Справа № 809/253/18
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/3157/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року про повернення позовної заяви в частині позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до голови Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області Білінського Петра Степановича про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

суддя (судді) в суді першої інстанції - Остапюк С.В.,

час ухвалення рішення - не вказано,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення - не вказано,

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до голови Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області Білінського Петра Степановича, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність щодо надання необгрунтованих відповідей від 30 січня 2018 року на питання 1-2 звернення від 24 липня 2017 року; визнати протиправною бездіяльність щодо ненадання відповідей на питання 3-8, 10-12 звернення від 24 липня 2017 року; зобов'язати об'єктивно та всебічно перевірити звернення позивача від 24 липня 2017 року та надати вмотивовану відповідь на поставлені питання 1-8, 10-12 відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян»; визнати дії в стосунку надання відповіді від 30 січня 2018 року на звернення від 24 липня 2017 року такими, що порушують права та інтереси позивача.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання адміністративного позову до голови Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області Білінського Петра Степановича в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання 30 січня 2018 року відповідей на питання 3-8, 10-12 звернення від 24 липня 2017 року; зобов'язання надати відповідь на питання 1-8, 10-12 звернення від 24 липня 2017 року; визнання дій щодо надання відповіді 30 січня 2018 року на звернення від 24 липня 2017 року таким, що порушують права та інтереси, та позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог до голови Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області Білінського Петра Степановича про визнання протиправною бездіяльності щодо надання 30 січня 2018 року необґрунтованих відповідей на питання 1, 2 звернення від 24 липня 2017 року повернуто позивачу.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач вимоги ухвали від 13 лютого 2018 року про залишення позовної заяви без руху в частині позовних вимог до голови Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області Білінського Петра Степановича про визнання протиправною бездіяльності щодо надання 30 січня 2018 року необґрунтованих відповідей на питання 1, 2 звернення від 24 липня 2017 року, у встановлений судом строк, не виконав та не усунув недоліки позовної заяви, а тому позовну заяву у вищевказаній частині позовних вимог слід повернути позивачу.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції, звільняючи позивача від сплати судового збору на підставі поданого клопотання доданого до позовної заяви та визнаючи незадовільним матеріальне становище позивача та його неспроможність сплатити судовий збір за подання позову про визнання бездіяльності державного чиновника протиправною, повинен був звільнити позивача від сплати судового збору повністю, оскільки факт визнання судом першої інстанції незадовільного матеріального становища повинен поширюватися не на окремі позовні вимоги, а в цілому на всі вимоги.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що оскаржувана ухвала винесена без порушень матеріального та процесуального права, а доводи позивача про звільнення від сплати судового збору є необгрунтованими.

У разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу без повідомлення учасників справи( в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів(п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання адміністративного позову до голови Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області Білінського Петра Степановича в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання 30 січня 2018 року відповідей на питання 3-8, 10-12 звернення від 24 липня 2017 року; зобов'язання надати відповідь на питання 1-8, 10-12 звернення від 24 липня 2017 року; визнання дій щодо надання відповіді 30 січня 2018 року на звернення від 24 липня 2017 року таким, що порушують права та інтереси. Позовну заяву ОСОБА_1 до голови Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області Білінського Петра Степановича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - залишено без руху і надано позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом зазначення: власного реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номеру і серії паспорта громадянина України, власного номеру засобу зв'язку, власної адреси електронної пошти - за наявності, реєстраційного номера облікової картки платника податків відповідача за його наявності або його номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номер засобу зв'язку, адресу електронної пошти відповідача. Позовну заяву ОСОБА_1 до голови Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області Білінського Петра Степановича в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо надання 30 січня 2018 року необґрунтованих відповідей на питання 1, 2 звернення від 24 липня 2017 року - залишено без руху і надано позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом долучення документу про сплату судового збору в розмірі встановленому статтею 4 Закону України "Про судовий збір" в сумі 704, 80 гривень або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону(а.с.34-37).

У встановлений ухвалою суду від 13 лютого 2018 року десятиденний строк позивач не усунув недоліків позовної заяви в частині позовних вимог до голови Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області Білінського Петра Степановича про визнання протиправною бездіяльність щодо надання 30 січня 2018 року необґрунтованих відповідей на питання 1, 2 звернення від 24 липня 2017 року.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог до голови Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області Білінського Петра Степановича про визнання протиправною бездіяльність щодо надання 30 січня 2018 року необґрунтованих відповідей на питання 1, 2 звернення від 24 липня 2017 року повернуто позивачу.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивач у встановлений судом строк, не виконав вимоги ухвали суду першої інстанції від 13 лютого 2018 року та не усунув недоліки позовної заяви.

Однак, колегія суддів не погоджується з обґрунтованістю висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Вимоги, що пред'являються до змісту позовної заяви, чітко визначені у ст. 160 КАС України, відповідно до якої у позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб'єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Також позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб, а також документ про сплату судового збору, всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) та інші.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Таким чином, якщо позивач не дотримав якоїсь із вимог до позовної заяви і відсутність певної інформації не дає можливості суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі та виконати обов'язок з повідомлення про це осіб, які беруть участь у справі, суд залишає позовну заяву без руху і пропонує позивачеві виправити виявлені недоліки.

