Справа № 826/8995/17
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 червня 2018 року №826/8995/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Шрамко Ю.Т., суддів Костенка Д.А., Донця В.А., розглянувши у письмовому проваджені адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрібьюшн» до Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: управління Державної каначейської служби України у Шевченківському районі міста Києва, Державна казначейська служба України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі також - суд) надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрібьюшн» (далі також - позивач, ТОВ «Сав-Дістрібьюшн») до Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі також - відповідач), треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: управління Державної каначейської служби України у Шевченківському районі міста Києва, Державна казначейська служба України (далі також - треті особи), в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо неоформлення подання про повернення ТОВ «Сав-Дістрібьюшн» з бюджету 8 839,62 грн. та ненаправлення його (подання) до Казначейства;

- зобов'язати Міністерство юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України оформити та подати управлінню Державної каначейської служби України у Шевченківському районі міста Києва подання про повернення ТОВ «Сав-Дістрібьюшн» з бюджету 8 839,62 грн.

Позов вмотивовано протиправною бездіяльністю відповідача щодо виконання приписів частини сьомої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» стосовно вчинення дій по поверненню позивачеві у зв'язку із закінченням виконавчого провадження виконавчого збору, стягнутого під час примусового виконання рішень, скасованих надалі в судовому порядку.

Позивач вказує на те, що за змістом частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року № 102 «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету», Порядку повернення коштів, помилкового або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787, до обов'язків Міністерства юстиції України, зокрема, належить обов'язок оформлення подання до органів Державної казначейської служби про повернення з бюджету виконавчого збору. Однак, всупереч наведеним приписам законодавства, відповідач подання до органів Казначейства про повернення позивачеві судового збору не оформляє.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце його проведення.

У письмовому запереченні, поданому до суду, відповідач заначив про помилкове визначення позивачем Міністерство юстиції України як орган, що контролює справляння виконавчого збору, оскільки Міністерство відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої системи юстиції» є правонаступником Державної виконавчої служби України у сфері здійснення державного регулювання виконання судових рішень. З посиланням на Положення про Державну казначейську службу України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215 та Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року № 45, відповідач вказує, що питання повернення виконавчого збору з державного бюджету належить до органів Казначейства. Водночас стверджує, що дії державного виконавця щодо стягнення з позивача виконавчого збору вчинені правомірно, оскільки на цей час рішення, що підлягали примусовому виконанню, були чинними, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Треті особи своїх представників в судове засідання також не направили, хоча належним чином повідомлені про його проведення.

Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м.Києва направило до суду письмові пояснення, в яких зазначило, що відповідно до законодавства Міністерство юстиції України є органом державної влади, на який покладено обов'язок контролю щодо справляння надходжень бюджету за кодом бюджетної класифікації 22070000 «Виконавчий збір», а відповідно до пункту 5 Порядку повернення помилкового або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Державна казначейська служба України письмових пояснень щодо спору до суду не направила.

Міністерство юстиції України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої системи юстиції» є правонаступником Державної виконавчої служби України у сфері здійснення державного регулювання виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Як вбачається з матеріалів справи, 02 грудня 2013 року Інспекцією із захисту прав споживачів у Хмельницькій області (далі також - Інспекція) прийнято постанови №№2, 3, 5, 6 про застосування до ТОВ «Сав-Дістрібьюшн» штрафу за перешкоджання службовим особам Інспекції у проведенні перевірки в розмірі 61 706 780,00 грн. згідно з кожною постановою.

Згадані постанови надіслані Інспекцією до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, державним виконавцем якого для примусового їх виконання відкрито виконавчі провадження, а саме:

- виконавче провадження № 422702945 щодо виконання постанови Інспекції від 02 грудня 2013 року № 2;

- виконавче провадження № 42703252 щодо виконання постанови Інспекції від 02 грудня 2013 року № 3;

- виконавче провадження № 42703392 для виконання постанови Інспекції від 02 грудня 2013 року № 5;

- виконавче провадження №42398035 для виконання постанови Інспекції від 02 грудня 2013 року № 6.

У подальшому ці виконавчі провадження об'єднано у зведене виконавче провадження № 42749395.

Постановами Вінницького апеляційного адміністративного суду:

- від 03 червня 2014 року у справі № 822/4846/13-а за позовом ТОВ «Сав-Дістрібьюшн» до Державної інспекції з питань захисту прав споживачів у Хмельницькій області визнано протиправною і скасовано постанову Інспекції від 02 грудня 2013 року № 2;

- від 21 травня 2014 року у справі № 822/4844/13-а за позовом ТОВ «Сав-Дістрібьюшн» до Державної інспекції з питань захисту прав споживачів у Хмельницькій області визнано протиправною і скасовано постанову Інспекції від 02 грудня 2013 року № 3;

- від 27 травня 2014 року у справі № 822/4849/13-а за позовом ТОВ «Сав-Дістрібьюшн» до Державної інспекції з питань захисту прав споживачів у Хмельницькій області визнано протиправною і скасовано постанову Інспекції від 02 грудня 2013 року № 5;

- від 13 травня 2014 року у справі № 822/4848/13-а за позовом ТОВ «Сав-Дістрібьюшн» до Державної інспекції з питань захисту прав споживачів у Хмельницькій області визнано протиправною і скасовано постанову Інспекції від 02 грудня 2013 року № 6.

