Справа № 826/8806/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 червня 2018 року № 826/8806/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кузьменко А.І., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
до Державної фіскальної служби України
про визнання звільнення незаконним, зобов'язання вчинити дії та стягнення надбавки до пенсії

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просить:

- визнати звільнення з посади заступника начальника Управління податкової міліції Державної податкової адміністрації в Харківській області ОСОБА_1 та безпідставного виведення його без дати зазначення в розпорядження Державної податкової адміністрації в Харківській області незаконним;

- зобов'язати Голову Державної фіскальної служби України Наказ №550-о від 09 жовтня 2008 року щодо звільнення ОСОБА_1 з Управління податкової міліції Державної податкової адміністрації в Харківській області в запас скасувати;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 загальну суму не донарахованої та несплаченої надбавки до його пенсії з моменту його звільнення в розмірі 57 136,68 грн;

- зобов'язати перерахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року.

Розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 та додані до неї матеріали, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У відповідності до частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його строку.

З позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує, у тому числі, наказ Голови Державної податкової адміністрації в Харківській області від 09 жовтня 2008 року №550-о про його звільнення в запас з посади заступника начальника Управління податкової міліції Державної податкової адміністрації в Харківській області. При цьому, з позовними вимогами про визнання його незаконним та скасування до Окружного адміністративного суду міста Києва останній звернувся 07 червня 2018 року, тобто після закінчення строків, установлених законом, а заяви про поновлення цього строку позивачем до позовної заяви не додано.

Крім того, у відповідності до пункту 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Частиною 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних документів).

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

В той же час, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що на теперішній час перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію, у зв'язку з чим просить суд стягнути з Державної фіскальної служби України суму не донарахованої та несплаченої надбавки до пенсії з моменту його звільнення у розмірі 57 136,68 грн.

Проте, суд звертає увагу позивача на той факт, що до компетенції Державної фіскальної служби України не входить нарахування та виплата пенсії особам, які звільнилися з органів доходів та зборів, а тому позивачу необхідно уточнити відповідні позовні вимоги.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем взагалі не обґрунтовані позовні вимоги в частині не нарахування та не виплати відповідачем при звільненні грошової допомоги у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393, а також не надано жодних доказів того, що позивач взагалі звертався до відповідача впродовж останніх десяти років з цього приводу та йому було відмовлено.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення вказаних вимог Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем не надано до позовної заяви документа про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду з позовними вимогами немайнового характеру про зобов'язання вчинити певні дії.

При цьому, позивач посилається на пункт 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Проте, суд звертає увагу, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач, окрім оскарження наказу про його звільнення, також пред'являє до Державної фіскальної служби України позовні вимоги, які не стосуються стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, зокрема, про стягнення недонарахованої та несплаченої надбавки до його пенсії з моменту його звільнення в розмірі 57 136,68 грн та зобов'язання перерахувати та виплатити грошову допомогу у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року.

Так, відповідно до підпункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, суд звертає увагу на те, що статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для працездатних осіб з 1 січня 2018 року - 1762 гривень.

З урахуванням викладених вище обставин та наведених положень законодавства, ставка судового збору за звернення позивача до суду з позовною вимогою немайнового характеру становить 704,80 грн та з позовною вимогою майнового характеру - 704,80 грн.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки позивач може усунути у десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строків звернення до адміністративного суду з відповідною позовною заявою;

- належним чином оформленої позовної заяви відповідно до положень статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України разом з копією такої заяви для направлення відповідачу;

- оригіналу документу про сплату судового збору за звернення до суду з позовними вимогами майнового характеру у розмірі 704,80 гривень та з позовними вимогами немайнового характеру - 704,80 грн (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі міста Києва, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38004897, рахунок отримувача - 4007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача - 820019, код класифікації доходів бюджету - 22030101) або документу, який підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 160-162, частиною 1, 2 статті 169, статтею 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Кузьменко