Справа № 9901/660/18
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 липня 2018 року

м. Київ

справа №9901/660/18

адміністративне провадження №П/9901/660/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Стародуба О.П., вирішуючи питання відкриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання бездіяльності протиправною та зобов?язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду, як суду першої інстанції, із даним позовом, в якому просить:

- визнати неправомірною бездіяльність Вищої ради правосуддя щодо невжиття заходів належної перевірки викладених фактів та обставин ознак дисциплінарного проступку судді Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2;

- зобов?язати Вищу раду правосуддя відкрити дисциплінарне провадження стосовно судді Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2;

- визнати протиправною бездіяльність Вищої ради правосуддя, яка виявилася у ненаданні належної відповіді на запит від 24.06.2016р.;

- зобов'язати Вищу раду правосуддя протягом 15 днів надати відповідно до законодавства обґрунтовану відповідь на запит позивача від 24.06.2016р.

Пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позовних вимог є неналежна, на думку позивача, перевірка відповідачем його скарги (запиту) на дії суддів.

В той же час, з наданих позивачем матеріалів вбачається, що за результатами перевірки скарги (запиту) позивача відповідачем прийняте рішення про залишення її без розгляду та повернуто позивачу як такі, що не відповідають вимогам пунктів 1-3 частини першої статті 44 Закону України "Про вищу раду правосуддя".

Обгрунтування позовних вимог свідчать про фактичну незгоду позивача з прийнятим рішенням, а інших дій чи рішень, пов?язаних з розглядом скарги (запиту) позивача відповідачем не вчинялось.

Відповідно до частини 4 статті 22 КАС України, Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо оскарження, серед іншого, актів, дій чи бездіяльності Вищої ради правосуддя.

Особливості розгляду цієї категорії спорів визначено у статті 266 КАС України.

Конституцією України закріплено, що відповідно до закону в системі правосуддя утворюються органи та установи для забезпечення добору суддів, прокурорів, їх професійної підготовки, оцінювання, розгляду справ щодо їх дисциплінарної відповідальності, фінансового та організаційного забезпечення судів (частина 10 статті 131).

Статус, повноваження, засади організації та порядок діяльності Вищої ради правосуддя стосовно розгляду скарг та здійснення дисциплінарного провадження щодо судді визначаються Конституцією України, законами України "Про Вищу раду правосуддя" (далі - Закон №1798-VIII) та "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон №1402-VIII).

Так, частиною першою статті 107 Закону №1402-VIII визначено, що право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа. Громадяни здійснюють зазначене право особисто або через адвоката, юридичні особи - через адвоката, органи державної влади та органи місцевого самоврядування - через своїх керівників або представників.

Згідно зі статтею 108 Закону №1402-VIII дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя у порядку, визначеному Законом України "Про Вищу раду правосуддя", з урахуванням вимог цього Закону.

За правилами статті 42 Закону №1798-VIII дисциплінарне провадження розпочинається за скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарна скарга), поданою відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", або за ініціативою Дисциплінарної палати чи Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у випадках, визначених законом.

Дисциплінарні провадження щодо суддів здійснюють Дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя.

Дисциплінарне провадження включає: 1) попереднє вивчення та перевірку дисциплінарної скарги; 2) відкриття дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної скарги та ухвалення рішення про притягнення або відмову в притягненні судді до дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарне провадження здійснюється в розумний строк. Строки здійснення дисциплінарного провадження визначаються цим Законом та регламентом Вищої ради правосуддя.

Пунктом 1 частини першої статті 43 Закону №1798-VIII встановлено, що член Дисциплінарної палати, визначений для попередньої перевірки відповідної дисциплінарної скарги (доповідач): вивчає дисциплінарну скаргу і перевіряє її відповідність вимогам закону та наявність підстав для залишення без розгляду дисциплінарної скарги чи відмови у відкритті дисциплінарної справи.

Таким чином, за умови прийняття за результатами попередньої перевірки ухвали про повернення скарг (запитів), дії Вищої ради правосуддя щодо проведення попередньої перевірки не спричиняють виникнення будь-яких юридичних наслідків для особи, яка подала скаргу, та відповідно не можуть бути предметом самостійного адміністративного позову.

При цьому, частиною 4 статті 44 Закону №1798-VIII передбачено, що рішення про повернення дисциплінарної скарги оскарженню не підлягає.

Водночас Законом №1798-VIII передбачено процедуру оскарження рішень, ухвалених Дисциплінарними палатами, яка передбачає можливість такого оскарження суддею, а особою, яка подала скаргу - лише за наявності дозволу Дисциплінарної палати.

Таким чином, захисту адміністративним судом підлягає лише порушене право особи, яка перебуває у публічно-правових правовідносинах з відповідачем, який здійснює у таких правовідносинах щодо позивача владні управлінські функції. Право на оскарження рішення, дій Вищої ради правосуддя, її органів, що здійснюють дисциплінарне провадження, мають лише суб'єкти цього провадження у порядку, передбаченому законом. Громадяни, які не є суб'єктами дисциплінарного провадження щодо суддів, не мають права оскаржувати дії та рішення визначених законом органів за результатами такого провадження.

Частиною третьою статті 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. Водночас, ОСОБА_1 не є суб'єктом дисциплінарного провадження у розумінні зазначених норм законодавства, тобто між ним та Вищою радою правосуддя, якою здійснено попередню перевірку його скарг (запитів) в установленому законодавством порядку, відсутній будь-який спір, який належить до юрисдикції судів.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що крім прийняття рішення про повернення скарг (запитів) позивача Вища рада правосуддя не вчиняла інших дій, не допускала фактів бездіяльності, які б створювали для позивача права та обов'язки і породжували для нього право на захист, і, відповідно, право на звернення до суду з таким позовом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин у відкритті провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись статтями 22, 170, 248, 266 КАС України, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання бездіяльності протиправною та зобов?язання вчинити певні дії.

Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя

О.П. Стародуб