Справа № 808/824/18
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року о 14 год. 44 хв.Справа № 808/824/18 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Лазаренка М.С.,

за участю секретаря судового засідання Мхитарян К.М.,

за участю:

представника позивача не прибув,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор 2000»

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вектор 2000», звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 26.02.2018 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач за результатами проведеної перевірки дійшов хибних висновків про відсутність реального здійснення господарських операцій позивач з контрагентом ТОВ «Вінс-Трейд», оскільки поставлений товар був фактично отриманий, а за результатом таких операцій у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобовязань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Вінс-Трейд». Крім того, позивач у позовній заяві посилався на те, що контролюючим органом було пропущено граничний термін у 1095 днів протягом якого контролюючий орган мав право визначити позивачу грошове зобовязання по взаємовідносинам з ТОВ «Вінс-Трейд», які відбувались у 2014 році. Позивач вважає, що висновок контролюючого органу про нереальність господарських операцій з вищевказаними контрагентами ґрунтується виключно на припущеннях, що не відповідає вимогам чинного законодавства України. Просить задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, просив розглядати адміністративну справу без його участі.

Відповідно до ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи без участі представника позивача.

Відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що під час проведення перевірки встановлено відсутність фактичного отримання ТОВ «Вектор 2000» товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «Вінс-Трейд». В обґрунтування поданих заперечень представник відповідача вказав на те, що контролюючим органом в ході проведення перевірки було встановлено, що ТОВ «Вінс-Трейд» не має обєктивних можливостей виконати умови господарських операцій з ТОВ «Вектор 2000». Крім того, відповідач посилається на те, що вироком Печерського районного суду міста Києва від 08.04.2015 по справі №757/6766/15-к було встановлено нереальність здійснення господарських операцій ТОВ «Вінс-Трейд». Вказує, що наявність формально оформлених первинних документів не може свідчити про фактичне виконання умов господарських операцій з урахування обставин, які були встановлені в ході проведення перевірки. Також, представник позивача вказував на те, що контролюючим органом дотримано строків для визначення платнику податків грошового зобовязання, які визначенні статтею 102 Податкового кодексу України.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав позицію викладену в письмових поясненнях, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що ТОВ «Вектор 2000» зареєстровано 03.11.2000 Запорізьким міським управлінням юстиції за №0010470, перебуває на обліку в Запорізькій ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області (відділення у Шевченківському районі). У періоді протягом якого проводилась перевірка, відповідно до Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 24.01.2009, індивідуальний податковий номер 01, ТОВ «Вектор 2000» зареєстроване платником податку на додану вартість.

Судом встановлено, що співробітниками ГУ ДФС у Запорізькій області у період з 05.02.2018 по 07.02.2018 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Вектор 2000» з питань дотримання податкового законодавства з податку на прибуток за 2014 рік при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом-постачальником ТОВ «Вінс-Трейд» (), за результатами якої складено акт №84/08-01-14-08/31182876 від 14.02.2018 (далі Акт перевірки).

Відповідно до висновків Акту перевірки встановлено порушення ТОВ «Вектор 2000» підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 на загальну суму 14717 грн., у т.ч. по періодам: 2014 рік на суму 14717 грн.

26 лютого 2018 року контролюючим органом, на підставі висновків Акту перевірки №84/08-01-14-08/31182876 від 14.02.2018, прийнято податкове повідомлення рішення №, яким ТОВ «Вектор 2000» збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 18396,25 грн., у т.ч. за основним платежем 14717,00 грн. та 3679,25 грн. за штрафними санкціями.

Вважаючи прийняте ГУ ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення рішення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 КАС України відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки акту перевірки, для вирішення позовних вимог суд вважає необхідним дослідити обґрунтованість таких висновків, які базуються на твердженні контролюючого органу про відсутність реального здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Вінс-Трейд».

