Справа № 826/19012/15
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Коротких А.Ю., Безименної Н.В.

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в м. Києві, Товариства з обмеженою відповідальністю «Проскан» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2016 (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Проскан» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Проскан» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.12.2014 №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2016 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Проскан» задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві від 18.12.2014 № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб за період з 01.04.2013 по 02.04.2013. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовані усі обставини, що мають значення для справи, оскільки суд повинен був перевірити коли позивач ознайомився з наказом про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та чи діяв відповідач з дотриманням діючого на той час законодавства.

Крім того, не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення контролюючого органу є правомірним та не підлягає скасуванню.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач виніс протиправне податкове повідомлення-рішення, оскільки позапланова перевірка позивача з питань правильності нарахування та сплати до бюджету земельного податку (орендної плати) за період з 01.04.2013 по 31.10.2014 була проведена з порушеннями вимог податкового законодавства.

Позиція відповідача обґрунтована тим, що позивач є платником земельного податку, а тому спірне податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

20.10.2016, через канцелярію суду подано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі № 826/12164/16. Клопотання мотивоване тим, що у провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва знаходиться справа № 826/12164/16 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Проскан» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в м. Києві про визнання протиправними дій щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Проскан» на підставі наказу № 2028 від 13.11.2014 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Проскан» ()», скасування наказу № 2028 від 13.11.2014 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Проскан» ()». На підставі даного наказу прийнято оскаржуване у справі № 826/19012/15 податкове повідомлення-рішення № від 18.12.2014.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2016 клопотання ТОВ «Проскан» про зупинення провадження у справі задоволено, зупинено провадження у справі № 826/19012/15 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/12164/16 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Проскан» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в м.Києві про визнання протиправними дій та скасування наказу.

10.05.2018 відповідачем до Київського апеляційного адміністративного суду подано клопотання про поновлення провадження у справі.

Дане клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2017 у справі №826/12164/16 апеляційну скаргу ТОВ «Проскан» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.07.2017 залишено без задоволення, а постанову - без змін.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2018 провадження у справі за апеляційними скаргами Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в м. Києві, Товариства з обмеженою відповідальністю «Проскан» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2016 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Проскан» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - поновлено.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно з ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.05.2000 між Київською міською радою (орендодавець) та ТОВ «ПРОСКАН» (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки (зареєстрований Київським міським управлінням земельних ресурсів за № 75-6-00007) на 49 років за адресою: Кільцева дорога, 22 в м. Києві розміром 2,1396 га для будівництва та експлуатації виробничої бази (п. 1); річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 2% від її грошової оцінки (п. 2.2); розмір орендної плати може змінюватись за згодою сторін (шляхом внесення змін до цього договору), за винятком випадку, передбаченого пунктом 5 цього договору (п. 2.3); згідно з довідкою Київського міського управління земельних ресурсів від 12.05.2000 за № 182 на час укладання цього договору грошова оцінка земельної ділянки становить 7771112,78 грн (п. 3); зміна грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього договору у порядку та у випадках, передбачених законодавством України (п. 2.4).

Відповідно до пункту 5 договору, орендодавець має право у односторонньому порядку (шляхом надсилання орендареві повідомлення через податкові органи або через інший уповноважений на це орган) збільшити розмір орендної плати у випадку, коли внаслідок змін у законодавстві орендна плата стане меншою від розміру земельного податку.

28.02.2013 Київською міською радою з метою приведення у відповідність до вимог законодавства істотних умов договорів оренди земельних ділянок, відповідно до статті 30 Закону України «Про оренду землі», статей 40, 41, 286, 288 Податкового кодексу України було прийнято рішення №89/9146 «Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України», згідно якого Київська міська рада вирішила: внести зміни до договорів оренди земельних ділянок згідно з додатком до цього рішення, встановивши річну оренду плату у розмірі трьох відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок (справа N А-19747); орендарям земельних ділянок, зазначеним у додатку до цього рішення, забезпечити оформлення внесення відповідних змін до договорів оренди земельних ділянок; департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) проінформувати про прийняття цього рішення: орендарів земельних ділянок, зазначених у додатку до цього рішення; органи державної податкової служби; органам державної податкової служби контролювати дотримання орендарями земельних ділянок, зазначених у додатку до цього рішення, вимог цього рішення при подачі суб'єктами господарювання податкових декларацій і обчисленні ними суми орендної плати та при нарахуванні фізичним особам суми орендної плати, а при адмініструванні орендної плати за ці земельні ділянки застосовувати розмір орендної плати, встановлений пунктом 1 цього рішення, з моменту офіційного оприлюднення цього рішення.

