Справа № 820/4316/18
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

04 липня 2018 р. Справа № 820/4316/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Супрун Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, вул. Ювілейна, буд. 54, с. Африканівка, Барвінківський район, Харківська область, 64741) до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, проспект Незалежності, буд. 2, м. Ізюм, Харківська область, 64309) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (надалі за текстом - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (надалі за текстом - Ізюмське ОУПФУ в Харківській області, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у донарахуванні та виплаті державної і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за період з 01 січня по 02 серпня 2014 року на підставі постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2011 року у справі №2002/2-а-307/ 11 у розмірі 6,5 мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- стягнути з Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, за період з 01 січня по 02 серпня 2014 року на підставі постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2011 року у справі № 2002/2-а-307/11 у розмірі 6,5 мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у сумі 30056 грн..

Крім того, позивач просить суд зобов'язати відповідача відповідно до ст. 382 КАС України подати у 15-денний строк після набрання чинності рішення подати звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2018 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України, якою унормовано що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п'ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та перебуває на обліку у відповідача, отримуючи пенсію, призначену відповідно до ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У позові позивачем вказано, що з 01 січня по 02 серпня 2014 року відповідач у справі повинен був нараховувати та виплачувати йому пенсію в розмірі, визначеному ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не Порядком, затвердженим постановою КМУ України. Однак, в супереч вказаному, відповідач під час нарахування на виплати позивачу у період з 01 січня по 02 серпня 2014 року основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ вчинив протиправні дії щодо невірного нарахуваннях належних позивачу виплат. Позивач з приводу вказаних обставин та задля донарахування та виплати належних йому сум 02.04.2018 року звернувся до відповідача із відповідною заявою. На вказане звернення позивачем була отримана відповідь від 16.04.2018 року, за змістом якої відповідачем відмовлено у перерахунку. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом для захисту своїх порушених прав.

Відповідач надав до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву 22.06.2018 року, в якому зазначив, що постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 20.04.2011 року у справі № 2002/2-а-307/11 та ухвали колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2011 року справа № 2002/2а-307/11 Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не містить такого розміру мінімальної пенсії за віком як 6,5 % на який посилається позивач у позові. Крім того, зазначив, що суб'єкт владних повноважень не може бути зобов'язаний виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки примусове виконання постанови суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа. При розгляді позовної вимоги позивача щодо виконання окремого судового рішення в іншій справі, на думку відповідача, суд не має права зобов'язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки порушуються процесуальні норми КАС України, зокрема те, що виконавче провадження становить завершальну стадію судового провадження. При наданні відповіді позивачу, Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області, вважає, що діяло згідно діючого законодавства, не порушуючи норм права, що діють в системі пенсійного забезпечення та не мало правових підстав для виплати пенсії ОСОБА_1.

Виходячи з вищевикладеного, відповідач позов не визнає, заперечує проти позову та просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Позивач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи та має першу категорію, що підтверджується копією посвідчення серії А № 154945, виданим 16.03.2011 року, та вкладкою до нього за № 694934.

Відповідно до довідки МСЕК серії 10 ААА №612136 від 21.02.2011 року позивачу з 15.02.2011 року встановлена третя група інвалідності - безстроково. Інвалідність позивача пов'язана з наслідками Чорнобильської катастрофи.

При цьому, позивач перебуває на обліку в Ізюмському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 20.04.2011 року у справі № 2002/2-а-307/11 адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області про визнання дій протиправними, перерахунок пенсії, задоволено частково; визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області щодо відмови у перерахунку розміру призначеної державної і додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 15.02.2011 року; зобовязано управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області здійснити перерахунок державної пенсії, призначеної ОСОБА_1 відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6 (шести) мінімальних пенсій за віком, як інваліду третьої групи, а також здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії, призначеної ОСОБА_1, відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 15 лютого .2011 року, та провести відповідні виплати недоплаченої суми пенсії, з урахуванням раніше здійснених виплат; в іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2011 року у справі № 2002/2а-307/11 апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області залишено без задоволення, постанову від 20.04.2011 року по справі № 2002/2а-307/11 залишено без змін.

Як вказано позивачем у позові та не заперечується відповідачем, починаючи з 01.11.2011 року йому призначена та виплачується пенсія відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Матеріали справи свідчать, що 02.04.2018 року позивач звернувся до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про донарахування та виплату йому пенсії в розмірі визначеному ст.ст. 50, 54 Закону №796-ХІІ, а не Порядком за період з 01 січня по 02 серпня 2014 року з огляду на те, що в вказаний період положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не було передбачено обмежень щодо застосування статей Закону №796-ХІІ, а отже у цей період ОСОБА_1, має право на отримання основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі, який встановлено вказаними статтями.

Листом за № 261/М-14 від 16.04.2018 року відповідачем на заяву ОСОБА_1, надано відповідь, в якій із посиланнями на норми Конституції України, Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 року № 1210, вказано, що згідно пункту 6-7 Закону України від 16.01.2014 р. № 719-VІІ "Про Державний бюджет України на 2014 рік" установлено, що норми і положення статей 50 та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджету інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. В той же час, зазначено, що органи Пенсійного фонду України визначають розміри у відповідності до зазначених правових нормативних актів та з урахуванням інших умов, передбачених чинним законодавством. При цьому, вказано, що за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року: основний розмір пенсії відповідно до Порядку № 1210 становить 1518 грн., 40 коп., додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, становить 379 грн., 60 коп..

На думку позивача, дії відповідача щодо відмови у перерахунку його пенсії є протиправними та такими, що порушують його права.

Суд зазначає, що відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що позивачу стало відомо про порушення його права на проведення перерахунку пенсії за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року з листа відповідача № 261/М-14 від 16.04.2018 року, а до суду за захистом свого порушеного права звернувся 01.06.2018 року.

