Справа № 817/1510/17
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 817/1510/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"02" липня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря Круглій В.В.,

сторін та їх представників: пред. відповідача Шеремет В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від "31" січня 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправною та скасування вимоги , -

суддя в 1-й інстанції - Махаринець Д.Є. ,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м.Рівне ,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,-

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулась позивач ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Головного Управління Державної фіскальної служби у Рівненській області ( далі по тексту ГУ ДФС України). З урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 05.12.2017 року просила визнати протиправним та скасувати прийняті Головним управлінням ДФС у Рівненській області податкові повідомлення - рішення форми «Ф» від 23.06.2017 року №196348-13, № 196349-13, №196354-13, № 196351-13, № 196352-13, № 196353-13.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено визнано протиправним та скасовано:

-податкову вимогу №6032-17 від 27.09.2017року;

- податкові повідомлення - рішення форми «Ф» від 23.06.2017 року №196348-13, № 196349-13, №196354-13, № 196351-13, № 196352-13, № 196353-13.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області (, адреса, вул.Відінська, 12, м.Рівне, 33023) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса АДРЕСА_1) 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідачем правомірно визначено позивачу грошові зобов'язання за платежем -податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за період 2016року на підставі пп.2.3 п.2 рішення Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 01.02.2016року та інформаційних даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за 2016рік.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу у якому зазначає, що в порушення ст.4 та п.12.3.4 п.12.3 ст.12 ПК рішення про встановлення місцевих податків повинно бути прийнято та оприлюднено до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлених місцевих податків. В іншому випадку норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

З матеріалів справи та пояснень відповідача вбачається, що 23.06.2017року Головним управлінням ДФС у Рівненській області винесено податкові повідомлення - рішення форми «Ф» від 23.06.2017 року №196348-13, № 196349-13, №196354-13, № 196351-13, № 196352-13, № 196353-13 про визначення позивачу грошового зобов'язання за платежем - податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за період 2016року та податкову вимогу №6032-17 від 27.09.2017року про необхідність погашення вказаної суми податкового боргу.

Підставою для винесення названих податкових повідомлень - рішень слугував пп.2.3 п.2 рішення Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 01.02.2016року про встановлення податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки на території Зорянської сільської ради до складу якої входить с.Голишів на період 2016року та інформаційних даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за 2016рік відповідно до яких у власності позивача перебувають житлові та нежитлові будівлі на території с.Голишів площею, що перевищує законодавчо допустимий розмір на який названий податок не нараховується.

Позивачем не заперечуються обставини з приводу перебування у її власності житлових та нежитлових будівель на території с.Голишів (що відноситься до Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області) площею, що перевищує законодавчо допустимий розмір на який названий податок не нараховується.

Досліджуючи доводи апеляційної скарги стосовно правомірності винесених податкових повідомлень - рішень колегією суддів встановлено таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 10 Податкового Кодексу України (в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин - 2016рік, надалі по тексту постанови іменовано- ПК УКраїни) податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки належить до складу місцевих податків, встановлення яких належить до повноважень місцевої ради.

При цьому, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки не є податком, що віднесений до переліку обов'язкових податків, які встановлюються на всій території України незалежно від прийняття рішення органами місцевого самоврядування.

Підпунктом 4.1.9. п. 4.1 ст. 4 ПК України закріплено основні принципи на яких базується податкове законодавство, серед яких принцип стабільності. Суть зазначеного принципу полягає в тому, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (п.12.3.4. п.12.3 ст. 12 ПК України).

Згідно п.п. 266.1.1. п. 266.1, п.п 266.6.1 пункту 266.6 ст. 266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України, передбачено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в розумінні ст. 266 ПК України та інформаційних даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за 2016рік, позивач відноситься до переліку осіб - платників податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Однак, справляння такого податку на території певно визначеної сільської ради відноситься до повноважень місцевих рад. Рішення про встановлення такого податку повинно бути офіційно оприлюднено відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період).

Натомість, з матеріалів справи слідує, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Зорянської сільської ради, Рівненського району, Рівненської області запроваджено рішенням від 01.02.2016року.

Запровадження та справляння названого податку на період 2016року рішенням сільської ради від цього ж року суперечить положенням підпункту 4.1.9. п. 4.1 ст. 4 та п.12.3.4. п.12.3 ст. 12 ПК України.

Відтак, враховуючи приписи другого речення п.12.3.4. п.12.3 ст. 12 ПК України справляння такого податку у разі прийняття рішення після 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків норми такого рішення застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Отож, вказане рішення від 01.02.2016року стосовно встановлення та справляння на території Зорянської сільської ради податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом, тобто з 2017року.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність визначення позивачу оскаржуваними податковими повідомленнями -рішеннями грошового зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2016року, а як наслідок є також протиправною вимога про сплату названого податкового боргу.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головне управління Державної фіскальної служби у Рівненській області залишити без задоволення, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від "31" січня 2018 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повне судове рішення складено "03" липня 2018 р.