОБА_4, згідно якого зазначеним листом позивача повідомлено, що на підставі Закону України від 02.07.2015 №580-УІІІ «Про Національну поліцію» та постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 «Про утворення територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» ГУМВС України в Харківській області перебуває в процесі ліквідації (а.с. 19, 19 зворот).

Зазначеною відповіддю ОСОБА_1 повідомлено, що новий створений орган виконавчої влади - Головне управління Національної поліції в Харківській області, не є правонаступником ГУМВС України в Харківській області. ОСОБА_1 зазначеним листом повідомлено, що у звязку з цим не можете приступити до виконання службових обовязків після виходу з відпустки по догляду за дитиною в органах внутрішніх справ, які припинили своє існування 07.11.2015. Закон України «Про міліцію» та наказ МВС України від 31.10.2007 №499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ» втратили чинність, тому відсутні нормативні акти щодо врегулювання Вашої службової діяльності та нарахування грошового забезпечення. Крім того, Ваші функціональні обовязки, робоче місце та графік роботи не можуть існувати у ліквідованому органі».

Тобто, вказаним листом Голови Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області позивачу було відмовлено позивачу в праві приступити до виконання службових обовязків в органі Міністерства внутрішніх справ України.

Вказану відмову позивач вважає протиправною, що зумовило її звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів з даним адміністративним позовом до суду.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обовязки до 07.11.2015 року врегульовувались Законом України від 20 грудня 1990 року № 565-XII Про міліцію, в редакції чинній на момент виникнення правовідносин.

Так, відповідно до статті 18 вказаного Закону, порядок та умови проходження служби в міліції регламентувався Положенням № 114, пунктом 8 якого передбачалось, що дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться, зокрема у звязку зі скороченням штатів у разі відсутності можливості використання на службі.

За приписами пункту 64 г Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Водночас, на момент розгляду даної справи ОСОБА_5 України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ Про міліцію втратив чинність та вступив у дію ОСОБА_5 України від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ Про Національну поліцію.

Відповідно до пункту 1 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Національну поліцію, останній набирає чинності через три місяці з дня наступного за днем його опублікування, крім: 1) пунктів 1, 2, 3, 7 13, 15, 17 18 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування; 2) частини сьомої статті 15 та частини п'ятої статті 21 цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2017 року.

Закон України Про Національну поліцію опублікований в газеті Голос України 06 серпня 2015 року за № 141-142, набрав чинності 07 листопада 2015 року.

Враховуючи викладене, пункти 1, 2, 3, 7 13, 15, 17 18 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення цього Закону набирають чинності з 07 серпня 2015 року.

З 07.11.2015 набрав чинності ОСОБА_5 України «Про Національну поліцію».

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Пунктами 9, 10, 11 розділу XI Прикінцеві та Перехідні положення Закону України Про Національну поліцію передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону, можуть були прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції. Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або неприйняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до Прикінцевих та перехідних положень цього Закону.

ОСОБА_5 України «Про Національну поліцію» опубліковано 06.08.2015, час відліку попередження працівників про можливе майбутнє звільнення відраховується саме з цієї дати.

За таких обставин, у термін з 06.08.2015 до 06.11.2015 працівники міліції, зазначені у цьому пункті мали можливість подати заяви про прийняття їх на службу до поліції.

Таким чином, вищезазначені норми Розділу ХІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України Про національну поліцію та Положення, на які йдеться посилання у спірному наказі, містять три підстави для звільнення особи зі служби через скорочення штатів, а саме: при відмові працівника міліції від проходження служби в поліції; не прийнятті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення; при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Отже, при вирішенні питання щодо звільнення за скороченням штату, керівник органу прямо зобовязаний розглянути можливість подальшого використання на службі особи, що звільняється.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року ГУМВС України в Харківській області видано наказ № 14 о/с від 23 травня 2016 року, яким поновлено позивача на посаді інспектора сектору кадрового забезпечення Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області з 06 листопада 2015 року.

За приписами частини першої статті 47 Закону України Про Національну поліцію, призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Згідно з частиною першою статті 48 Закону України Про Національну поліцію, призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Частиною першою статті 51 Закону України Про Національну поліцію встановлено, що для забезпечення прозорого добору (конкурсу) та просування по службі поліцейських на підставі об'єктивного оцінювання професійного рівня та особистих якостей кожного поліцейського, відповідності їх посаді, визначення перспективи службового використання в органах поліції утворюються постійні поліцейські комісії.

За правилом встановленим частиною першою статті 52 Закону України Про Національну поліцію, з метою добору осіб, здатних професійно виконувати повноваження поліції та посадові обов'язки за відповідною вакантною посадою, у випадках, передбачених цим Законом, проводиться конкурс на службу в поліції та/або на зайняття вакантної посади (далі конкурс).

Приписами частини сьомої статті 52 Про Національну поліцію передбачено, що конкурс проводиться відповідною поліцейською комісією.

Отже, Законом України Про Національну поліцію встановлено певну процедуру прийняття на службу в органи Національної поліції, яка вимагає вчинення певних дій з боку осіб, які приймаються на службу в поліції (як таких, що приймаються на службу вперше, так і для колишніх працівників міліції, які виявили бажання працювати в поліції), а також з боку посадових осіб органів (закладів, установ) поліції.

Як встановлено під час розгляду справи, у строк, визначений Законом України Про Національну поліцію, а саме з 06 серпня 2015 року до 06 листопада 2015 року, від ОСОБА_1 заяви про прийняття її на службу до поліції не надходило.

