Справа № 820/3578/18
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 р. № 820/3578/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Мельникова Р.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Харківспецакумулятор" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Харківспецакумулятор" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати бездіяльність Державної фіскальної служби протиправною та зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних днем її подання податкову накладну №90 від 24.11.2017 р. на суму ПДВ 4738,50 грн., постачальник - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Харківспецакумулятор", покупець - Акціонерна компанія "Харківобленерго".

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що рішенням комісії ДФС № 455542/40420983 від 21.12.2017 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної №90 від 24.11.2017 року. Вказане рішення було оскаржено позивачем до ДФС України, проте станом на дату звернення до суду з даним позовом рішення по скарзі позивачем не було отримано, як і не була зареєстрована податкова накладна №90 від 24.11.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних. На думку позивача, відповідно до положень п.56.23 ст. 56 Податкового кодексу України скарга позивача на рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №90 від 24.11.2017 року була задоволена 23.02.2018 року, у зв'язку з тією обставиною, що рішення по скарзі не було надіслано підприємству позивача. З огляду на не здійснення відповідачем реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, на думку позивача відповідачем вчинено протиправну бездіяльність, що порушує права позивача. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 11.05.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві проти заявленого позову заперечував та зазначив, що з наданих документів неможливо ідентифікувати та підтвердити проведення господарської операції, а неподання таких пояснень / копій документів може стати причиною для прийняття Комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Також представником позивача до суду надано відповідь на відзив, зі змісту якої вбачається, що, на думку позивача, відповідачем не надано обґрунтованих та чітких пояснень стосовно заявлених позивачем позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду представником позивача подано заяву, в якій останній просить суд розгляд справи проводити без участі представника позивача, а також вказано, що позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Харківспецакумулятор", код ЄДРПОУ - 40420983, пройшло процедуру державної реєстрації та набуло статусу суб'єкта господарювання, перебуває на обліку у Східній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області та зареєстровано за юридичною/податковою адресою: 61124, Харківська обл., м. Харків, вул. Сидоренківська, буд.54.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що ТОВ "Торговий дім Харківспецакумулятор" було виписано на користь Акціонерна компанія "Харківобленерго" податкову накладну №90 від 24.11.2017 щодо операції з постачання на адресу вказаного контрагента товарів загальною вартістю 28431,00 грн., вт.ч. ПДВ 4738,50 грн. (а.с.7).

У адміністративному позові представником позивача вказано, що засобами телекомунікаційного зв'язку через Єдине вікно подання електронної звітності ДФС України підприємство позивача надіслало податкову накладну №90 від 24.11.2017 року.

Відповідно до квитанції № від 12.12.2017 року реєстрація податкової накладної була зупинена. Також у квитанції вказано, що ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.6 критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання, обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 8506 (а.с. 8).

Суд зазначає, що відповідно до п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з приписами п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

При цьому, відповідно до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 74.3 статті 74 Податкового кодексу України передбачено, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" № 1246 від 29.12.2010, податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних № 1246 від 29.12.2010, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних № 1246 від 29.12.2010, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Водночас, пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, , в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

З наданих представником позивача під час судового розгляду справи пояснень встановлено, що 15.12.2017 р. ТОВ "Торговий дім Харківспецакумулятор" було направлено на адресу відповідача повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинена та вказано пояснення стосовно того, що 12.12.2017 р. була зупинено реєстрація ПН №90 від 24.11.2017 року на продаж товару, надано копії документів закупленого товару для підтвердження господарської операції (а.с. 9).

З наданих представником позивача пояснень встановлено, що позивачем було надано до відповідача копії документів, а саме: рахунок на оплату, видаткові накладні, довіреність, платіжні доручення на оплату товару, та інші необхідні документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операцій по податковій накладній №90 від 24.11.2017 року.

Рішенням комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 455542/40420983 від 21.12.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної №90 від 24.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.10).

З наявної в матеріалах справи копії рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 455542/40420983 від 21.12.2017 року, вбачається, що відповідно до підпункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 розділу V Податкового кодексу України прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому, на підставу прийняття вказаного рішення зазначено надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивачем 12.02.2018 року було подано до Державної фіскальної служби України скаргу на рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 455542/40420983 від 21.12.2017 року із доручення документів на її обґрунтування (а.с.12-16). Вказану скаргу було прийнято відповідачем 12.02.2018 року, про що свідчить відбиток печатки відповідача із зазначенням вхідного номеру.

Представником позивача у наданій до суду відповіді на відзив вказано, що відповідно до п.п. 13, 16, 18 Порядку розгляду скарг на рішення комісії Державної фіскальної служби про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2017 р. № 485, який діяв під час розгляду скарги позивача за результатами розгляду скарги комісія з питань розгляду скарг приймає одне з таких рішень: задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії ДФС; залишає скаргу без задоволення та рішення комісії ДФС без змін. Якщо вмотивоване рішення щодо скарги не надсилається платнику податку протягом строку, визначеного пунктом 56.23 статті 56 Кодексу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податку з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку. Задоволення скарги є підставою для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних/розрахунків коригування, зазначених у скарзі, з урахуванням вимог пункту 200-1.3 статті 200 Кодексу.

