Справа № 821/91/18
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/91/18

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Бойка А.В., Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року (м. Херсон, дата складання повного тексту рішення - 23.02.2018р.) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

15.01.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ НП в Херсонській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні йому одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності, згідно з п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про національну поліцію»;

- зобов'язати ГУ НП в Херсонській області призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу в разі втрати працездатності, відповідно до п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно та без вмотивованих на те підстав, відмовлено йому у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі. Визнано протиправною відмову ГУ НП у Херсонській області у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності, згідно з п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію». Зобов'язано ГУ НП у Херсонській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі втрати працездатності, відповідно до п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію».

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник ГУ НП в Херсонській області 21.03.2018 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14.02.2018 року та прийняти нову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

13.06.2018 року до суду апеляційної інстанції представник позивача надав клопотання про розгляд даної справи в порядку письмового провадження.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю - доповідача, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач -ОСОБА_1 з вересня 2007 року до 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 року - в ГУ НП в Херсонській області.

Наказом ГУ НП в Херсонській області від 17.05.2017 року №127-о/с капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу). Підставою для видання вказаного наказу стало свідоцтво про хворобу від 12.04.2017 року №120-р/нс, відповідно до якого, захворювання позивача пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, він непридатний до військової служби зі зняттям з військового обліку.

25.04.2017 року згідно виписки з акту огляду МСЕК до довідки серії 12ААА №288662, ОСОБА_1 встановлено III групу інвалідності за захворюванням, яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Також, довідкою МСЕК серія 10ААА №004653 від 25.04.2017 року позивачу встановлено ступень втрати професійної працездатності в розмірі 50% у зв'язку із захворюванням,яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

05.10.2017 року позивач звернувся до ГУ НП в Херсонській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням йому III групи інвалідності.

Однак, ГУ НП в Херсонській області своїм листом від 04.12.2017 року №1157/04/10-2017 відмовила позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги та повідомило останнього, що у зв'язку з тим, що згідно пп.4 п.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», термін визначення інвалідності становить 6 (шість) місяців після звільнення, в той час як ОСОБА_1 набув статус інвалідності до моменту звільнення.

Не погоджуюсь з такими діями та рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, з неправомірності дій відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII .

Так, як слідує зі змісту приписів пп.4 ч.1 ст.97 Закону «Про Національну поліцію» (в редакції на час звернення позивача за призначенням одноразової грошової допомоги), одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, зокрема, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Як передбачено ч.2 ст.97 вказаного Закону №580-VIII, порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року №4 затверджено «Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського», який безпосередньо визначає механізм оформлення та виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейських центрального органу управління поліції, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України, поліцейських в т.ч. слухачів та курсантів вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, поліцейських, відряджених до інших органів державної влади, установ, організацій.

Згідно із пп.2 п.1 розділу ІІ цього Порядку №4, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності - є дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

А відповідно до змісту п.1 розділу ІІ вказаного Порядку, формування пакета документів для призначення та виплати ОГД у органах поліції, навчальних закладах здійснюється підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці (СДНОП) органів поліції та навчальних закладів, а також фахівцями військово-лікарської комісії (ВЛК).

СДНОП визначають обставини настання події та відповідають за правильність кваліфікації нещасних випадків, які призвели до втрати працездатності, згідно із законодавством України.

ВЛК відповідають за перевірку матеріалів на відповідність діагнозу, за яким установлено втрату працездатності, переліку хвороб, отриманих під час проходження служби, згідно із законодавством України.

Підрозділи кадрового забезпечення відповідають за достовірність інформації про періоди служби даним з особової справи та правильність визначення випадків для виплати грошової допомоги, згідно із законодавством України.

Фінансові підрозділи відповідають за правильність обчислення та перерахування до установ банку ОГД згідно з реквізитами, зазначеними в заяві (рапорті) особою, яка має право на цю виплату, згідно із законодавством України. Керівники органів поліції, навчальних закладів відповідають за правильність призначення сум ОГД, згідно із законодавством України.

Так, як вбачається з матеріалів справи, відмовляючи позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги у зв'язку з призначенням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах національної поліції, відповідач виходив з того, що інвалідність була встановлена позивачу до моменту його звільнення з лав Національної поліції.

Разом з тим, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає таку позицію відповідача необґрунтованою та не заснованою на законі і відповідно, критично ставиться до цих тверджень, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи та відомостей довідки до акта МСЕК видно, що позивачу було вставлено 3 групу інвалідності з 25.04.2017.

При цьому, із матеріалів справи вбачається, що позивача було звільнено з ГУ НП в Херсонській області саме через хворобу.

Тобто, останнім місцем служби позивача, як поліцейського, є Головне управління Національної поліції в Херсонській області, а його захворювання було пов'язано виключно з проходженням ним служби в поліції.

При цьому слід зазначити, що дані обставини сторонами фактично не заперечуються.

Як вже зазначалось вище, відповідно до ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання.

Так, в редакції станом на день встановлення позивачу інвалідності внаслідок захворювання, яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, редакція п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» мала наступний зміст: «Одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті».

Отже, враховуючи вищевказані норми діючого законодавства, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає, що позивач, в даному випадку, мав і має право на отримання допомоги, оскільки його інвалідність виникла внаслідок захворювання, яке було пов'язано з проходженням служби в поліції.

Також, судова колегія одночасно вважає за необхідне зазначити, що відповідачем невірно тлумачиться зміст п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що вказана у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Отже, в зв'язку із викладеним, судова колегія дійшла аналогічного, що і суд 1-ї інстанції, висновку про те, що саме з 25.04.2017 у позивача і виникло право на отримання одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням йому 3-ї групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов'язаного із проходженням служби в поліції, в зв'язку із чим, права позивача дійсно підлягають захисту, а позовні вимоги - задоволенню.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Херсонській області - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 18.06.2018р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: А.В. Бойко

О.В. Єщенко