Таким чином, право позивача на отримання сум пенсій у відповідних розмірах відповідачем не визнано 16.04.2018 року, що і стало підставою звернення до суду, а отже, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України, шестимісячний строк на звернення з позовом до адміністративного суду позивачем не пропущено.

Положенням ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Згідно із положеннями ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Положеннями ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, передбачено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, по IІI групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

При цьому, як встановлено судом Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік від 14 червня 2011 року № 3491-VI доповнено пунктом 4 розділ VІІ Прикінцеві положення Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік та встановлено, зокрема, що у 2011 році норми і положення ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Враховуючи вище викладену норму, слід дійти висновку, що Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік законодавчо закріплено надання повноважень Кабінету Міністрів України щодо встановлення інших, ніж передбачені ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В подальшому, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету № 745, яка набрала чинності з 23 липня 2011 року.

Вказаною постановою визначено інші розміри основної та додаткової пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23 листопада 2011 року № 1210 було затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд зазначає, що відповідно до висновку Конституційного суду України, викладеного у рішення № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Також судом встановлено, що Законом України Про Державний бюджет України на 2014 рік у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік від 31 липня 2014 року №1622-VII встановлено, що норми і положення ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного Фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

При цьому, як встановлено судом, з 01 січня 2014 року Законом України від 16 січня 2014 року №719-VII Про Державний бюджет України на 2014 рік не було передбачено змін чи обмежень для застосування розмірів основної та додаткової пенсій, встановлених ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також, в той же час, залишався чинним і Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210.

Разом із тим, відповідно до ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

З огляду на вище викладене, враховуючи принцип пріоритетності Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" над підзаконним нормативно-правовим актом, а саме Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, з 01 січня 2014 року нарахування та виплата основної та щомісячної додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю, повинно було здійснюватись територіальними органами Пенсійного фонду України у розмірі та на підставі ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Отже, саме з 03.08.2014 року Законом України Про Державний бюджет України на 2014 рік надано повноваження Кабінету Міністрів України встановлювати інші, ніж передбачені ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи обставини того, що у період, що є спірним у даній справи для здійснення перерахунку пенсії позивача був також чинний Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким визначено механізм обчислення пенсій, то за загальним правилом дії норм права у часі, оскільки Закон України Про Державний бюджет України на 2014 рік в редакції Закону № 1622-VII був прийнятий пізніше Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", то положення Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік та Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи підлягають пріоритетному застосуванню до спірних відносин з 03 серпня 2014 року.

Зазначений висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду України, викладеним у постанові від 26.04.2016 року у справі № 285/4300/14-а, а також Верховного Суду у постанові від 21.02.2018 року у справі № 619/2262/17.

Отже, з огляду на вище викладене суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідачем у період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року мала бути здійснена виплата позивачу пенсії по інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірах визначених ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не Порядку, що свідчить про обставини того, що відмова відповідача у донарахуванні та виплаті державної і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 01 січня по 02 серпня 2014 року відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є неправомірною.

При цьому, суд зазначає, що в даному випадку позивачем у позовних вимог вказано на неправомірність відмови відповідача здійснення доплати на підставі Постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2011 року у справі №2002/2-а-307/11 у розмірі 6,5 мінімальної пенсії за віком, однак, відповідно до постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2011 року, позивачу присуджено доплату у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком.

Тим більше, що оскільки пенсії є періодичним платежем, виплата якої за загальним правилом не обмежена у часі, то у разі встановлення права на певний її розмір, вона виплачується у цьому розмірі до того часу, поки не відбудуться зміни у законодавстві.

Отже, враховуючи вище наведені обставини суд приходить до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у проведенні донарахування та виплати пенсії в розмірі, визначеному ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення із Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 01 січня по 02 серпня 2014 року на підставі Постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2011 року у справі №2002/2-а-307/11 у розмірі 6,5 мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у сумі 30056 грн., суд зазначає наступне.

За Рекомендацією № R (80) 2 комітету державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 2 ст. 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Таким чином суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення відповідної суми на користь позивача.

Натомість, з огляду на здійснення відповідачем протиправної відмови у донарахуванні та виплаті пенсій позивачу, належним способом захисту прав позивача є зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року та провести відповідні виплати, з урахуванням раніше сплачених сум.

Щодо заявленого позивачем клопотання про зобов'язання відповідача відповідно до ст. 382 КАС України подати у 15-денний строк після набрання чинності рішення звіт про виконання судового рішення суд зазначає наступне.

Згідно з приписами частин 1 та 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З огляду на вищевикладену норму діючого законодавства, суд зазначає, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов'язком суду.

У даному випадку суд не вбачає підстав для встановлення контролю за виконанням даного рішення шляхом зобов'язання відповідача подати звіт про виконання, у зв'язку з чим приходить до висновку про відмову у задоволенні даного клопотання.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 257, 258 , 263, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, вул. Ювілейна, буд. 54, с. Африканівка, Барвінківський район, Харківська область, 64741) до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, 64309, Харківська обл., м. Ізюм, пр. Незалежності, буд. 2) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, 64309, Харківська обл., м. Ізюм, пр. Незалежності, буд. 2) ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, вул. Ювілейна, буд. 54, с. Африканівка, Барвінківський район, Харківська область, 64741) у донарахуванні та виплаті державної і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 01 січня по 02 серпня 2014 року відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області (, 64309, Харківська обл., м. Ізюм, пр. Незалежності, буд. 2) здійснити перерахунок державної і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, вул. Ювілейна, буд. 54, с. Африканівка, Барвінківський район, Харківська область, 64741) з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року у відповідності до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та провести відповідні виплати, з урахуванням раніше сплачених сум.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено 04.07.2018 року.

Суддя Супрун Ю.О.