В додатку до вищезазначеного рішення визначений Перелік договорів оренди земельних ділянок, розмір річної плати яких менший від мінімального, встановленого ст. 288 Податкового кодексу України, зокрема, під № 498 зазначено договір № 75-6-00007 від 16.08.2000, землекористувач: Спільне українсько-американське підприємство «ПРОСКАН», адреса ділянки: дорога Кільцева, 22.

ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві було надіслано ТОВ «ПРОСКАН» запит від 18.08.2014 № 9565/10/26-57-15-03-38 про надання інформації та її документального підтвердження, а саме: інформації щодо оформлення внесення відповідних змін до договорів оренди від 16.08.2000 № 75-6-00007 з наданням відповідних копій документів та попереджено, що ненадання документів та їх документального підтвердження протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту є підставою для проведення документальної позапланової перевірки.

13.11.2014 відповідачем було прийнято наказ № 2028 стосовно проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ПРОСКАН» з питань правильності нарахування та сплати до бюджету земельного податку (орендної плати) за період з 01.04.2013 по 31.10.2014 та було видано повідомлення від 13.11.2014 № 275/10/26-57-22-04.

В період з 17.11.2014 по 21.11.2014 ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві (правонаступником якої на час розгляду справи є ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС України в м. Києві) була проведена позапланова перевірка ТОВ «ПРОСКАН» з питань правильності нарахування та сплати до бюджету земельного податку (орендної плати) за період з 01.04.2013 по 31.10.2014, за результатами якої складено акт від 28.11.2014 № 555/26-57-22-04/21634980, яким встановлені порушення позивачем пп. 14.1.136, 14.1.147 п. 14.1 ст. 14, пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено орендну плату за період з 01.04.2013 по 31.10.2014 в сумі 346995,16 грн.

На підставі акту перевірки від 28.11.2014 № 555/26-57-22-04/21634980 відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 18.12.2014 № , яким позивачу за порушення пп. 14.1.136, 14.1.147 п. 14.1 ст. 14, пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб на суму 433743,95 грн, у тому числі за основним платежем - 346995,16 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 86748,79 грн.

Позивач, вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги дійшов висновку, що на момент винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, дії відповідача по визначенню позивачу суми грошового зобов'язання були правомірними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Стаття 75 Податкового кодексу України передбачає право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зазначених у даній статті документів.

Отже, з аналізу вищенаведених норм можна дійти висновку, що документальні позапланові перевірки поділяються на виїзні та невиїзні; виїзна перевірка проводиться на підставі наказу про її призначення і направлення на проведення такої перевірки, а невиїзна - на підставі наказу про її призначення та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було прийнято наказ від 13.11.2014 №2028 стосовно проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ПРОСКАН» з питань правильності нарахування та сплати до бюджету земельного податку (орендної плати) за період з 01.04.2013 по 31.10.2014 та було видано повідомлення від 13.11.2014 № 275/10/26-57-22-04.

З вищевказаного вбачається, що відповідачем було проведено позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ПРОСКАН», а в акті перевірки від 28.11.2014 № 555/26-57-22-04/21634980 відповідачем було допущено технічну описку, що було здійснено виїзну перевірку.

Описки в акті перевірки від 28.11.2014 № 555/26-57-22-04/21634980 не можуть бути підставами для визнання перевірки протиправною, якщо податковим органом дотримано процедуру та вимоги податкового законодавства щодо її проведення, тому відповідачем було правомірно та в межах правового поля проведено позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ПРОСКАН» з питань правильності нарахування та сплати до бюджету земельного податку (орендної плати) за період з 01.04.2013 по 31.10.2014, за результатами якої було складено акт від 28.11.2014 № 555/26-57-22-04/21634980.

Крім того, правомірність дій щодо проведення даної перевірки та правомірність наказу №2028 про її проведення підтверджується судовими рішеннями по справі №826/12164/16, які набрали законної сили.

Відповідно до п. 269.1 ст. 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно п. 288.1 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно із пунктом 288.4 статті 288 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, але річна сума платежу, відповідно до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; а в редакції від 27.03.2014 - не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати. Таким чином, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, а саме: трикратного розміру земельного податку.

Як вбачається з матеріалів справи, Київською міською радою з метою приведення у відповідність до вимог законодавства істотних умов договорів оренди земельних ділянок, відповідно до статті 30 Закону України «Про оренду землі», статей 40, 41, 286, 288 Податкового кодексу України було прийнято рішення від 28.02.2013 №89/9146 «Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України», яким було зобов'язано внести зміни до договорів оренди земельних ділянок згідно з додатком до цього рішення, встановивши річну оренду плату у розмірі трьох відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок (справа N А-19747), орендарям земельних ділянок, зазначеним у додатку до цього рішення, забезпечити оформлення внесення відповідних змін до договорів оренди земельних ділянок, а органи державної податкової служби зобов'язано контролювати дотримання орендарями земельних ділянок, зазначених у додатку до цього рішення, вимог цього рішення при подачі суб'єктами господарювання податкових декларацій і обчисленні ними суми орендної плати та при нарахуванні фізичним особам суми орендної плати, а при адмініструванні орендної плати за ці земельні ділянки застосовувати розмір орендної плати, встановлений пунктом 1 цього рішення, з моменту офіційного оприлюднення цього рішення.

