Справа № 647/1688/17
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2018-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2018 р.м.ОдесаСправа № 647/1688/17

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Кириленко М.О.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Джабурія О.В.

суддів: Кравченко К.В. , Вербицька Н. В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 14.02.2018р. по справі № 647/1688/17 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Ковш Максима Володимировича, &?о; 3 особи &?о; ОСОБА_3, про визнання протиправними дії державного реєстратора Милівської сільської ради щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора Милівської сільської ради Ковш М.В., третя особа: ОСОБА_3, про визнання протиправними дії державного реєстратора Милівської сільської ради щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень, в якому, з урахуванням зміни позовних вимог від 08.12.2017 року, просив суд визнати протиправними дії державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Ковш М.В. щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень від 04 липня 2017 року, індексні номера 35974260, 35974710, 35980885, 35975180, 35980546, 35980235, 35978557.

В обґрунтовування свого позову зазначив, що державна реєстрація права власності прав та їх обтяжень від 04 липня 2017 року, індексні номера 35974260, 35974710, 35980885, 35975180, 35980546, 35980235, 35978557 за ОСОБА_3 була проведена відповідачем протиправно, всупереч вимог законодавства. В подальшому право власності ОСОБА_3 на об'єкти нерухомого майна, щодо яких відповідачем прийняті оскаржувані рішення скасовано. Проте скасування здійснено не відповідачем, а за заявою позивача, після задоволення апеляційним судом Херсонської області апеляційної скарги по справі №661/3940/16-ц.

Позивач в судове засідання не з'явився, згідно наданої заяви просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, згідно наданої заяви просив справу розглядати у його відсутність, з поданим позовом не погодився, надав свої письмові заперечення, вказавши на обґрунтованість та законність своїх дій, а тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. У своїх запереченнях на адміністративний позов зазначив, що під час здійснення державної реєстрації права власності на спірне майно законодавчо визначені перешкоди для реєстрації були відсутні, а тому його дії у спірних правовідносинах не суперечать закону.

Третя особа ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, про час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 14 лютого 2018 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державного реєстратора Милівської сільської ради Ковш Максима Володимировича, третя особа: ОСОБА_3, про визнання протиправними дії державного реєстратора Милівської сільської ради щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень - відмовлено.

На вказане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 14 лютого 2018 року повністю і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції неправильно та неповно досліджені докази і встановлені обставини у справі, а також неправильно застосовані норми права.

Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА :

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області по справі № 661/3940/16-ц від 15.03.2017 року встановлено факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, визнано майно об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділено спільне майно подружжя та виділено у власність ОСОБА_3 нерухоме майно.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 07.06.2017 року по справі 661/3940/16-ц (номер провадження 22-ц/791/894/17) апеляційне провадження на заочне рішення Новокаховського міського суду від 15.03.2017 року закрите.

На підставі рішення Новокаховського міського суду Херсонської області по справі № 661/3940/16-ц від 15.03.2017 року, яке містить відмітку про набрання законної сили 07.06.2017 року, державним реєстратором Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Ковш Максимом Володимировичем 04 липня 2017 року прийнято:

рішення (індексний номер 35974260 від 04.07.2017 року 14:40:03) про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на житловий будинок, загальною площею 76,5 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 07);

рішення (індексний номер 35974710 від 04.07.2017 року 14:53:16) про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,0535, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 07);

рішення (індексний номер 35980885 від 04.07.2017 року 17:57:28) про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на будівлю, склад з офісно-побутовими приміщеннями, об'єкт нежитлової нерухомості, яка знаходиться в АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 250);

рішення (індексний номер 35975180 від 04.07.2017 року 15:05:01) про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на житловий будинок, А, загальною площею 42кв.м., житловою площею 31,7 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 250);

рішення (індексний номер 35980546 від 04.07.2017 року 17:40:02) про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,3501 га, яка знаходиться в АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 250);

рішення (індексний номер 35980235 від 04.07.2017 року 17:26:48) про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,25га, яка знаходиться в АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 250);

рішення (індексний номер 35978557 від 04.07.2017 року 16:32:28 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на житловий будинок, об'єкт житлової нерухомості, загальною площею 49,1 кв.м, житловою площею 37,6 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 250).

