Справа № 803/379/18
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2018-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/4642/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Попка Я.С., Сеника Р.П.

з участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фермерського господарства «Аміла» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року, ухвалене суддею Денисюком Р.С. в місті Луцьк у справі № 803/379/18 за позовом фермерського господарства «Аміла» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 09.02.2018 року №,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить суд визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.02.2018 року № .

На підтвердження позовних вимог позивач покликається на те, що ФГ «Аміла» 11.01.2018 року о 12 год. 39 хв. відправило засобами електронного зв'язку до ДФС України податкову накладну № 26/1 від 31.12.2017 року, однак, квитанції про прийняття або неприйняття вищевказаної податкової накладної на реєстрацію підприємству органом ДФС протягом операційного дня - 11.01.2018 року направлено не було, а тому позивач був переконаний, що податкова накладна зареєстрована у ЄРПН цього ж дня відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), з дотриманням граничних термінів реєстрації податкових накладних.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, його оскаржив позивач, фермерське господарство «Аміла», подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт ФГ «Аміла» покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та виходить з мотивів аналогічних тим, які наведені в позовній заяві.

Позиція відповідача зводиться до того, що за даними ІС «Архів Електронної Звітності» підсистеми «Журнал прийому» по ФГ «Аміла» відсутня інформація щодо спроби реєстрації в ЄРПН 11.01.2018 року податкової накладної № 26/1 від 31.12.2017 року. Вказану податкову накладну зареєстровано 17.01.2018 року, підтвердженням реєстрації є квитанція № 1 від 17.01.2018 року, про що зазначено в акті перевірки.

Відтак, відповідач вважає, що платником податків порушено термін реєстрації податкової накладної № 26/1 від 31.12.2017 року на 2 дні, в результаті чого контролюючим органом правомірно застосовано штрафні санкції на загальну суму 6 284,60 грн.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ГУ ДФС у Волинській області 18.01.2017 року була проведена камеральна перевірка ФГ «Аміла» щодо недотримання граничних строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якої складено акт № 1041/03-20-12-06/30958957.

Перевіркою встановлено порушення позивачем пункту 201. 10 статті 201 ПК України в частині несвоєчасної реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: податкова накладна № 26/1 від 31.12.2017 року зареєстрована в ЄРПН 17.01.2018 року.

На підставі акта перевірки ГУ ДФС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.02.2018 року № , згідно з яким, за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 62 846,02 грн., застосовано штраф в розмірі 10%, що становить 6 284,60 грн.

До податкового повідомлення-рішення надано розрахунок штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН ФГ «Аміла», де вказано, що податкова накладна № 26/1 від 31.12.2017 року, фактично зареєстрована - 17.01.2018 року, кількість днів порушення строків реєстрації - 2, сума ПДВ - 64 846,02 грн., розмір штрафу - 10%, сума штрафу 6 284,60 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції, вірно встановивши правовідносин, що відповідають обставинам справи, виходив з того, що позивачем не надано належних доказів надіслання та отримання податковим органом податкової накладної № 26/1 від 31.12.2017 року в строк, встановлений Податковим кодексом України.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду з огляду на наступні обставини.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, належним та допустимим доказом реєстрації податкової накладної є квитанція в якій фіксується дата та час надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до цього ж пункту статті 200 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр).

Відповідно до пунктів 11-15 Порядку № 1246 після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки податкової накладної.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Апеляційним судом встановлено те, що позивачем при здійсненні операції купівлі-продажу з ПП «Торговий дім «Салют» складено податкову накладну № 26/1 від 31.12.2017 року на суму ПДВ 62 846,02 грн.

Позивач в позовній заяві зазначив, що 11.01.2018 року ФГ «Аміла» подало вказану податкову накладну в електронному вигляді на реєстрацію до ДФС. Квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної № 26/1 від 31.12.2017 року протягом операційного дня 11.01.2018 року до 23 год. 00 хв. позивачу не надходила.

В підтвердження подання та отримання податковим органом 11.01.2018 року накладної № 26/1 від 31.12.2017 року, позивач надав копію протоколу надсилання зашифрованої податкової накладної з програмного забезпечення «Мій Електронний Документ М.Е.Doc», скріншот екрану параметрів системи програмного забезпечення «Мій Електронний Документ М.Е.Doc», копія повідомлення про надсилання електронною поштою електронного документу.

Однак суд апеляційної інстанції не може взяти до уваги наведені позивачем докази як підтвердження факту відправлення та отримання податковим органом податкової накладної № 26/1 від 31.12.2017 року з огляду на наступне.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-IV від 22.05.2003 року відправлення та передавання електронних документів здійснюються автором або посередником в електронній формі за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем або шляхом відправлення електронних носіїв, на яких записано цей документ.

Якщо автор і адресат у письмовій формі попередньо не домовилися про інше, датою і часом відправлення електронного документа вважаються дата і час, коли відправлення електронного документа не може бути скасовано особою, яка його відправила. У разі відправлення електронного документа шляхом пересилання його на електронному носії, на якому записано цей документ, датою і часом відправлення вважаються дата і час здавання його для пересилання.

Згідно зі статтею 11 цього Закону, електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб'єктами електронного документообігу.

Якщо попередньою домовленістю між суб'єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження.

У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

Якщо автор і адресат у письмовій формі попередньо не домовилися про інше, електронний документ вважається відправленим автором та одержаним адресатом за Їх місцезнаходженням (для фізичних осіб - місцем проживання), у тому числі якщо інформаційна, телекомунікаційна, інформаційно-телекомунікаційна система, за допомогою якої одержано документ, знаходиться в іншому місці. Місцезнаходження (місце проживання) сторін визначається відповідно до законодавства.