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України (тут і в подальшому в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 14.1.231 пунктом 14.1 статті 14 Податкового кодексу України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України (в редакції чинній на момент вчинення господарських операцій з ТОВ «Вінс-Трейд») обєктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно пп.135.5.4 п.135.5 ст.135 ПК України інші доходи включають: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З матеріалів справи судом встановлено, що 19 вересня 2014 року між продавцем ТОВ «Вінс-Трейд» та покупцем ТОВ «Вектор 2000» укладено договір №19914, відповідно до умов якого продавець зобовязується поставити у власність покупця вогнетривку продукцію відповідно виставлених рахунків, які є невідємною частиною даного Договору (п.1.1, а.с.19).

Відповідно до пункту 3.2 Договору, продукція, обумовлена у специфікаціях, повинна супроводжуватись наступними документами в оригіналі: рахунок, видаткова накладна, податкова накладна.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що передача виробів відбувається зі складу, зазначеного продавцем після перерахунку передоплати від покупця, автотранспортом покупця на протязі строку, зазначеного в рахунку по якому проведена передоплата.

Відповідно до наданих до матеріалів адміністративної справи видаткових накладних від 29.09.2017 №ВИ-092924 та від 06.11.2014 №ВИ-110618 позивачем у ТОВ «Вінс-Трейд» придбавалась продукція: камінь пальника, наконечник КОМП 12х1,5х165, трубка КОМП 4х0,8 (2-кан), трубка КОМП 2х0,7 (а.с.17).

На підтвердження здійснення оплати за поставлені матеріальні цінності до матеріалів адміністративної справи надано виписку по рахунку ТОВ «Вектор 2000» в ПАТ «Мотор-Банк» (а.с.18).

Також, на підтвердження здійснення господарських взаємовідносин з ТОВ «Вінс-Трейд» до матеріалів адміністративної справи надано податкові накладні від 29.09.2014 №566 та від 06.11.2014 №108 (а.с.83-84).

Інших документів на щодо здійснення господарських між ТОВ «Вектор 2000» та ТОВ «Вінс-Трейд» до матеріалів адміністративної справи не надано.

Разом з тим, суд не приймає надані позивачем первинні документи, як на підтвердження реальності здійснення господарських операцій з ТОВ «Вінс-Трейд», з огляду на наступне.

Частиною 6 статті 78 КАС України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що уповноваженою особою на здійснення спірних господарських операції від імені ТОВ «Вінс-Трейд» виступав громадянин ОСОБА_2, яким і було підписано первинні документи від імені ТОВ «Вінс-Трейд», які містяться в матеріалах адміністративної справи.

Так, судом встановлено, що 08 квітня 2015 року вироком Печерського районного суду міста Києва по справі №757/6766/15-к, яким затверджено угоду від 25 лютого 2015 року між прокурором прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 205 КК України, ч. 1 ст. 358 КК України, та призначено покарання: за ч.1 ст.205 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 8500 гривень; за ч.1 ст.358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що вирок Печерського районного суду міста Києва від 08.04.2015 по справі №757/6766/15-к набрав законної сили 12.05.2015.

У вироку Печерського районного суду міста Києва від 08.04.2015 по справі №757/6766/15-к судом було встановлено наступні обставини:

«…згідно висунутого обвинувачення, ОСОБА_4 у вересні 2014 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, підробив документи ТОВ «Вінс Трейд» ( ) з метою їх використання іншими особами.

Так, для досягнення злочинної мети ОСОБА_4 передав невстановленій слідством особі копію свого паспорту громадянина України та копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, необхідні для складання статутних та реєстраційних документів підприємства, при цьому достовірно знаючи, що будь-яких коштів статутного фонду підприємства він не вносить, і, як засновник підприємства, не буде займатися підприємницькою діяльністю.

У вересні 2014 року ОСОБА_4, знаходячись в приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_5, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, підписав від імені засновника нову редакцію статуту ТОВ «Вінс-Трейд», в який вніс завідомо неправдиві відомості, а саме в пункти 3.1 3.2 щодо мети та цілей створення ТОВ «Вінс-Трейд», в п.1.7 щодо місця фактичного знаходження ТОВ «Вінс-трейд» за адресою м. Київ, вул. Басейна, 9, оф.3, а також в пункти 5.1 та 5.2 щодо створення ОСОБА_4 статутного капіталу підприємства в розмірі 100 грн., що в кожному із пунктів не відповідало дійсності.