При вирішенні питання про відкриття провадження в адміністративній справі суду необхідно визначитися з такими питаннями: які саме права, свободи чи інтереси позивача порушені, в чому саме вони полягають і якими саме рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень вони порушені; чи належать спірні правовідносини до публічно-правових; чи не підлягають порушені права чи інтереси фізичної або юридичної особи захисту в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Характерною помилкою застосування ст. 160, 161 КАС України є формальний підхід до цих норм, у зв'язку з чим позовні заяви безпідставно залишаються без руху та повертаються.

Частиною 1 ст. 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Також, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вказаними нормами встановлено можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку, а їх положення спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугують гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

При цьому, клопотання про звільнення від сплати судового збору має бути обґрунтованим, а наведені обставини, що перешкоджають сплаті судового збору, підтверджені належними доказами.

При вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору суд також враховує, що відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ 4.ХІ. 1950), Рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R. (81) 7, прийнятої Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практики Європейського суду з прав людини, під час застосування цієї Конвенції, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Крім того, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава - учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

Залишення позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

З матеріалів справи слідує, що ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 160, 161 КАС України, а також ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання адміністративного позову в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання 30 січня 2018 року відповідей на питання 3-8, 10-12 звернення від 24 липня 2017 року; зобов'язання надати відповідь на питання 1-8, 10-12 звернення від 24 липня 2017 року; визнання дій щодо надання відповіді 30 січня 2018 року на звернення від 24 липня 2017 року таким, що порушують права та інтереси. Позивачу надано строк, протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків та запропоновано усунути недоліки позовної заяви шляхом: зазначення власного реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номеру і серії паспорта громадянина України; власного номеру засобу зв'язку; власної адреси електронної пошти - за наявності; реєстраційного номера облікової картки платника податків відповідача за його наявності або його номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу); відомі номер засобу зв'язку, адресу електронної пошти відповідача; а також подання до суду документу про сплату судового збору в розмірі встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 704,80 грн. або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

28 лютого 2018 року від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків в якій зазначено всі вищевказані реквізити, а щодо сплати судового збору в частині позовних вимог, то позивач просить звільнити його від сплати судового збору за подання адміністративного позову в цій частині та надано довідку про відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України від 14 лютого 2018 року, як підтвердження відсутності коштів та неможливості сплатити судовий збір. Крім цього, до позовної заяви позивачем додано довідки про відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України від 12 серпня 2016 року, 23 листопада 2016 року, 12 січня 2017 року, 28 лютого 2017 року, 05 квітня 2017 року, 03 серпня 2017 року, 10 серпня 2017 року, 10 листопада 2017 року 24 листопада 2017 року та 05 січня 2018 року.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначене клопотання позивача проігнорував та прийняв ухвалу про повернення позовної заяви, вважаючи, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 13 лютого 2018 року про залишення позовної заяви без руху та в установлений судом 10-ти денний строк з моменту отримання ухвали не усунено недоліків позовної заяви.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки судом першої інстанції не розглянуто клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору в частині позовних вимог, а позивач, звертаючись до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, надав відповідні документи, що підтверджують викладені ним обставини, які перешкоджають сплаті судового збору та неможливість позивача сплатити судовий збір. Щодо інших недоліків, колегія суддів вважає, що позивач у наданий строк їх усунув.

Таким чином, суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам, що призвело до ухвалення передчасного судового рішення.

Крім цього, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання адміністративного позову в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання 30 січня 2018 року відповідей на питання 3-8, 10-12 звернення від 24 липня 2017 року; зобов'язання надати відповідь на питання 1-8, 10-12 звернення від 24 липня 2017 року; визнання дій щодо надання відповіді 30 січня 2018 року на звернення від 24 липня 2017 року таким, що порушують права та інтереси. Тобто, суд першої інстанції, визнавши незадовільне матеріальне становище позивача та його неспроможність сплатити судовий збір за подання позовної заяви в частині позовних вимог звільнив його від сплати судового збору. В той же час, в решті позовних вимог прийшов до суперечливого та передчасного висновку про відсутність таких підстав. Більше того, клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, яке було подане на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, взагалі не було розглянуто судом першої інстанції та залишилось не вирішеним.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо надання 30 січня 2018 року необґрунтованих відповідей на питання 1, 2 звернення від 24 липня 2017 року є передчасним, оскільки відсутні підстави для повернення позовної заяви з наведених в ухвалі про повернення позовної заяви підстав.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, оскільки спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 312, ст. 320, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року про повернення позовної заяви в частині позовних вимог у справі № 809/253/18 - скасувати та направити справу до Івано-Франківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді В. Я. Качмар
О. І. Мікула