Крім зазначеного, судом першої інстанції встановлено наступне.

Так, 03.07.2017 року до відділу державної реєстрації Милівської сільської ради звернулася ОСОБА_3 з питанням щодо реєстрації права власності на ряд об'єктів нерухомого майна згідно рішення суду 661/3940/16-ц від 15.03.2017 року, виданого Новокаховським міським судом.

Державним реєстратором вказане рішення було перевірено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в ході перевірки вказане судове рішення було відображене, в реєстрі також містилась ухвала апеляційного суду Херсонської області від 07.06.2017 року про закриття апеляційного провадження, інші ухвали в реєстрі не відображалися.

ОСОБА_3 була надана квитанція на оплату реєстрації.

ОСОБА_3 звернулася до державного реєстратора, надавши квитанції про сплату адміністративного збору, оригінал рішення суду 661/3940/16-ц від 15.03.2017 року, виданого Новокаховським міським судом з відміткою про набрання законної сили та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 07.06.2017 року про закриття апеляційного провадження.

Згідно пред'явленого паспорту та наданих документів до реєстру речових прав були внесені відомості щодо реєстрації речових прав, на підставі внесених відомостей реєстром речових прав сформовано заяву, яка була роздрукована та надана на підпис заявнику.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.182 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952 та Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають: право власності; речові права, похідні від права власності:право користування (сервітут);право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання;право оперативного управління;право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки;право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки;іпотека; право довірчої власності;інші речові права відповідно до закону; право власності на об'єкт незавершеного будівництва; заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

У п. 1 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень вказано, що цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов'язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;

4) під час проведення реєстраційних дій обов'язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує реєстраційні справи у паперовій формі;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до вимог п.6 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень прав державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Згідно до вимог ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Пунктом 7 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

Згідно ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;

12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

Згідно до вимог ст.31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником але згідно перехідних положень Закону № 1666-VIII від 06.10.2016 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Державним реєстратором згідно пред'явленого паспорту та наданих документів до реєстру речових прав були внесені відомості щодо реєстрації речових права, на підставі внесених відомостей реєстром речових права сформовано заяву, яка була роздрукована та надана на підпис заявнику.

В ході реєстрації згідно пошуків в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна державним реєстратором були встановлені діючі заборони на об'єкти зазначені в рішенні суду. Вказані обтяження у відповідності до вимог ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» переносяться не зважаючи на зміну власника і продовжують діяти.

Крім того, згідно до вимог п.1 ч.4 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наявність заборон не є підставою для відмови при реєстрації речових прав на підставі рішення суду.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач при проведенні реєстрації права власності прав та їх обтяжень від 04 липня 2017 року, індексні номера 35974260, 35974710, 35980885, 35975180, 35980546, 35980235, 35978557 за ОСОБА_3 діяв в межах наданих законодавством України повноважень.

Аналізуючи положення чинного законодавства, зважаючи на встановлену судами відсутність підстав для визнання протиправними та скасування рішення, суд вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Разом з цим колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Колегія суддів встановила, що оскаржені дії відповідача законні, але станом на 26 жовтня 2017 року виникли інші обставини, на підставі яких апелянт може змінити реєстрацію права власності спірних об'єктів.

Колегією суддів встановлено, що рішенням апеляційного суду Херсонської області від 26 жовтня 2017 року заочне рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 15 березня 2017 року у справі №661/3940/16-ц в частині позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності подружжя на майно та розподіл майна подружжя - скасовано і ухвалено нове, яким в задоволені цих вимог відмовлено. В решті це ж рішення суду залишено без змін. Зазначене рішення набрало законної сили 26 жовтня 2017 року.

Отже, з огляду на те, що після набрання даним судовим рішенням законної сили, змінились обставини на підставі яких можлива зміна реєстрації спірних об'єктів. У зв'язку із зазначеним, особа, яка, на її думку, вважає, що порушені її цивільні права щодо спірного майна, не позбавлена права подання заяви до реєстраційного органу щодо скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень стосовно спірних об'єктів, зареєстрованого на праві власності за ОСОБА_8, з дотриманням процедури, передбаченої законодавством України в даному конкретному випадку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 14 лютого 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н.В.