Суд зазначає, що з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивачем з метою подальшої реалізації в рамках господарської діяльності направлено до контрагента ТОВ «Космодром» замовлення №1580 на придбання товару та 14.11.2017 року позивачу постачальником ТОВ «Космодром» виставлено рахунок на оплату №КМ00-001580 від 14.11.2017 року на оплату товару CR14250BL-VBR Елемент живлення літієвий особливого застосування у кількості 125 шт. на суму 5770,00 грн., ER14250-AX Елемент живлення літієвий особливого застосування у кількості 100 шт. на суму 4257,00 грн., CR2032 Елемент живлення стандартний у кількості 50 шт. на суму 225,00 грн., CR2032-VBY2 Елемент живлення стандартний у кількості 50 шт. на суму 375,00 грн., CR2450-VAY3 Елемент живлення стандартний у кількості 35 шт. на суму 481,25 грн.

Матеріали справи свідчать, що позивачем оплачено поставлений товар 27.11.2017 року відповідно до платіжного доручення №563.

В подальшому, позивачем було отримано товар відповідно до рахунку на оплату №КМ00-001580 від 14.11.2017 року на підставі видаткової накладної №76758 від 30.11.2017 року.

При цьому, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що придбаний позивачем у ТОВ «Космодром» товар позивачем було реалізовано на користь Акціонерна компанія «Харківобленерго», на підтвердження чого до суду надано копії платіжного доручення №178912090 від 24.11.2017 року про оплату товару, видаткової накладної №641 від 30.11.2017 року, довіреності 001/17/1765 від 30.11.2017 року, акту приймання-передачі товару до рахунку №678 від 14.11.2017 року.

Суд зазначає. що відповідно до підпунктів "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів;

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Як встановлено судом під час розгляду справи та не спростовано відповідачем, позивачем разом із поясненнями було надано документи для підтвердження господарської операції.

При цьому, суд зазначає, що відповідачем не надано доказів неподання позивачем таких доказів, а відтак останні були предметом аналізу комісії Державної фіскальної служби України при прийнятті нею оскаржуваного у даній справі рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, проте безпідставно не були враховані.

Відповідно до квитанції № від 12.12.2017 року реєстрація податкової накладної була зупинена. Також у квитанції вказано, що ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.6 критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання, обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 8506, що спростовано дослідженими судом первинними документами щодо господарських операцій позивача з його контрагентами та об'єктивно пояснюється видом діяльності позивача щодо оптової торгівлі іншими машинами й устаткуванням.

Також, суд зазначає, що абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" № 190 від 29.03.2017 встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" № 190 від 29.03.2017 передбачено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Суд зазначає, що в супереч вище викладеним нормам, рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації не містить в собі чіткої підстави для відмови у реєстрації податкової накладної. Крім того, в рішенні не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Також суд зазначає, що відповідно до положень п.16 Порядку розгляду скарг на рішення комісії Державної фіскальної служби про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 04.07.2017 року № 485, якщо вмотивоване рішення щодо скарги не надсилається платнику податку протягом строку, визначеному п.56.23 ст.56 ПК України така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податку з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку. Пунктом 56.23. ст.56 ПК України визначено десятиденний строк для розгляду скарг платника податків на рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Під час судового розгляду справи відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження прийняття та направлення на адресу позивача рішень, прийнятих за результатами розгляду скарг, у строки визначені ст. 56 ПК України та відповідної реєстрації податкових накладних, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача про визнання бездіяльності відповідача протиправною щодо не реєстрації податкової накладної є такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно частини позовних вимог, в яких позивач просить суд зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних днем її подання податкову накладну №90 від 24.11.2017 р. на суму ПДВ 4738,50 грн., постачальник - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Харківспецакумулятор", покупець - Акціонерна компанія "Харківобленерго" суд зазначає наступне.

Як випливає зі змісту п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, з метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

В свою чергу визнання протиправним неприйняття податкової накладної для реєстрації тягне настання наслідків, передбачених п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України. Отже, податкова накладна вважається зареєстрованою протягом того операційного дня, коли вона була надіслана платником податків для реєстрації.

Згідно листа Вищого адміністративного суду України від 24.10.2013 №1486/12/13-13, резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність неприйняття податкової накладної для реєстрації, повинна містити висновок про визнання протиправним неприйняття податкової накладної для реєстрації, а також зазначення того, що податкову накладну потрібно вважати прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку (із зазначенням дати).

Зважаючи на викладене, резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність неприйняття податкової накладної для реєстрації повинна містити висновок про визнання протиправним неприйняття податкової накладної для реєстрації, а також зазначення того, що податкову накладну потрібно вважати зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку (із зазначенням дати).

Вказана позиція викладена також у постанові Вищого адміністративного суду України від 27.07.2015 у справі № К/800/54056/13.

З огляду на викладене, суд вважає, що для належного захисту прав платника податків належним є зазначення дати, з якої податкова накладна вважаються прийнятою та отриманою органом державної податкової служби.

Приймаючи до уваги, що податкова накладна №90 від 24.11.2017 фактично подана та отримана Державною фіскальною службою України 12.12.2017 року, суд визнає податкову накладну такою, що подана у день її фактичного отримання, а саме 12.12.2017.

Відповідно до положень ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Харківспецакумулятор" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Харківспецакумулятор" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби щодо не реєстрації податкової накладної №90 від 24.11.2017 р.

Вважати податкову накладну №90 від 24.11.2017 року на суму ПДВ 4738,50 грн., постачальник - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Харківспецакумулятор", покупець - Акціонерна компанія "Харківобленерго", прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних датою (операційним днем), коли вона була надіслана засобами телекомунікаційного зв`язку для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: 12.12.2017 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Харківспецакумулятор" (пров. Каплунівський, 14, м. Харків, 61002, код ЄДРПОУ - 40420983) сплачену суму судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ - 39292197).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення в порядку письмового провадження виготовлено 04 липня 2018 року.

Суддя Мельников Р.В.