Справа № 822/937/18
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/937/18

Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

04 липня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Красилівський машинобудівний завод" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області до публічного акціонерного товариства "Красилівський машинобудівний завод" про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2018 року Старокостянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (далі Старокостянтиніське ОУПФУ) звернулося до суду з адміністративним позовом до публічного акціонерного товариства "Красилівський машинобудівний завод" (далі ПАТ "Красилівський машинобудівний завод"), в якому просило стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 1 в сумі 54730,49 грн. (за листопад 2017-січень 2018) та за Списком №2 в сумі 84099,06 грн. ( за грудень 2017-січень 2018) на загальну суму 138830 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обгрунтуванні апеляційної скарги зокрема зазначено, що відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах не віднесено до складу внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а отже фінансування видатків Пенсійного фонду, в тому числі і витрат на виплати будь-яких пенсій, інакше ніж через Державний бюджет неможливе та прямо суперечитиме ст.95 Конституції України.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ПАТ "Красилівський машинобудівний завод" зареєстроване як юридична особа, код ЄДРПОУ - 14310394.

На підприємстві відповідача виконуються роботи з особливо шкідливими та важкими умовами праці за Списками № 1, 2 виробництв, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ПАТ "Красилівський машинобудівний завод" зобов'язане відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Позивачем проведено та направлено відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "а"; "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на загальну суму 138830 грн.

Однак вказані кошти ПАТ "Красилівський машинобудівний завод" не сплачені, що слугувало підставою для звернення Управлінням до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керуючись положеннями Законів України "Про пенсійне забезпечення" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком незалежно від останнього місця роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з пунктом 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV (далі за текстом - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування фактичних витрат з виплати та доставки пенсій врегульовано Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі за текстом - Інструкція), відповідно до пункту 6 якої відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій (пункт 6.4 Інструкції).

Як передбачено пунктом 6.8 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

За правилами пункту 6.10 Інструкції відшкодування сум і фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду України за місцем його реєстрації.

Аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що органом пенсійного фонду правомірно направлено ПАТ "Красилівський машинобудівний завод" розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "а"; "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком № 1 в сумі 54730,49 грн. (за листопад 2017-січень 2018) та за Списком №2 в сумі 84099,06 грн. ( за грудень 2017-січень 2018).

Аналогічні правові висновки щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах вже висловлені Верховним Судом України Зокрема, у постанові від 30 червня 2015 року (справа № 21-171а15) суд сформулював таке праворозуміння: аналіз положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV у контексті положень статті 14 Закону № 1788-ХІІ дає підстави для висновку про те, що із набранням чинності Законом № 1058-IV (з 01 січня 2004 року) витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII особам, які були зайняті на роботах за списком № 1, покриваються підприємствами та організаціями. Обов'язок підприємств та організацій з відшкодування понесених ПФУ після 01 січня 2004 року витрат на виплату і доставку зазначених пенсій не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Така правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 21 червня 2018 року у справі №819/2573/15 (адміністративне провадження №К/9901/11778/18).

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем правомірно визначались суми для відшкодування відповідачем фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з листопада 2017 по січень 2018.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Красилівський машинобудівний завод" залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.