Справа № 813/1138/18
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2018-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/4126/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

представника позивача Галько Р. В.,

представника третьої особи Тимощука О. І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року про відкриття загального позовного провадження (ухвала постановлена у м. Львові суддею Гулик А. Г.) в адміністративній справі № 813/1138/18 за позовом ОСОБА_4 до Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5, про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, про визнання протиправними та скасування рішень.

Позивачка просила визнати недійсним рішення Смолинської сільської ради № 377 від 21 грудня 2017 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4;

визнати недійсним рішення Смолинської сільської ради № 378 від 21 грудня 2017 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_3

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року позовну заяву ОСОБА_4 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалу судді суду першої інстанції в частині порушення правил підсудності оскаржив ОСОБА_3, подавши на неї апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки Смолинська сільська рада, приймаючи рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, не здійснювала владних управлінських функцій. Прийняті відповідачем рішення, про скасування яких просить позивачка, є ненормативними актами органу місцевого самоврядування. Скасування таких актів не породжують наслідків для орендаря чи власника земельної ділянки. Захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку фізичною чи юридичною особою має вирішуватися за нормами цивільного судочинства.

Апелянт просить скасувати ухвалу судді від 12 квітня 2018 року про відкриття загального позовного провадження та закрити провадження у справі.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який апеляційну скаргу підтримав, представника позивачки, який просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення судді суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Суддя суду першої інстанції, приймаючи ухвалу про відкриття загального позовного провадження від 12 квітня 2018 року, прийшов до висновку, що позовна заява ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 160, ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком судді суду першої інстанції, при цьому враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 7 цієї ж статті суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою чи службовою особою, іншим суб'єктом при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що для передачі у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності (в тому числі і для ведення особистого селянського господарства) зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявою для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, за результатами розгляду якої визначені в статті 118 Земельного кодексу України органи приймають одне з відповідних рішень.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання недійсними рішень Смолинської сільської ради № 377 від 21 грудня 2017 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4 та № 378 від 21 грудня 2017 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_3

Взявши до уваги обставини справи, характер та зміст спірних правовідносин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що Смолинська сільська рада, приймаючи рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність безпосередньо здійснювала владні управлінські функції, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України, а тому правомірність прийняття таких рішень може бути предметом судового розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Такий спір підсудний окружному суду.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суддя суду першої інстанції не порушив правил підсудності, а тому ухвала про відкриття загального позовного провадження в адміністративній справі є правомірною та такою, що винесена відповідно до норм чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року про відкриття загального позовного провадження в адміністративній справі № 813/1138/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді А. І. Рибачук
Д. М. Старунський
Повний текст постанови виготовлений 06.07.2018.