Справа № 1414/100/2012
Суддя: Циганок В. Г.
Дата ухвалення: 2012-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 1414/100/2012
Провадження № 2-а/1414/161/2012р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2012 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого по справі - судді Циганок В.Г.,

при секретарі судувого засідання - ОСОБА_2,

за участю позивача- Гайдамачук Л.В.,

представника відповідача- Нешко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про визнання протиправною дій субєкта владних повноважень та зобов'язання зробити перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю громадянам. страждали від Чорнобильської катастрофи,

ВСТАНОВИВ:

27.01.2012 ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати дії відповідача протиправними та зобовязати його провести перерах унок та виплату пенсії відповідно до ст.51 Закону України ,.про статус і соціальний захист громадян , які постраждали від Чорнобильської катастрофи з розрахунку 30 % мінімальної пенсії за віком, яка визначається на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатнісь. з урахуванням проведених виплат, починаючи з 1 1 серпня 2003 року. Крім того вважає,що вона пропустила шестимісячний строк звернення до суду з поважних причин, а тому просить його поновити.

Свої вимоги мотивує тим. що вона є ліквідатором наслідків на Чорнобильській АЕС у 1987 році і є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи другої категорії. Крім того, відповідно до посвідчення серії ААД №776335 позивач є пенсіонером за віком з 11 серпня 2003 року.

Позивач вказала, що призначення додаткової пенсії для Чорнобильців, які віднесені до категорії 2, повинно здійснюватися в розмірі 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що відповідає вимогам ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 редакція стаття 51 Закону була визнана неконституційною. Правові наслідки визнання окремих положень цього закону неконституційними, передбачені у ст.152 Конституції України. Зазначала що вказана норма передбачає, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, які визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, позивач стверджує, що на сьогодні, діє попередня редакція статті Закону, яка передбачає, що призначення додаткової пенсії для Чорнобильців, яких віднесено до категорії 2, здійснюється у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Під час визначення розміру щомісячної додаткової пенсії для чорнобильців, за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Згідно чинного законодавства розмір мінімальної пенсії за віком, визначається за правилами, передбаченими ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акт який би визначив цей розмір або встановив інший розмір, немає. Тому вважає, що с повинен застосувати аналогію закону.

Так, прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить: з 01 січі 2010 року 695 грн., з 01 квітня 2010 року- 706 грн., з 01 липня 2010 року- 709 гри., з ; жовтня 2010 року- 723 грн., з 01 грудня 2010 року- 734 грн., з 01 січня 2011 року- 750 грн.. . 01 квітня 2011 року- 764 грн., з 01 жовтня 2011 року- 784 грн. та з 01 грудня 2011 року- 800 грн.

Позивач вважає, що відповідачем недоплачена їй у повному розмірі пенсі встановлена законодавством України з урахуванням додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як чорнобильцю 2 категорії.

Крім того позивач відмітила, що всі платежі здійснювалися відповідачем у вигляді єдиної суми, а призначення платежу не містило інформації про склад і розмір пенсійні виплат, тому в її розпорядженні не було інформації про те, чи були порушені її права а інтереси. Про порушення своїх прав вона дізналася з листа відповідача від 10.11.2011 року. . тому вважає, що саме з цього часу повинен обчислюватися, встановлений шестимісячні термін для звернення до суду. Проте просить поновити такий строк, якщо суд буде вважати що він пропущений та просила визнати причини поважними через свою юридичну необізнаність.

Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав, зазначені в позовній заяві. Просила визнати дії відповідача протиправними та зробити перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю як потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії та поновити строк звернення до суду.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, наді до суду заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні адміністративного позов Вважає, що позивач пропустила шестимісячний строк звернення до суду, оскільки призначення пенсії позивачу відбулося 11.08.2003р., позивач мала можливість в будь-якій момент звернутися до УПФУ з відповідною заявою та дізнатися про розмір та складові пенсійної виплати, а тому позовні вимоги, що не обхвачуються цим терміном, повинні бути залишені без розгляду.

