Справа № 813/5024/17
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №813/5024/17

09 липня 2018 року

м. Львів, вул. Чоловського, буд. 2

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лунь З.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

громадянин ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 13.11.2017 про скасування посвідки на тимчасове проживання на території України серії ТР №179393, терміном дії до 20.04.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач при прийнятті оскарженого рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання на території України, не застосував Порядок оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 № 251, що призвело до прийняття протиправного рішення.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою суду від 15.01.2018 провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/12994/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Інтернешнл» до Київського міського центру зайнятості про визнання протиправним та скасування наказу центру зайнятості від 12.09.2017 року №176 «Про прийняття рішення щодо анулювання дозволів на застосування праці іноземців».

Ухвалою суду від 18.05.2018 поновлено провадження у справі.

Позивач явку представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце його проведення. Подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце його проведення. Клопотань про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_1 ОСОБА_2 01.01.1962р.н., користуючись багаторазовою візою типу D, строком перебування 90 днів, дійсною до 25.07.2017, прибув в Україну на запрошення ТзОВ «ОСОБА_3 Інтернешнл» для працевлаштування у вказаному підприємстві, що підтверджується копією паспорта та який знаходиться в матеріалах справах (а.с.12).

Наказом (розпорядженням) №6-2-00003339 від 24.05.2017 ТзОВ «ОСОБА_3 Інтернешнл» громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 прийнято на роботу на підприємство з 25.05.2017 (а.с.13).

Позивача документовано посвідкою на тимчасове проживання серії ТР №179393 виданою 22.06.2017, терміном дії до 20.04.2018 (а.с.14).

13.11.2017 рішенням головного спеціаліста відділу з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та ОБГ ГУ ДМС у Львівській області скасовано посвідку на тимчасове проживання на території України серії ТР №179393 виданою 22.06.2017, терміном дії до 20.04.2018, громадянину ОСОБА_1 ОСОБА_2, 01.01.1962р.н., (а.с.10).

Не погоджуючись з діями відповідача при прийнятті рішення від 13.11.2017 про скасування посвідки на тимчасове проживання на території України, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

При вирішенні спору по суті суд виходить з такого.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, а також порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України, визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» № 3773-VI від 22.09.2011 (далі Закон України № 3773-VI).

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України №3773-VI іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.

Згідно ч.3 ст.5 Закону України №3773-VI іноземці та особи без громадянства, зазначені у ч.ч. 4 - 15 та ч.18 ст. 4 вказаного Закону, отримують посвідку на тимчасове проживання.

Відповідно до ч.4 ст.5 Закону України №3773-VI підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому ч.4 ст. 4 вказаного Закону, є заява іноземця або особи без громадянства, дійсний поліс медичного страхування, дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства (крім іноземців та осіб без громадянства, які згідно із законодавством України мають право на працевлаштування без отримання такого дозволу) та зобовязання роботодавця повідомити центральні органи виконавчої влади, що забезпечують реалізацію державної політики у сферах міграції, зайнятості населення та трудової міграції про дострокове розірвання чи припинення трудового договору (контракту) з таким іноземцем або особою без громадянства.

Пунктом 1 ч.1 ст. 5 Закону України №3773-VI встановлено, що строк дії посвідки на тимчасове проживання для відповідних категорій іноземців та осіб без громадянства становить у випадку, визначеному ч. 4 ст. 4 зазначеного Закону, - строк дії дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства.

Постановою Кабінету Міністрів України № 251 від 28.03.2012 затверджено Порядок оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, яким визначається механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання.

Пунктом 19 вказаного Порядку встановлено, що посвідка на тимчасове проживання скасовується територіальним органом або підрозділом ДМС, який її видав, у разі:

1) отримання від органу Національної поліції, іншого органу виконавчої влади, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інформації про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів;

2) отримання вмотивованого клопотання приймаючої сторони про скасування посвідки (у тому числі в разі звільнення іноземця та особи без громадянства із займаної посади) або припинення діяльності приймаючої сторони - юридичної особи;

3) коли іноземця та особу без громадянства засуджено в Україні до позбавлення волі;

4) коли дії іноземця та особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоровю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні;

5) коли уповноваженим органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця та особи без громадянства або їх примусове видворення за межі України;

6) інших випадках, передбачених законами.

Рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання приймається начальником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником протягом пяти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для скасування посвідки.

Згідно з п.21 Порядку, іноземець та особа без громадянства протягом місяця з дня отримання копії рішення про відмову у видачі посвідки або скасування посвідки на тимчасове проживання має право на його оскарження шляхом звернення до ДМС або суду. Оскарження такого рішення зупиняє його виконання.

Суд встановив, що підставою для скасування посвідки на тимчасове проживання громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 стало повідомлення Київського міського центру зайнятості від 13.09.2017 № 13-9425, про прийняття наказу Центру зайнятості від 12.09.2017 №176, яким анульовано дозвіл на застосування праці іноземців, зокрема дозвіл на громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 (а.с.22-25).

Пунктом 19 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання не передбачено такої підстави для скасування посвідки на тимчасове проживання на території України, як повідомлення з центру зайнятості про анулювання дозволів на застосування праці іноземців.

Також крім цього, судом встановлено, що спірне рішення прийнято головним спеціалістом відділу з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, а не начальником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником, як зазначено в Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання.

Суд враховує те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.02.2018 у справі №826/12994/17 позов ТзОВ «ОСОБА_3 Інтернешнл» до Київського міського центру зайнятості про визнання протиправним і скасування наказу від 12.09.2017 №176 «Про прийняття рішення щодо анулювання дозволів на застосування праці іноземців» задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано наказ від 12.09.2017 №176 «Про прийняття рішення щодо анулювання дозволів на застосування праці іноземців». Рішення набрало законної сили 23.03.2018.

Відповідно до ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 13.11.2017 про скасування посвідки на тимчасове проживання на території України серії ТР №179393, терміном дії до 20.04.2018 прийнято безпідставно, всупереч ст. 24 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та за відсутності підстав, визначених п.19 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином сплачений позивачем судовий збір у сумі 640,00грн. підлягає стягненню з Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 13.11.2017 про скасування посвідки на тимчасове проживання на території України серії ТР №179393 терміном дії до 20.04.2018, громадянину ОСОБА_1 ОСОБА_2, 01.01.1962р.н.

Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (місцезнаходження: 79005, м.Львів, вул.Руданського, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань 640 (шістсот сорок)грн. 00 коп. сплаченого судового збору на користь громадянини ОСОБА_1 ОСОБА_2 (місце проживання: 79069, м.Львів, вул.Т.Шевченка, 317 «Н», реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Лунь З.І.