Справа № 817/943/18
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2018 року м. Рівне №817/943/18
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Романчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник ОСОБА_1, відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом:

Державної екологічної інспекції у Рівненській області
доОСОБА_3
застосування заходів реагування,
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду від 02.04.2018 відкрито провадження у справі за позовом Державної екологічної інспекції у Рівненській області до ОСОБА_3 про застосування заходів реагування у вигляді тимчасової заборони експлуатації шести саморобних конструкцій (котлів) для випалювання деревного вугілля на території Степангородської сільської ради Володимирецького району (урочище "Заволинець") в селі Степангород на земельній ділянці площею 0,25 га., яка згідно рішення Степангородської сільської ради №201 від 24.05.2016 надана ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, до моменту отримання необхідних дозвільних документів (отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря); розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 08.05.2018.

Ухвалою від 08.05.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.05.2018.

Розгляд справи з 25.05.2018 відкладався на 12.06.2018 у звязку з неприбуттям представника позивача через причини, які визнані судом поважними.

Згідно з позовною заявою та поясненнями представника позивача в судовому засіданні позов ґрунтується на таких обставинах. 28.03.2018 проведена позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства громадянином ОСОБА_3. Підставою проведення перевірки стала відповідна заява жителів с.Степангород, Володимирецькогои району, Рівненської області. За результатами перевірки встановлено, що громадянин ОСОБА_3 на території Степангородської сільської ради Володимирецького району (урочище "Заволинець" ) в селі Степангород на земельній ділянці площею 0,25 га., яка згідно рішення Степангородської сільської ради №201 від 24.05.2016 надана його дружині ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, проводить виготовлення деревяного вугілля, встановивши 6 печей для випалювання. В якості топкової деревини використовуються тверді породи деревини. В результаті діяльності печей в атмосферне повітря викидаються забруднюючі речовини. ОСОБА_3 займається випалюванням деревяного вугілля без відповідних дозвільних документів , а саме: відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. В наслідок чого виникла обєктивна необхідність просити суд застосувати до громадянина ОСОБА_3 заходи реагування, а саме тимчасово заборонити (зупинити) експлуатацію шести саморобних конструкцій (котлів) для випалювання деревного вугілля.

Згідно з відзивом на позов (а.с.33-35) та поясненнями представника відповідача в судовому засіданні, сторона відповідача заперечила проти позовних вимог. Заперечення ґрунтуються на тому, що за результатами перевірки інспекцією було винесено припис, відповідно до якого зобов'язано відповідача: розробити план організаційно технічних заходів по усуненню виявлених недоліків; отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; привести земельну ділянку відповідно до цільового використання та встановлено певні строки на усунення вказаних порушень. Оскільки строки усунення порушень не сплинули, то звернення інспекції з вказаним позовом до суду є передчасним. Сторона відповідача доводила, що ОСОБА_3 будь-якої господарської діяльності випалювання дерев'яного вугілля на території Степангородської сільської ради Володимирецького району (урочище "Заволинець" ) в селі Степангород на земельній ділянці площею 0,25 га., не здійснював. Натомість, вказані у акті перевірки 6 печей для випалювання дерев'яного вугілля належать його дружині ОСОБА_4, як і земельна ділянка площею 0,25 га. При цьому, ОСОБА_4 укладено договір №А-164-2018 від 29.03.2018 з ТзОВ "АМАДІ-УКРАЇНА" на надання інвентаризації послуг викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, пилогазоочисного обладнання, також на розробку документації з метою отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. На даний час будь-яка господарська діяльність на земельній ділянці площею 0,25 га, яка згідно рішення Степангородської сільської ради №201 від 24.05.2016 належить ОСОБА_4 не здійснюється. Вказані в акті 6 печей для випалювання дерев'яного вугілля демонтовані. За наведеного сторона відповідача просила в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дослідженням письмових доказів судом встановлено, що 28.03.2018 Державною екологічною інспекцією у Рівненській області була проведена позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства громадянином ОСОБА_3. Підставою проведення перевірки стала заява жителів с.Степангород, Володимирецькогои району, Рівненської області, які скаржилися на його дії (а.с.6-7).

Результати перевірки додержання вимог природоохоронного законодавства оформлені актом від 28.03.2018 (а.с.8-10).

Актом зафіксовано, що громадянин ОСОБА_3 на території Степангородської сільської ради Володимирецького району (урочище "Заволинець" ) в селі Степангород на земельній ділянці площею 0,25 га., яка згідно рішення Степангородської сільської ради №201 від 24.05.2016 надана його дружині ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, проводить виготовлення деревяного вугілля, встановивши 6 печей для випалювання. В якості топкової деревини використовуються тверді породи деревини. В результаті діяльності печей в атмосферне повітря викидаються забруднюючі речовини. ОСОБА_3 займається випалюванням деревяного вугілля без відповідних дозвільних документів , а саме: відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що є порушенням ст.ст.10, 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря". Інвентаризація джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря у громадянина відсутня.

