Справа № 448/951/18
Суддя: Білоус Ю. Б.
Дата ухвалення: 2018-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.07.2018року м.Мостиська

єдиний унікальний номер 448/951/18

провадження № 2-а/448/159/18

головуючого судді Білоуса Ю.Б.

з участю секретаря судового засідання Романченко І.А.

учасники справи:

представник позивача Піх М.М.,

відповідач ОСОБА_2

перекладач Махлай Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська справу за адміністративним позовом Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до ОСОБА_2 (особи без громадянства) про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,

в с т а н о в и в:

Начальник Мостиського прикордонного загону Говорущак І.А. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що ОСОБА_2 ((особа без громадянства) 09.01.2018 року о 11:45 год., був затриманий прикордонним нарядом «Групою реагування» від відділу прикордонної служби «Шегині», на напрямку 511 прикордонного знаку на відстані 500м від лінії державного кордону України, територія Мостиського, за спробу незаконного, поза пунктом пропуску, перетину державного кордону України з Республікою Польща.

Стверджує, що 11.01.2018 року Мостиським районним судом ухвалено рішення про затримання відповідача до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, котра потребує додаткового захисту в Україні.

Вказує, що в подальшому відповідача було поміщено до ПТПІ «Журавичі». Так, 19.02.2018 року та 17.04.2018 року на адресу позивача від ПТПІ «Журавичі» надійшли листи, в яких зазначено, що відповідачу відмовлено в оформленні документів для вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Зазначає, що 23.04.2018 року Мостиським районним судом було ухвалено рішення про примусове видворення відповідача за межі території України.

Покликається на те, що з метою отримання інформації щодо того чи відповідач має офіційний статус перебування у ФРН, позивачем було направлено до Почесного консульства ФРН у м.Львові відповідний запит, на який надійшла відповідь про те, що відповідач не має офіційного статусу перебування у ФРН та являється громадянином РФ. Окрім цього, позивачем неодноразово направлялись запити до Посольства РФ у м.Львові, однак станом на день подання позову, інформації щодо встановлення особи відповідача не надходило.

Вказує, що також позивачем направлявся запит до ПТПІ «Журавичі» щодо надходження інформації про ідентифікацію відповідача та про бажання такого повернутись до країни походження, однак від установи, де перебуває на даний час відповідач надійшла відповідь, що останній не бажає повертатись в країну походження та особу такого не ідентифіковано.

Зазначає, що умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: - відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; - неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи. Однак, Мостиським прикордонним загоном не було одержано з країни громадянської належності відповідача документів, необхідних для його ідентифікації.

З огляду на вищенаведене, просить суд ухвалити рішення, яким продовжити строк затримання відповідача, з метою з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, передбачений ст.289 КАС.

Представник позивача Піх М.М., в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити з мотивів наведених у ньому.

Відповідач в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечив проти задоволення позову та зазначив, що не бажає повертатись в країну походження. Вказував, що не відмовляється співпрацювати з приводу його ідентифікації. Просив суд відмовити в задоволенні позову, вважаючи такий безпідставним та необґрунтованим.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 ((особа без громадянства), перебуваючи на території України, 09.01.2018 року о 11:45 год. був затриманий прикордонним нарядом «Групою реагування» від відділу прикордонної служби «Шегині», на напрямку 511 прикордонного знаку на відстані 500м від лінії державного кордону України, територія Мостиського, за спробу незаконного, поза пунктом пропуску, перетину державного кордону України з Республікою Польща.

Встановлено, що 11.01.2018 року Мостиським районним судом ухвалено рішення про затримання відповідача до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, котра потребує додаткового захисту в Україні та в подальшому поміщено такого до ПТПІ «Журавичі», що за адресою: с.Журавичі Ківерцівського району Волинської області.

Відповідно до частини 4 статті 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Так, 19.02.2018 року та 17.04.2018 року на адресу позивача від ПТПІ «Журавичі» надійшли листи, в яких зазначено, що відповідачу ОСОБА_2 відмовлено в оформленні документів для вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

23.04.2018 року Мостиським районним судом Львівської області було ухвалено рішення про примусове видворення відповідача ОСОБА_2 за межі території України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався із запитом №81/170 від 10.01.2018 року до Почесного консульства ФРН у м.Львові з приводу ідентифікації особи відповідача.

Листом Посольства ФРН від 12.01.2018 року надійшла відповідь на адресу позивача про те, що відповідач немає офіційного статусу перебування у ФРН, тобто у такого немає документів, які б дозволяли йому в'їзд у ФРН чи у іншу країну-учасницю Шенгенської Угоди.

Слід також зазначити те, що позивач звертався із запитами №81/1048 від 16.02.2018р., №81/1649 від 15.03.2018р., №81/2393 від 13.04.2018р., №81/3010 від 12.05.2018р. та №81/3724 від 11.06.2018 року до посольства Російської Федерації у м.Львові для встановлення (ідентифікації) особи відповідача. Проте, станом на даний час будь яка інформація з приводу вищевказаних запитів щодо ідентифікації особи відповідача відсутня.

Пунктом 2.7 Інструкції №353/271/150 передбачено, що у разі відсутності в іноземця документів, що посвідчують особу, територіальний орган, територіальний підрозділ ДМС, орган СБУ або орган охорони державного кордону України вживають заходів щодо їх ідентифікації та документування (запити до дипломатичних представництв або консульських установ із долученням двох кольорових фотокарток на кожну особу). У разі відсутності відповіді від компетентних органів країни походження іноземця запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно (абз.3 п.2.7 Інструкції).

Разом з тим, позивач також звертався із запитом №81/2625 від 23.04.2018 року до Департаменту Консульської Служби Міністерства Закордонних Справ України для ідентифікації особи відповідача, однак від останніх також немає жодних даних щодо ідентифікації особи відповідача.

Відповідно до ч.11 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно з ч.13 цієї ж статті умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

У відповідності до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

У ч.1 ст.77 КАС України зазначається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.90 КАС).

Згідно ст.242 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що не одержано інформацію щодо особи відповідача ОСОБА_2, останній не може бути документований національним паспортом, в свою чергу це унеможливлює підготовку документів позивачем про забезпечення видворення відповідача за межі території України на виконання рішення суду, у зв'язку з чим виникає необхідність продовжити строк затримання відповідача у Волинському ПТПІ, а тому адміністративний позов Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 289 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України - задовольнити.

Продовжити строк затримання ОСОБА_2, (ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1, (особи без громадянства), в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, визначений ч.11 ст.289 КАС, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця за межі України.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ст.289, п.п.15.5 п.15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Суддя Ю.Б.Білоус

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б.Білоус