Справа № 495/9213/15-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 липня 2018 року

Київ

справа №495/9213/15-а

адміністративне провадження №К/9901/20103/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 495/9213/15-а

за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправним та скасування рішення, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду, прийняту 21 лютого 2017 року у складі судді Єщенко О.В.,

в с т а н о в и в :

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 лютого 2016 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1.

На зазначену постанову суду Білгород-Дністровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області 17 січня 2017 року подало апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Одеського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2017 року апеляційну скаргу Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області залишено без руху.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України.

У касаційній скарзі відповідач заявив вимогу про скасування оскаржуваного судового рішення та направлення справи для розгляду до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Позивач надав заперечення на касаційну скаргу, просить залишити скаргу без задоволення у зв'язку з її необґрунтованістю.

Суд, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги та залишення судового рішення без змін, оскільки відсутні підстави для його скасування.

25 лютого 2016 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

З апеляційною скаргою на постанову, копія якої отримана відповідачем 04 березня 2016 року, відповідач звернувся 17 січня 2017 року, тобто з пропуском передбаченого законом строку.

У заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження відповідач зазначав, що він повторно звертається з апеляційною скаргою, оскільки вперше подану скаргу було повернуто через несплату судового збору, а повторне подання відбулось після того, як внесено зміни до законодавства, відповідно до яких від сплати мита відповідач звільнений. Оскільки право повторного звернення з апеляційною скаргою, у разі якщо її було повернуто, передбачене законом, відповідач вважає, що строк на апеляційне оскарження необхідно поновити.

Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що строк на апеляційне оскарження було пропущено та про відсутність підстав для поновлення цього строку, оскільки зазначені відповідачем обставини не свідчать про поважність причин пропуску строку.

Частиною 4 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою) передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Суд звертає увагу, що поважними визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Такими обставинами є ті, що унеможливлюють вчасне звернення до суду з апеляційною скаргою.

Посилання відповідача на те, що апеляційну скаргу було подано повторно не є беззаперечним свідченням поважності пропуску строку.

Так, пропуск строку відповідач обґрунтовує тим, що до внесення змін у законодавство, відповідно до яких від сплати мита відповідач звільнений, звернення зі скаргою було неможливим через відсутність коштів.

Проте, зазначені відповідачем зміни набрали чинності з 01 січня 2017 року, а скарга подана 17 січня 2017 року.

Зволікання з поданням апеляційної скарги протягом вказаного періоду відповідач ніяк не пояснив.

Враховуючи, що відповідач звернувся з апеляційною скаргою з пропуском строку на апеляційне оскарження без поважних причин для такого пропуску, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі.

Суд апеляційної інстанції ухвалив судове рішення, правильно застосувавши норми матеріального права та не допустивши порушень норм процесуального права, тому касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанцій - без змін.

Підстави для перегляду рішення суду першої інстанції відсутні, оскільки воно не переглянуте в апеляційному порядку.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України без задоволення.

Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду, прийняту 21 лютого 2017 року у справі № 495/9213/15-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон,

Судді Верховного Суду