У зв'язку з викладеним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України прийнято постанови про закінчення виконавчого провадження, зокрема:

- постанову від 23 червня 2014 року № 42702945 щодо примусового виконання постанов Інспекції від 02 грудня 2013 року № 2;

- постанову від 18 червня 2014 року № 42703252 щодо примусового виконання постанови Інспекції від 02 грудня 2013 року № 3;

- постанову від 18 червня 2014 року № 42703392 щодо примусового виконання постанови Інспекції від 02 грудня 2013 року № 5;

- постанову від 18 червня 2014 року № 42398035 щодо примусового виконання постанови Інспекції від 02 грудня 2013 року № 6;

З розпорядження державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 27 травня 2014 року № 42398035 вбачається, що 22 травня 2014 року при примусовому виконанні постанов Інспекції від 02 грудня 2013 року № 2, 3, 5, 6 та від 10 грудня 2013 року № 7 від ТОВ «Сав-Дістрібьюшн» до Державної виконавчої служби України надійшли кошти в розмірі 97 935,02 грн., в тому числі:

- 29 465,35 грн. - борг за постановою Інспекції від 02 грудня 2013 року № 2;

- 29 465,35 грн. - борг за постановою Інспекції від 02 грудня 2013 року № 5;

- 29 465,35 грн. - борг за постановою Інспекції від 02 грудня 2013 року №3;

- 133,51 грн. - витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій згідно з постановою державного виконавця від 20 травня 2014 року №42398035 про стягнення з ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» 261,88 грн. витрат;

- 141,46 грн. - витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій згідно з постановою державного виконавця від 27 травня 2014 року №42703028 про стягнення з ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» 141,46 грн. витрат;

- 141,46 грн. - витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій від 27 травня 2014 року № 42702945 про стягнення з ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» 141,46 грн. витрат;

- 141,46 грн. - витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій за постановою державного виконавця від 27 травня 2014 року № 42703392 про стягнення з ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» 141,46 грн. витрат;

- 141,46 грн. - витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій за постановою деравного викогнавця від 27 травня 2014 року № 42703252 про стягнення з ТОВ «Сав-Дістрибьюшн№ 141,46 грн. витрат;

- 2 946,54 грн. - виконавчий збір за постановою державного виконавця від 02 квітня 2014 року № 42703392 про стягнення 61 706 678,00 грн. виконавчого збору;

- 2 946,54 грн. - виконавчий збір за постановою державного виконавця від 02 квітня 2014 року № 42702945 про стягнення з ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» 6 170 678,00 грн. виконавчого збору;

- 2 946,54 грн. - виконавчий збір за постановою державного виконавця від 02 квітня 2014 року № 42703252 про стягнення з ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» 6 170 678,00 грн. виконавчого збору.

Зокрема зазначено, що виконавчий збір, усього в розмірі 8 839,62 грн., перераховано до Державного бюджету відповідно до платіжних доручень від 28 травня 2014 року № 2716, №2719, №2722 за такими реквізитами: отримувач: Шевч.УК/Шевч.р-н/2207000, *;101;37471975; з призначенням платежу: погашення в/збору (ККДБ 22070000).

У зв'язку зі скасуванням постанов Інспекції, що перебували на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України позивач звернувся до Державної казначейської служби України із заявою від 17 вересня 2016 року про повернення йому коштів, сплачених до державного бюджету на виконання цих постанов.

Листом від 19 грудня 2016 року №5-08/2161-21035 Державна казначейська служба України повідомила ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» про те, що постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року №106 «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» визначено органи, які контролюють справляння надходжень бюджету за певними кодами бюджетної класифікації (далі - код), а саме за кодом 21081100 «Адміністративні штрафи та санкції» - Держспоживінспекція та за кодом 22070000 «Виконавчий збір» - Міністерство юстиції України. Відтак, для повернення згаданих у заяві коштів ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» має надати до органу Казначейства, на рахунки в якому зараховані відповідні надходження бюджету, подання указаних контролюючих органів.

Листом від 13 січня 2017 року №05-18/0004 Інспекція з питань захисту прав споживачів у Хмельницькій області повідомила позивача про підготовку подання від 13 січня 2017 року №05-18003 щодо повернення йому з державного бюджету коштів в розмірі 88 396,05 грн. Стосовно повернення виконавчого збору рекомендовано звернутися до Міністерства юстиції України.

