Справа № 569/9916/18
Суддя: Харечко С. П.
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/9916/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі - Левчук Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта Солтис Сергія Михайловича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд скасувати постанову від 17 травня 2018 року винесену Інспектором Рівненського РВП Рівненського ВГП ГУНП в Рівненській області Солтис Сергієм Михайловичем серії НК№809212 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу 340 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постанова є незаконною, а дії інспектора при її винесені є протиправними з огляду на наступне. Позивач є водієм маршрутного таксі. Працівник поліції його не зупинив а наздогнав. Коли підійшов не представився, а заявив, що буде складати протокол, оскільки на передньому склі автобуса наявна тріщина, що є грубим порушенням ПДР. Коли оглянули скло то жодних порушень не виявили. Однак, інспектор повідомив, що все-одно складе протокол. Далі інспектор запропонував сплатити штраф, погрожував забрати автобус на штраф майданчик. На прохання позивача протокол працівники поліції не склали, проте надали аркуш для пояснень. Взявши документи не роз'яснили жодних прав, при цьому наполягали поставити підпис, що такі права були зачитані. У письмових поясненнях позивач вказав, що жодних порушень не вчиняв. Але працівник поліції зазначив це в постанові. Крім цього у інспектора не було жодних юридичних підстав виносити постанову, так як ч.1 ст. 121 КУпАП не передбачено заборони експлуатації і накладення стягнення за пошкодження вітрового скла.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву в якій просить позов задовільнити, справу розглянути у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить рекомендоване повідомлення про виклик його до суду.

У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, розгляд справи здійснювався відповідно до положень ч.4 ст. 229 КАС УКраїни.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 травня 2018 року, Інспектором Рівненського РВП Рівненського ВГП ГУНП в Рівненській області Солтис Сергієм Михайловичем було винесено постанову серії НК№809212 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу 340 гривень. В постанові вказано, що водій маршрутного таксі керував транспортним засобом Mersedes-Benz номерний знак НОМЕР_1 17.05.2018 року, близько 16 години 20 хвилин на а/д Городище-Рівне-Староконстянтинів 138 км. розбите лобове скло (тріщина в зоні склоочисників), чим порушив вимоги ч.1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, ДСТУ 3649 : 2010 Національний стандарт України «Колісні транспортні засоби», «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», затверджені наказом Держспоживстандарту України від 28.12.2010 року № 630.

Відповідно до ст. 1 ДСТУ 3649 : 2010 цей стандарт поширюють на колісні транспортні засоби (надалі - КТЗ), в тому числі і на КТЗ категорії М, до яких відносяться самохідні КТЗ (автомобілі або автомобільні транспортні засоби), що мають не менше ніж чотири колеса і призначені для перевезення пасажирів (легкові автомобілі, мікроавтобуси, автобуси, тролейбуси).

Однак, зазначений стандарт застосовують виключно при технічному огляді колісного транспортного засобу для здійснення контролю технічного стану КТЗ на відповідність вимогам ДСТУ 3649 під час проведення державного технічного огляду колісного транспортного засобу.

Нормами статті 35 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-ХІІ від 30.06.1993 року передбачено проведення обов'язкового технічного контролю транспортних засобів.

Порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Обов'язковий технічний контроль транспортних засобів здійснюють суб'єкти проведення обов'язкового технічного контролю, які мають на правах власності або користування обладнання, що дає змогу перевіряти технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища.

В той же час, в частині другій статті 35 цього Закону визначено, що легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років не підлягають обов'язковому технічному контролю.

Відповідно до положень цієї статті обов'язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов'язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб'єкт проведення обов'язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов'язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Технічний опис та зразок протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу затверджує Кабінет Міністрів України.

В положеннях статті 37 Закону України «Про дорожній рух» визначенні підстави для заборони експлуатації транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи в частині постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 809212, де зазначена суть порушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме порушення водієм правил керування транспортним засобом.

Згідно ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення, порушення водієм правил керування транспортним засобом полягає в керуванні водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово - зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Перелік технічних несправностей, при яких забороняється експлуатація транспортного засобу наведений у розділі 31 Правил дорожнього руху України, а саме «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання».

Однак, в цьому переліку відсутня така несправність, як тріщина на лобовому склі, тобто Правилами дорожнього руху не забороняється експлуатувати транспортний засіб в цьому випадку.

Відповідачем не надано доказів того, що наявність тріщини в районі роботи склоочисників не відповідає вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, а також, що саме з вказаною технічною несправністю відповідно до встановлених правил забороняється експлуатація транспортного засобу.

Крім того, в оскарженій постанові конкретно не зазначено, яким саме вимогам ДСТУ 3649 та ПДР не відповідає технічний стан автомобіля під керуванням ОСОБА_1, зміст постанови не містить конкретного розміру трищіни скла.

Виходячи з цього, експлуатація ОСОБА_1 транспортного засобу, який не відповідає вимогам ДСТУ, не можуть нести наслідки, передбачені ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, суть адміністративного правопорушення, зазначена в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 809212 не відповідає об'єктивній стороні правопорушення.

Відповідно до ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В даному випадку, інспектором, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність своїх дій, щодо вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху, які передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови серії НК№809212 від 17.05.2018 року щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись 2, 6, 77, 241-246, 250, 255, 2 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта Солтис Сергія Михайловича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 809212 від 17 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП у виді штрафу 680 гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач: ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1 ідент. код НОМЕР_2.

Відповідач: інспектор Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області, адреса м. Рівне. вул Петра Могили, 41

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлено 03.07.2018 року.

Суддя С.П.Харечко