Вказаний статут ТОВ «Вінс-Трейд» був переданий до Печерської районної у м. Києві державної адміністрації за адресою м. Київ, вул. Суворова, 15 для проведення державної реєстрації підприємства.

Підроблення ОСОБА_4 офіційних документів ТОВ «Вінс-Трейд» дало змогу невстановленій слідством особі здійснювати незаконну діяльність, користуватися печаткою підприємства, прикриваючись фактом державної реєстрації вказаного товариства.

Крім того, ОСОБА_4 в офісному приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_5 підписав договір купівлі продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Вінс-Трейд» б/н від 11.09.2014 щодо нібито придбання частки в статутному капіталі ТОВ «Вінс-Трейд» в розмірі 50 % у ОСОБА_6 без наміру зайняття підприємницькою діяльністю та підписав договір купівлі продажу частки у статутному (складеному капіталі) ТОВ «Вінс-Трейд» б/н від 11.09.2014 щодо нібито придбання частки в статутному капіталі ТОВ «Вінс-Трейд» в розмірі 50 % у громадянки ОСОБА_7 без наміру зайняття підприємницькою діяльністю .

Також ОСОБА_4, не маючи на меті здійснення підприємницької діяльності, підписав нову редакцію статуту ТОВ «Вінс-Трейд» та Протокол № 2 від 11.09.2014 загальних зборів учасників ТОВ «Вінс-Трейд», згідно якого ввійшов в склад засновників ТОВ «Вінс-Трейд» та призначив себе на посаду директора вказаного підприємства і нібито вніс до статутного капіталу 100 грн., які становлять 100% статутного капіталу підприємства, чим вчинив дії, направлені на створення фіктивного підприємства ТОВ «Вінс-Трейд».

За таких обставин, суд дійшов висновку, що первинні документи виписані від імені ТОВ «Вінс-Трейд» та підписані ОСОБА_4, не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, навіть за наявності у таких документах всіх формальних реквізитів, що передбаченні чинним законодавством України.

Суд зазначає, що статус фіктивного, нелегального підприємства ТОВ «Вінс-Трейд» несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, а тому господарські операції такого підприємства не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Зазначена позиція суду узгоджується з практикою Верховного Суду України, яка була викладена в постановах від 05.03.2012 у справі №21-421а11, від 12.01.2016 №21-3705а15, від 26.01.2016 №21-4781а15. Вказана правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 року (справа №2а-7075/12/2670), що враховується відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.

Також, суд вказує і на те, що матеріали адміністративної справи не містять документів на підтвердження фактичного отримання товару позивачем від ТОВ «Вінс-Трейд», зокрема відсутні подорожні листи (товарно-транспортні накладні), довіреності на отримання товару, тощо, щоб в свою чергу могло надати змогу переконатися у фактичному отриманні товарів саме від ТОВ «Вінс-Трейд».

Щодо твердження позивача про пропуск контролюючим органом строку для визначення грошового зобовязання, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно пп.49.18.6 п.49.18 ст.48 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на прибуток для податкової декларації, яка розраховується наростаючим підсумком за рік, - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Отже, оскільки граничним строком подання позивачем податкової декларації з податку на прибуток за 2014 рік було 01 березня 2015 року, то відповідно контролюючий орган мав право визначити позивачу суму грошового зобовязання у строк до 01.03.2018, що свідчить про дотримання контролюючим органом строків визначення грошового зобовязання платнику податків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність у ТОВ «Вектор 2000» правових підстав на формування показників бухгалтерської та податкової звітності по первинних документах виписаних від імені ТОВ «Вінс-Трейд».

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення рішення ГУ ДФС у Запорізькій області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, що свідчить про відсутність підстав для скасування оскаржуваного податкового повідомлення рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор 2000».

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор 2000» (69120, АДРЕСА_1) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення,а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 09.07.2018.

Суддя М.С. Лазаренко