Судом апеляційної інстанції з'ясовано, що жодного підтвердження до автора про факт одержання електронного документа адресатом не надходило.

Крім того надані суду докази на підтвердження факту відправлення та отримання податковим органом податкової накладної № 26/1 від 31.12.2017 року неможливо ідентифікувати як такі, що стосуються саме цієї накладної і підтверджують факт надіслання та/або отримання податковим органом податкової накладної.

Відповідно до Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 року №557 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 року за № 959/30827 електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства та на підставі Договору, що визначає взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу (п.1 Розділу ІІ).

Автор створює електронні документи у строки та відповідно до порядку, що визначені законодавством для відповідних документів в електронному та паперовому вигляді, із зазначенням всіх обов'язкових реквізитів та з використанням надійного засобу ЕЦП, керуючись цим Порядком, а також Договором (крім фізичних осіб, які не є самозайнятими особами).

Обов'язкові реквізити електронних документів визначаються законодавством.

Контроль за введенням даних, їх повнотою та достовірністю при створенні електронного документа покладається на його автора.

Створення електронного документа завершується накладанням на нього ЕЦП підписувача (підписувачів), електронної печатки (за наявності), як передбачено для аналогічного документа в паперовому вигляді (п.3 Розділу ІІ).

Після накладання ЕЦП автор здійснює шифрування електронного документа з дотриманням вимог до форматів криптографічних повідомлень, затверджених в установленому законодавством порядку, та надсилає його у форматі (стандарті) засобами телекомунікаційного зв'язку до адресата протягом операційного дня.

Автор здійснює надсилання електронних документів з урахуванням встановлених законодавством граничних строків для подання таких документів.

Електронні документи, відправлені автором після закінчення строку, встановленого законодавством для подання аналогічних документів в паперовому вигляді, вважаються поданими з порушенням строків їх подання (п. 4, 5, 6 Розділу ІІ).

У разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка.

Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня або за 1 годину до його закінчення.

Автоматизована перевірка електронного документа включає:

перевірку правового статусу ЕЦП шляхом встановлення чинності посиленого сертифіката ключа підписувача на час підписання електронного документа та відповідності особистого ключа підписувача відкритому ключу, зазначеному у посиленому сертифікаті. При цьому дата та час накладення ЕЦП встановлюються за даними позначки часу, отриманої підписувачем від АЦСК в момент підпису, а чинність посиленого сертифіката на цей момент встановлюється за даними відповідного онлайн-сервісу АЦСК (OCSP) та/або даними актуальних списків відкликаних сертифікатів (CRL) зазначеного АЦСК;

перевірку обов'язковості та послідовності накладення на електронний документ ЕЦП підписувачів та електронної печатки (за наявності) у встановленому порядку;

перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту);

перевірку наявності обов'язкових реквізитів;

перевірку наявності Заяви про приєднання до Договору;

перевірку дії Договору (п. 8, 9, 10 Розділу ІІ).

Відповідно до пункту 11 Розділу ІІ Порядку перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 10 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. На першу квитанцію накладається електронна печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в контролюючому органі.

Якщо автору протягом встановленого строку після відправки електронного документа не надійшла перша квитанція, електронний документ вважається не одержаним адресатом.

Згідно з тлумаченням словосполучення «перша квитанція» наведеного в цьому ж Порядку це електронне повідомлення, що формується у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу за результатами автоматизованої перевірки електронного документа та засвідчує факт і час отримання такого електронного документа в момент такого отримання.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Порядку не пізніше наступного робочого дня з моменту формування першої квитанції, якщо інше не встановлено законодавством та цим Порядком, формується друга квитанція.

Друга квитанція є підтвердженням про прийняття (реєстрацію) або повідомленням про неприйняття в контролюючому органі електронного документа.

Отже, наведені законодавчі положення та положення підзаконних нормативно-правових актів пріоритетним визначають факт отримання електронного документа адресатом, підтвердженням чого є відповідна квитанція. В іншому випадку вважається, що електронний документ не одержаний адресатом.

Згідно з наведеними положеннями алгоритм обміну електронними документами між автором та податковим органом є таким:

- відправлення та отримання - результат перша квитанція;

- відправлення, отримання, перша квитанція, прийняття/неприйняття податкової накладної - результат друга квитанція.

З цього слідує, що факт надіслання податкової накладної за допомогою електронних засобів зв'язку не має самостійного значення без факту отримання такої накладної адресатом (податковим органом).

Положення статті 201 ПК України про те, що якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних стосується того випадку, якщо автору не надіслана друга квитанція, в той момент коли факт надіслання першої квитанції встановлений.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази надіслання позивачу першої квитанція, яка свідчить про факт отримання податковим органом податкової накладної для її перевірки та реєстрації, а отже позовні вимоги фермерського господарства «Аміла» не можуть бути визнані обґрунтованими.

Тим більше, в позивача було достатньо часу починаючи з 11.01 по 15.01 для того, щоб переконатися чи відповідний електронний документ отриманий адресатом - податковим органом, і у випадку неотримання повторно протягом цього строку надіслати електронний документ. Однак позивач не вчинив жодну з наведених дій, в той час як договір про визнання електронних документів № 111220171 від 11.12.2017 року укладений між позивачем та відповідачем надає позивачу ряд можливостей для вирішення спірних питань, зокрема у випадку коли одержувач стверджує, що електронний документ не був отриманий, а відправник, що електронний документ був ним відправлений.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись 229, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фермерського господарства «Аміла» залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року в справі № 803/379/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

Р.П. Сеник

Повний текст виготовлено 09.07.2018 року