Справа № 820/4235/17
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Панченко О.В.

26 червня 2018 р. Справа № 820/4235/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року по справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В с т а н о в и л а:

18.09.2017 року позивач Головне управління ДФС у Харківській області (подалі - ГУ ДФС у Харківській області , контролюючий орган) звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ФО-П ОСОБА_1.) податковий борг у розмірі 459234,84 грн, посилаючись на наявні податкові повідомлення-рішення контролюючого органу: від 04.07.2016 року № (основний платіж у розмірі 282365,76 грн, штрафні санкції у сумі 170 грн); від 04.07.2016 року № (штрафні санкції у розмірі 70591,44 грн); від 04.07.2016 року № (пеня у розмірі 106107,64 грн), заборгованість за якими позивачем не погашена.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ФО-П ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник податків в Київській об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області та має заборгованість перед бюджетом зі сплати податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 459234,84 грн. Наведені обставини свідчать про невиконання відповідачем свого податкового обов'язку щодо сплати податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України (подалі - ПК України).

Заперечення проти позову ГУ ДФС у Харківській від ФО-П ОСОБА_1 не надійшли.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2017 року (постанова складена 18.10.2017 року) у задоволенні позову ФО-П ОСОБА_1 відмовлено.

Суд зазначив, що доказів оплати відповідачем спірної суми заборгованості або виконання обов'язку по оплаті в інший спосіб матеріали справи не містять.

За таких обставин, вимога суб'єкта владних повноважень про стягнення податкового боргу визнається судом обґрунтованою, оскільки, податковий обов'язок в повному обсязі відповідач не виконав, утворена внаслідок цього сума заборгованості відповідає визначенню податкового боргу згідно з п. 14.1.175 ст. 14 ПК України.

У апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалене у справі судове рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, а саме: п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права щодо надання оцінки доказам у справі, та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Доводи відповідача зводяться до того, що висновки податкового органу про збільшення її майнового стану чи приросту її активів є безпідставними, так як вона не отримувала дохід, який підлягає оподаткуванню, тому і не повинна декларувати його та подавати податкову декларацію.

Відзив відповідача на апеляційну скаргу не надходив, що не є перешкодою для її розгляду.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 2 ст. 313 КАС України).

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

У судовому процесі встановлено, що згідно даних картки особового рахунку відповідача як платника податків /а.с. 10, 12, 15-16/ за нею рахується податковий борг у загальній сумі 459234,84 грн., який складається із сум податкових зобов'язань, визначених відповідачу податковими повідомленнями-рішеннями: від 04.07.2016 року № (основний платіж у розмірі 282365,76 грн); від 04.07.2016 року № (штрафні санкції у сумі 170,00 грн); від 04.07.2016 року № (штрафні санкції у розмірі 70591,44 грн); від 04.07.2016 року № ( пеня у розмірі 106107,64 грн) /а.с. 13, 14-15/.

При цьому, податковий борг із орендної плати за землю за лютий-липень 2016 року на загальну суму 256166,04 грн., який був самостійно визначений позивачем у податковій декларації з плати за землю (земельного податку та/або орендної плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік був сплачений відповідачем, однак ДПІ перенаправила ці суми на погашення заборгованості за минулі періоди: вересень - грудень 2012 року, жовтень - грудень 2013 року, січень - квітень 2014 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2018 року по справі № 820/5795/17, у задоволенні позову ФО-П ОСОБА_1 про скасування податкових повідомлень-рішень Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 04.07.2016 року: № за формою «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування: 11010500 на 282365,76 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 170, 00 грн.; № за формою «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування: 11010500 за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 70591,44 грн. та скасування податкової вимоги № 3563-17 від 19.08.2016 року Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, - відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 19.03.2018 року /а.с. 81-88/.

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

За визначенням підпункту 14.1.175 ПК України (ПК, у редакції, чинній на час виникнення відносин, з приводу прав і обов'язків у яких виник спір) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно ст. 54.1 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 ст. 16 цього Кодексу встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Контролюючі органи мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1 ст. 20 ПК).

Абзацом 1 пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів зазначає, що контролюючим органом вживались заходи щодо погашення платником податкового боргу шляхом надіслання податкової вимоги від № 3563-17 від 19.08.2016 року /а.с. 11/.

Відповідно до пункту 87.9 ст. 87 ПК, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно з пунктом 95.1 ст. 95 ПК контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 цієї статті).

Відповідно до абзацу 1 пункту 95.3 стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Пунктом 95.2 цієї статті встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно пункту 95.4 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням тієї обставини, що заходи по погашенню відповідачем податкового боргу не призвели до його погашення, доказів про сплату податкового боргу відповідачем під час вирішення справи судам першої та апеляційної інстанції не надано, а також того, що спірні податкові повідомлення-рішення та податкова вимога визнані у судовому порядку правомірними, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість вимог ГУ ДФС у Харківській області та стягнення з відповідача спірної суми податкової заборгованості.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Наведене вище узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.06.2018 року по справі № 822/3648/17 (К/9901/48672/18).

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанцій не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційна скарга ФО-П ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року слід залишити без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення &?я; &gр; суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 316 КАС України).

Підстави, передбачені ст. 139 КАС України, для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року, - без змін.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) А.П. Бенедик Л.О. Донець
Постанова у повному обсязі буде складена і підписана 06 липня 2018 року.