Листом від 17 березня 2017 року ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» звернулося до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо оформлення подання про повернення товариству з державного бюджету виконавчого збору в розмірі 8 839,62 грн., відповіді на який не отримав.

Листом від 21 квітня 2017 року ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» звернулося до Міністерства юстиції України з проханням надати відповідь на лист від 17 березня 2017 року.

Листом від 18 травня 2017 року №12340-0-33/17 відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерсвта юстиції України повідомив позивача, що питання повернення виконавчого збору з державного бюджету вирішується органом Казначейства.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Частиною першою статті 28 Закону передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Пунктом 4 частини першої статті 49 Закону визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

Відповідно до частини шостої статті 28 Закону разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір повертається боржникові.

Аналіз викладених приписів Закону дає підстави суду стверджувати, що у зв'язку закінченням виконавчих проваджень щодо примусового виконання постанов Інспекції, про стягнення з позивача штрафів, що перебували на виконанні у відділі примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, з огляду на скасування цих постанов, стягнутий з позивача виконавчий збір у цих виконавчих провадженнях підлягає поверненню ТОВ «Сав-Дістрибьюшн».

При цьому суд не погоджується з доводами відповідача стосовно того, що виконавчий збір стягувався з ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» на підставі відповідної постанови державного виконавця, яка на час його стягнення була чинною. Наведене обґрунтовується тим, що відповідно до приписів Закону, умовою для повернення виконавчого збору є скасування рішень, які підлягали примусовому виконанню позивачем, незалежно від чинності постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору.

До того ж відповідач у письмовому запереченні вказує на завершення виконавчого провадження №42398035 щодо виконання постанови Інспекції від 02 грудня 2013 року № 6 відповідно до постанови державного виконавця від 22 серпня 2016 року, копії якої суду не надав, тоді як закінчення виконавчих проваджень щодо примусового виконання постанов Інспекції від 02 грудня 2013 року №№ 2, 3, 5 та 6 підтверджується наданими суду позивачем копіями постанов державного виконавця від 23 червня 2014 року № 42702945 та від 18 червня 2014 року № 42703252, № 42703392, № 42398035.

Згідно з приписами частини 2 статті 45 Бюджетного кодексу України Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, поміж іншого, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Такі повноваження Казначейства також визначені пунктом підпунктом 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, згідно з яким Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року № 106 «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» установлено, що перелік податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету визначається відповідно до переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (далі - перелік), згідно з додатком.

Органам, що контролюють справляння надходжень бюджету доручено, поміж іншого, забезпечити відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів податків, зборів, платежів та інших доходів згідно з переліком, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

Згідно з Переліком кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, що є додатком до вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України, Міністерство юстиції України визначено контролюючим органом щодо справляння надходжень бюджету за кодом бюджетної класифікації 22070000 за виконавчими документами, які перебувають/перебували на виконанні.

Наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 затверджено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 3 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Пунктом 5 Порядку визначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Таким чином, Міністерство юстиції України є органом, який відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року № 106 «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» зобов'язаний забезпечувати відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів податків, зборів, платежів та інших доходів згідно з переліком, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

Отже, саме на Міністерство юстиції України законодавчо покладено обов'язок оформлення подання до органу Казначейства про повернення ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» з державного бюджету виконавчого збору, від виконання якого Міністерство ухиляється, що свідчить про його протиправну бездіяльність в цій частині.

Таким чином, вимога позивача про визнання такої бездіяльності протиправною є обґрунтованою та підлягає задоволенню судом.

Водночас, ураховуючи вищевикладені приписи пункту 5 Порядку стосовно того, що подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненаправлення такого подання до Казначейства та в частині зобов'язання відповідача подати таке подання до Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі міста Києва, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно з частиною першою статті 9, статтею 72, частинами першою, другою, п'ятою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, а саме стосовно визнання протиправною бездіяльності Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо неоформлення подання про повернення ТОВ «Сав-Дістрібьюшн» з бюджету 8 839,62 грн. та стосовно зобов'язання Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України оформити подання до Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі міста Києва про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрібьюшн» з державного бюджету виконавчого збору у розмірі 8 839,62 грн.

При зверненні до суду з цим позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1 600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 05 травня 2017 року № 86623.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, у зв'язку із частковим задоволенням позову стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору в розмірі 800,00 грн.

Керуючись статтями 72-77, 90, 134, 139, 192, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» (місцезнаходження: 04112, м.Київ, вул.Дорожицька, 1, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо неоформлення подання про повернення ТОВ «Сав-Дістрібьюшн» з бюджету 8 839,62 грн.

3. Зобов'язати Міністерство юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13, ) оформити подання до Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі міста Києва про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрібьюшн» з державного бюджету виконавчого збору у розмірі 8 839,62 грн.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» сплачений ним судовий збір у розмірі 800,00 грн. (вісімсот гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Ю.Т. Шрамко

Судді Д.А. Костенко

В.А. Донець