Справа № 339/391/17
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 рокуЛьвів№ 876/3341/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Калуського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2017 року, ухвалене суддею Головенко О.С. у м.Болехів Івано-Франківської області в порядку письмового провадження, повний текст якого складений 27 грудня 2017 року, у справі №339/391/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Калуського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов"язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2017 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача - Калуського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, у якому просив визнати дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії з врахуванням 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж роботи 20 років протиправними та зобов'язати провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, починаючи з 22 травня 2017 року.

Рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Калуського об»єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до ч. 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов'язано Калуське об»єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, починаючи з 01 жовтня 2017 року провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до ч. 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позивач має право вибору виду пенсійного забезпечення. Це право не було враховано відповідачем при перерахунку пенсії, внаслідок чого збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи відбулося зі стажу понад 35 років, тоді як статтею 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлена інша межа - після 20 років стажу.

Враховуючи викладене, відмова у збільшенні пенсії позивача на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років порушує його права, встановлені статтею 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом з тим, при визначенні періоду часу, з якого позовні вимоги підлягають задоволенню, суд врахував, що із заявою про обрання умов пенсійного забезпечення згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також про перерахунок пенсії, позивач звернувся до пенсійного органу лише 13.10.2017, відтак із врахуванням ч.ч.3,4 ст.45 Закону України №1058-IV право на перерахунок пенсії у позивача виникло, починаючи з 01.10.2017.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи та віднесений до 2 категорії, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. серії НОМЕР_1 від 25.12.1992, виданим Івано-Франківською ОДА (а.с.3).

ОСОБА_1 з 15.12.2006 виплачується пенсія за віком на загальних підставах згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" . Його трудовий стаж становить 41 рік 1 місяць 15 днів, в тому числі 22 дні, які зараховані 1:3 за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 14.05.1986 по 05.06.1986.

13.10.2017 позивач звернувся до відповідача щодо перерахунку розміру пенсії відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте Калуське об"єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області листом №424/0-15 від 25.10.2017 відмовило позивачу у такому перерахунку, мотивуючи відмову тим, що оскільки у заявника відсутнє право на призначення державної пенсії відповідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відсутні правові підстави для перерахунку пенсії згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_1, вважаючи відмову відповідача у перерахунку пенсії відповідно до ч.2 ст.56 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправною, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Так, відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1% мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Разом з тим, відповідно до ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Тобто даною нормою особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені як загальними законами з питань пенсійного забезпечення, так і спеціальним законом, який визначає їх статус, зокрема, пільги щодо пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування»і цього Закону.

Відповідно до ст. 71 даного Закону дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

При цьому, слід зауважити, що порядок перерахунку пенсій цим Законом не визначений, в зв»язку з чим колегія суддів вважає можливим відповідно до ч. 6 ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України застосувати при розгляді даної справи аналогію закону.

Так, ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абз. 2 ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове пенсійне страхування», згідно з яким за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1% визначеної законом її розрахункової величини.

Водночас для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена, як зазначено вище, в ч. 2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цією нормою стаж роботи.

Колегія суддів враховує, що п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов»язкове пенсійне страхування» визначено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та, зокрема, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», їй призначається одна пенсія за її вибором.

Згідно із ч. 2.ст. ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищення до пенсії за понад встановлений мінімальний стаж роботи, має пільговий характер власне щодо тривалості трудового стажу та величини, з якої проводиться розрахунок.

Відповідно до частини другої статті 56 Закону № 796-XII право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку.

У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в частині другій статті 56 Закону № 796-ХІІ.

Аналогічна правова позиція також була висловлена Верховним Судом у постанові від 14 березня 2018 року (справа №316/1863/16-а), а відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного суду.

Як слідує з матеріалів справи пенсія ОСОБА_1 була призначена із застосування пільги щодо зниження пенсійного віку, передбаченої ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто позивач отримує пенсію, призначену відповідно до норм цього Закону.

13.10 2017 ОСОБА_1 звертався до відповідача із заявою про обрання умов, норм та порядку пенсійного забезпечення відповідно до норм вказаного Закону, в тому числі проведення перерахунку пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 цього Закону.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відмова Калуського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області в нарахуванні та виплаті пенсії відповідно до ч.2 ст.56 зазначеного Закону є протиправною, оскільки особам, яким призначена пенсія на підставі цього Закону, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії, зокрема 20 років для чоловіків, шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за кожен рік.

Водночас при визначенні дати, з якої слід позивачу провести перерахунок та виплату пенсії судом враховано порядок переведення з одного виду пенсії на інший, встановлений Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Так, відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, враховуючи дату звернення ОСОБА_1 до органу пенсійного фонду із заявою про обрання умов пенсійного забезпечення згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсія підлягає перерахунку, починаючи з 01 жовтня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Калуського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2017 року у справі № 339/391/17- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. О. Большакова
В. Я. Макарик
Постанова складена в повному обсязі 02.07.2018.