При цьому, саме на момент перевірки проводилося випалювання деревного вугілля в трьох печах, а на земельній ділянці було виявлено деревне вугілля розфасоване у мішках.

ОСОБА_3 був присутнім при проведенні перевірки, наряду з двома іншими жителями села та сільським головою Степангородської сільської ради, на підписав акт перевірки додержання вимог природоохоронного законодавства від 28.03.2018 без будь-яких зауважень.

29.03.2018 Державною екологічною інспекцією у Рівненській області громадянину ОСОБА_3 винесено припис, яким велено у термін 10 днів після отримання акту, розробити план організаційно-технічних заходів по усуненню виявлених недоліків, до 01.09.2018 отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та до 15.05.2018 привести земельну ділянку у відповідність до цільового використання (а.с.11-12).

Також 28.03.2018 відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення №11-2 за порушення ст.ст. 10, 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", 29.03.2018 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170,00 грн., який він сплатив того ж дня (а.с.13-17).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Згідно статті 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" № 2707-XII від 16.10.1992 підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря; своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок. Виконання заходів щодо охорони атмосферного повітря не повинно призводити до забруднення ґрунтів, вод та інших природних об'єктів.

Згідно статті 11 цього Закону, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" №2806-IV від 06.09.2005, дозвільні органи - суб'єкти надання адміністративних послуг, їх посадові особи, уповноважені відповідно до закону видавати документи дозвільного характеру.

Відповідно до пункту 30 Додатку до Закону України "Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності" №3392-VI від 19.05.2011, дозвіл на викиди забруднюючих речовин а атмосферне повітря стаціонарними джерелами відносяться до документів дозвільного характеру.

В ході судового розгляду справи встановлено, що у відповідача, як на момент перевірки, так і на даний час відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

При цьому, позивачем достеменно встановлено, що 28.03.2018 саме ОСОБА_3 займався випалюванням деревяного вугілля без відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, тобто порушив вимоги ст.ст.10, 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря".

Судом критично оцінюються надані стороною відповідача пояснення з того приводу, що вказаним видом діяльності займався не ОСОБА_3, а його дружина, ОСОБА_4, яка, на відміну від відповідача, є субєктом підприємницької діяльності, позаяк вони прямо суперечать зафіксованим у матеріалах перевірки та притягнення до адміністративної відповідальності від 28.03.2018 обставинам, і, крім того, з долученого до матеріалів справи витягу з Єдиного державного реєстру не вбачається, що ОСОБА_4 займається вказаним видом підприємницької діяльності (а.с.39-42).

Що стосується долученої до відзиву копії договору №А-164-2018 від 29.03.2018, оригінал якого предявлявся суду в ході судового розгляду, про отримання ФОП ОСОБА_4 від ТзОВ "АМАДІ-УКРАЇНА" послуг з інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, пилогазоочисного обладнання, та послуг по розробці документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин з метою отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, то судом він не приймається в якості належного і допустимого доказу, як з огляду на те, що він не підписаний ФОП ОСОБА_4, так і з огляду на те, що він не має жодного значення для правильного вирішення справи.

Доводи сторони відповідача з приводу передчасності звернення позивача до суду через не сплив строків усунення порушень, зафіксованих у приписі, не ґрунтуються на Законі, позаяк одні заходи реагування вжиті органом державного нагляду, не виключають можливість вжиття і інших заходів реагування.

Доводи сторони відповідача про демонтаж шести котлів із відповідної земельної ділянки не підкріплені жодними доказами.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини сьомої статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" N 877-V від 05.04.2007, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом пяти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про доцільність вжиття до ОСОБА_3 заходів реагування у вигляді тимчасової заборони (зупинення) експлуатації шести саморобних конструкцій (котлів) для випалювання деревного вугілля на території Степангородської сільської ради Володимирецького району (урочище "Заволинець") в селі Степангород на земельній ділянці площею 0,25 га., яка згідно рішення Степангородської сільської ради №201 від 24.05.2016 надана ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, до моменту отримання необхідних дозвільних документів (отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря).

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач, як суб'єкт владних повноважень повністю обґрунтував обставини, на яких ґрунтується його позов, а відповідач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

При зазначених обставинах, вимоги позивача правомірні, обґрунтовані та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до вимог частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для стягнення судових витрат у суду відсутні. .

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Державної екологічної інспекції у Рівненській області (, вул.Курчатова,11, м.Рівне,33018) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, вул.Шевченка, 11, с.Степангород,Володимирецький район, Рівненська область,34314 ) задовольнити повністю.

Застосувати до громадянина ОСОБА_3 заходи реагування, а саме тимчасово заборонити (зупинити) експлуатацію шести саморобних конструкцій (котлів) для випалювання деревного вугілля на території Степангородської сільської ради Володимирецького району (урочище "Заволинець") в селі Степангород на земельній ділянці площею 0,25 га., яка згідно рішення Степангородської сільської ради №201 від 24.05.2016 надана ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, до моменту отримання необхідних дозвільних документів (отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 22 червня 2018 року.

Суддя Друзенко Н.В.