Так, позивач звернулась до ГУНП в Харківській області лише 10 червня 2016 року, тобто у строк, коли подібні питання не могли бути вирішені згідно з нормою, встановленою пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про Національну поліцію, про що ОСОБА_1 повідомлено відповідним листом.

Верховний Суд у своїй постанові від 28.03.2018 року у справі №820/3791/16 звернув увагу, що ОСОБА_1 було поновлено на посаді інспектора сектору кадрового забезпечення Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області на виконання судового рішення та не звільнено із займаної посади. Відповідач, в свою чергу, лише повідомив у своєму листі про те, що наразі прийому на службу до поліції немає та після проходження атестування особовим складом поліції та подальшим призначенням до постійних штатів буде проведено набір до Національної поліції за рішенням Голови Національної поліції.

Таким чином, у термін з 06.08.2015 до 06.11.2015 працівники міліції, зазначені у пункті пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» мали можливість подати заяви про прийняття їх на службу до поліції.

Відповідачем до адміністративної справи надані належним чином завірені копії матеріалів особової справи ОСОБА_1, з яких вбачається, що ГУ МВС України у Харківській області та ГУ Національної поліції в Харківській області своїми листами неодноразово повідомляли позивача про необхідність прибути для вирішення, зокрема, відповідних кадрових питань.

Так, з листа від 30.10.2015 р. за № 61/Б-325/К вбачається, що позивачу повідомлялось про те, що ЗУ "Про міліцію" втрачає чинність 07.11.2015 року, а всі працівники міліції (особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники МВС України, а також інші працівники МВС України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів. Перебування працівників на лікарняному чи у відпустці (декреті) не є перешкодою для їх звільнення зі служби в ОВС.

Зазначеним листом ОСОБА_1 запропоновано, якщо вона має бажання в подальшому службу в поліції, необхідно з'явитись до 01.11.2015 у зручний час за місцем проходження служби для подання відповідного рапорту (заяви).

Листом № 61/327-К від 05.11.2015 р. ОСОБА_1 повідомлено, що для призначення (переходу) до органів національної поліції особам, які перебувають у відпустках по догляду за дитиною необхідно приступити до виконання службових обов'язків з 06.11.2015 р. та подати відповідний рапорт (заяву) про звільнення з органів міліції.

Додатково зазначеним листом позивача проінформовано, що автоматичний перевід до Національної поліції України не передбачається у зв'язку із повною ліквідацією ГУМВС України в Харківській області, а також органів і підрозділів, які йому підпорядковані.

Також як вбачається з наданих представником відповідача копій документів, матеріали особової справи ОСОБА_1 містять довідку за підписом завідувача канцелярії Київського ВП ГУНП в Харківській області, з якої вбачається, згідно обліку журналу заяв та повідомлень громадян, що надійшли поштою до Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області в період з 06.08.2015 по 06.11.2015 заяв щодо звільнення або призначення ОСОБА_1 до лав Національної поліції не надходило.

З копії Рапорту Начальника Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області полковника міліції від 05.11.2015 р., адресованого Начальнику ГУ МВС України в Харківській області генерал-майору міліції ОСОБА_6 вбачається, що в Київському РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області на посаді інспектора СКЗ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області проходить службу майор міліції ОСОБА_1, яка на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею віку 3-х років.

Зазначеним рапортом повідомлено, що 05.11.2015 ОСОБА_1 була письмово проінформована, що для визначення до органів Національної поліції особам, які перебувають у відпустках по догляду за дитиною, необхідно приступити до виконання службових обовязків з 06.11.2015 та подати відповідний рапорт про звільнення з органів міліції.

Особи, які не бажають продовжити службу в Національній поліції, також подають відповідні рапорти (заяви) про звільнення з органів внутрішніх справ через скорочення штатів. На теперішній час майор міліції ОСОБА_1, інспектор СКЗ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області не надала відповідних рапортів, до виконання своїх службових обовязків не приступила. Враховуючи вищевикладене, відповідно до пункту 9 Прикінцевих та перехідних Положень Закону України «Про національну поліцію» прошу Вас звільнити з ОВС України майора міліції ОСОБА_1, інспектора СКЗ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, за пунктом 64 «Г» / через скорочення штатів/ Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України, з 06.11.2015, у звязку з небажанням проходити службу в Національній поліції.

Отже, судом встановлено, що від ОСОБА_1 у термін, визначений Законом України "Про Національну поліцію", заяви про прийом її на службу до поліції не надходило. З рапортом про прийом на службу до поліції вона звернулася лише 10.06.2016, тобто у строк, коли подібні питання не могли бути вирішені згідно з нормою, встановленою п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», про що ОСОБА_1 повідомлено відповідним листом.

Національна поліція України є новоствореним державним органом виконавчої влади та не є правонаступником органів внутрішніх справ, що припинили своє існування з 07.11.2015 р.

Судовим розглядом встановлено, що Головне управління МВС України в Харківській області на теперішній час знаходиться в стадії повної ліквідації. Наказом МВС України в Харківській області від 06.11.2015 № 1388 у ГУМВС України в Харківській області скасовано всі штати та скорочено всі посади.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особі зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, ще передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що відповідно до приписів ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 205, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (61007, АДРЕСА_1), до Головного управління Національної поліції в Харківській області, (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, б. 5), Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, б. 5), (61052, м. Харків, вул. Благовіщенська, б. 30), третя особа: Міністерство внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольца, 10) про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, як передбачено п.15 Перехідних положень КАС України; після початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи - безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 05 липня 2018 року.

Суддя Шляхова О.М.