Зазначене рішення 02.04.2013 опубліковано в друкованих засобах масової інформації - газеті «Хрещатик» № 45, тобто Київська міська рада вищезазначеним рішенням у односторонньому порядку збільшила розмір орендної плати так, як внаслідок змін у податковому законодавстві орендна плата стала меншою (2%) від розміру земельного податку (3%).

За таких обставин, ТОВ «ПРОСКАН» з 02.04.2013 зобов'язане було забезпечити оформлення внесення відповідних змін до договору оренди земельної ділянки, який 16.08.2000 зареєстрований Київським міським управлінням земельних ресурсів за № 75-6-00007 у книзі записів державної реєстрації договорів та з 02.04.2013 незалежно від внесення/невнесення змін у договір сплачувати річну орендну плату за земельну ділянку у розмірі 3% від її грошової оцінки.

Натомість позивач зазначає, що зміни у договір оренди земельної ділянки щодо розміру орендної плати не вносились, а тому товариство сплачувало річну орендну плату за земельну ділянку у розмірі 2% від її грошової оцінки, як це було передбачено умовами договору, що в свою чергу є порушенням норм чинного законодавства, оскільки позивач сплачував річну орендну плату за земельну ділянку у розмірі меншому (2%), ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України (3%).

Посилання позивача в апеляційній скарзі на недотримання податковим органом процедури проведення невиїзної документальної перевірки колегією суддів не приймаються, оскільки спростовується судовими рішеннями, що набрали законної сили.

З приводу розміру орендної плати за земельну ділянку, позивачем не надано доказів дотримання положень норм чинного законодавства, оскільки чітко встановлювалась відсоткова ставка зі сплати орендних платежів.

При цьому, неповідомлення позивача про прийняття рішення Київською міською радою від 28.02.2013 №89/9146 у спосіб, що був зазначений у договорі оренди земельної ділянки № 75-6-00007 від 23.05.2000 не може бути підставою для звільнення позивача від сплати оренди за земельну ділянку у належному розмірі, оскільки Київською міською радою дане рішення було опубліковано в друкованих засобах масової інформації, що вже є належним способом інформування суб'єктів адмініструванні орендної плати за земельну ділянку.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції та не можуть бути підставами для її скасування, позивачем не наведено обставин наявності протиправних дій з боку відповідача, порушення ним норм чинного законодавства при виконанні своїх функцій.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення від 18.12.2014 № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб за період з 02.04.2013 по 31.10.2014 є правомірним, прийнятим в межах та у спосіб визначений законодавством, тому не підлягає скасуванню в цій частині.

Натомість в частині стосовно періоду з 01.04.2013 по 02.04.2013 податкове повідомлення-рішення від 18.12.2014 № підлягає скасуванню, оскільки рішення Київською міською радою «Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України» від 28.02.2013 №89/9146 було оприлюднено 02.04.2013, то саме з 02.04.2013, а не з 01.04.2013 при адмініструванні орендної плати за земельну ділянку позивач зобов'язаний був застосовувати розмір орендної плати, встановлений пунктом 1 цього рішення.

Доводами податкового органу, викладених в апеляційній скарзі не спростовано вищевказаних висновків суду першої інстанції, не доведено правомірність застосування санкції до позивача саме за період з 01.04.2013 по 02.04.2013.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України (ст.88 КАС України в редакції до 15.12.2017), суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З огляду на те, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2016 відстрочено Державній податковій інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в м.Києві строк для сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення у справі, відповідачем судовий збір в добровільному порядку сплачено не було, наявні підстави для його стягнення.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в м.Києві, Товариства з обмеженою відповідальністю «Проскан» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2016 - без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в м.Києві (03115, м. Київ, вул. Верховинна, 9, ) до спеціального фонду державного бюджету України (за реквізитами: отримувач коштів УДКСУ у Печерському р-ні; ; банк отримувача ГУДКCУ у м.Києві; код банку отримувача МФО 820019; рахунок отримувача 1007; код класифікації доходів бюджету 22030001) за подання апеляційної скарги судовий збір у сумі 5359,20 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 02.07.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: А.Ю. Коротких

Н.В. Безименна