По суті вимог суду пояснив, що Постановою КМУ від 06.07.2011 року № 745 « Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державної бюджету» та відповідно до Закону України від 14.06.201 1 року № 3491 «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України», встановлено, що особам, я постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплачується у розмірі до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, саме, особи які належать до 2 категорії - у розмірі і 5 відсотків. Додаткова пенсія потерпілим; внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що передбачена ст.49 Закону України 2011р статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 01.10.201 ! р. становить 1 17,60 грн. (784 грн.х 15%). Таким чином розмір пенсійної виплати позивачу встановлено згідно з вимогами законодавства і становить з 01.10.201 1р.- 929,87 гри.. а тому підстав для задоволення вимог позивача немає. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.І ст.9 КАС України, суд, при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України.

На підставі норм ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує прози адміністративного позову.

Статтею 99 КАС України зазначено, що позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами для звернення до адміністративного суду за захистом свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На підставі ст. 100 КАС України адміністративний позов ОСОБА_3 в частині захисну її соціальних прав, передбачених Законом України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи за період з 11.08.2003 року до 27.07.201 1 року ухвалою од від 27.08.2012р. залишений без розгляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в УПФУ в Корабельному районі м.Миколаєва та отримує пенсію за віком з 11.08.2003 року, що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААД №776335, виданого 18.03.2009 року Пенсійним фондом України. Крім цього. ял вбачається із копії посвідчення серії А № 336640, виданого 19.10.1998 року Миколаївською обласною державною адміністрацією, позивачка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році і є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 2.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України «Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року № 796-Х11 та Закон України «Про загальнообов»язкове пенсійне страхування»від 09 липня 2003 року № 1058.

Постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ст.49 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлюються пенсії у вигляді: державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. яка призначається після виникнення права на державну пенсію, і призначається особам, віднесеним до 2,3,4 категорії, у розмірах, встановлених статтею 51 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У відповідності до Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10- рп/2008 редакція статті 51 була визнана неконституційною. Правові наслідки визнання окремих положень закон неконституційним передбачені у ст. 152 Конституції України. Вказана норма передбачає, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, які визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. У відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 06 липня 201 Г року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23 липня 201 І року, встановлено, що у 2011 році норми та положення статей, якими передбачено підвищення до пенсій різним категоріям населення, застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011р. № 20-рп/2011 що; відповідності Конституції України пункту 4 розділу VII „Прикінцеві положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2011 рік підтверджено право Кабінету Міністрів України як державного органу, що має забезпечувати реалізацію встановлені законами України соціальних прав громадян, на визначення механізму реалізації закон України, в т.ч. встановлення порядку та розміру соціальних виплат, виходячи з наявної фінансового ресурсу бюджету. Таке тлумачення положень законів знаходить своє відображення і у рішенні Конституційного Суду України №1-11/2012р. від 25.01.2012р.. . також встановлено, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету Україні.4 відповідно до Конституції та законів України.

Виходячи зі змісту п.7 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону, суд виходить і конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Таким чином, на підставі прийнятого 26.12.2011 року рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2011 виникає юридично обгрунтоване твердження, що при вирішенні справ за адміністративними позовами мають застосовуватися постанови Кабінету Міністрів України, які на час виникнення спірних правовідносин встановили розміри пенсійних виплат зазначеним категоріям громадян.

Постановою КМУ від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» та відповідно до Закон) І України від 14.06.2011 року № 3491 «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України», встановлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до закону у України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплачується у розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, а саме, особи які належать до 2 категорії - у розмірі 15 відсотків.

Управлінням Пенсійного фонду України в Корабельному районі м.Миколаєва позивачці як потерпілій внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії нарахована додаткова пенсія з 01.10.201 1 року в сумі 1 17,60 грн. (прожитковий мінімум 784 грн.х 15%).. що відповідає вимогам чинного законодавства.

Виходячи з того, що позивачка отримує зазначену додаткову пенсію в розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України в постанові від 06.07.2011р. № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» відповідно до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідач правомірно керувався w нормами, якими врегульовані правовідносини щодо цих виплат, тому позовні вимоги не грунтуються на нормах чинного законодавства і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 99, 100, 158-163,167 КАС України, ст.49,51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, постановою Кабінету Міністрів України від від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державною бюджету», Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011р. № 20-рп/2011, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м.Миколаєва про визнання протиправною дій субєкта владних повноважень та зобов'язання зробити перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю громадянам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського адміністративного апеляційного суду протягом десяти днів.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, Якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після розгляду справи апеляційним судом у разі, якщо постанову не буде скасовано.

Суддя: В. Г. Циганок