Справа № 825/312/16
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2018 року

Київ

справа №825/312/16

адміністративне провадження №К/9901/9220/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В. М.,

Шарапи В.М.,

при секретарі - Шевчук К.В.,

за участю

представника відповідачів - Орленка А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Прокуратури Чернігівської області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року (головуючий суддя - Бужак Н.П., судді - Костюк Л.О., Троян Н.М.) у справі

за позовом ОСОБА_3

до Прокуратури Чернігівської області , Генеральної прокуратури України

про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У лютому 2016 року ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Генеральної прокуратури України, Прокуратури Чернігівської області про визнання незаконним та скасування наказу прокурора Чернігівської області від 14.12.2015р. №556 про звільнення ОСОБА_3 із займаної посади; поновлення ОСОБА_3 на посаді прокурора Бахмацької місцевої прокуратури з 15.12.2015р.; зобов'язання Прокуратуру Чернігівської області здійснити перерахунок заробітної плати з 15.07.2015р. по дату фактичного звільнення - 14.12.2015р. з негайною виплатою ОСОБА_3 недоотриманої заробітної плати; стягнути з Прокуратури Чернігівської області на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 15.12.2015р. по день фактичного поновлення на відповідній посаді.

2. Обґрунтовуючи позов в частині зобов'язання здійснити перерахунок заробітної плати позивач посилався на невиплату йому на момент звільнення заробітної плати в повному обсязі відповідно до вимог ст. 81 Закон України «Про прокуратуру».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_3 до Генеральної прокуратури України, Прокуратури Чернігівської області в частині визнання незаконним та скасування наказу прокурора Чернігівської області від 14.12.2015р. №556 про звільнення ОСОБА_3 із займаної посади, поновлення ОСОБА_3 на посаді прокурора Бахмацької місцевої прокуратури з 15.12.2015р. та стягнення з Прокуратури Чернігівської області на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 15.12.2015р. по день фактичного поновлення на відповідній посаді.

4. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог про зобов'язання Прокуратуру Чернігівської області здійснити перерахунок заробітної плати з 15.07.2015 року по дату фактичного звільнення - 14.12.2015 року з негайною виплатою ОСОБА_3 недоотриманої заробітної плати.

5. Відмовляючи у задоволені адміністративного позову суд першої інстанції зазначив, що Прокуратура Чернігівської області не наділена правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача та виплату заробітної плати у відповідному розмірі. Зазначив, що застосоване національне законодавство відповідало вимозі щодо передбачуваності на момент його правозастосування. Нарахування та виплату заробітної плати позивачу, за період з 15.07.2015р. по 14.12.2015р., здійснено Прокуратурою Чернігівської області відповідно до нормативних актів, які регулюють порядок оплати праці працівників прокуратури, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

6. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

7. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3, постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року - скасовано та ухвалено у справі нову постанову, зобов'язано прокуратуру Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату заробітної плати ОСОБА_3 за період з 15 липня 2015 року по 14 грудня 2015 року відповідно до статті 81 Закону України «Про прокуратуру» з врахуванням вже здійснених виплат за цей період.

8. Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, зазначив, що у період з набрання чинності Закону України «Про прокуратуру» (15.07.2015 року в частині розміру заробітної плати) по набрання чинності змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 (15.12.2015 року), розмір посадового окладу працівника прокуратури повинен був обчислюватись відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 10 мінімальних заробітних плат. Відсутність механізму реалізації права працівника прокуратури на заробітну плату в розмірі, передбаченому Законом України «Про прокуратуру» (як спеціальним нормативним актом), у зв'язку з не внесенням відповідних змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505, не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки закони України мають вищу юридичну силу ніж постанова Кабінету Міністрів України, а також, у зв'язку з тим, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)

9. Прокуратура Чернігівської області (далі - скаржник) у травні 2016 року звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року.

10. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 травня 2016 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

11. В касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року і залишити в силі постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року.

12. В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник зазначив, що він уповноважений був здійснювати виплати лише в межах затвердженого фонду оплати праці і не наділений правом самостійно, без правового врегулювання Кабінетом Міністрів України та фінансової можливості державного бюджету України здійснювати перерахунок заробітної плати позивачу та виплачувати її у вищому розмірі.

13. Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2018 року зазначену адміністративну справу призначено до розгляду.

14. В судовому засіданні представник відповідачів доводи касаційної скарги підтримав, просив касаційну скаргу задовольнити. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

15. ОСОБА_3 з 13.01.2012 року по 14.12.2015 року працював в органах прокуратури, зокрема, на посаді прокурора Прокуратури Бахмацького району.

16. Наказом прокурора Прокуратури Чернігівської області Носенка В.О. від 14.12.2015 року № 556 позивача звільнено з посади прокурора Прокуратури Бахмацького району та органів Прокуратури Чернігівської області з 14.12.2015 року у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників, на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України та пункту 9 статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

17. З розрахункових листів випливає, що позивачу за період з 15.07.2015 року по 14.12.2015 року Прокуратурою Чернігівської області заробітна плата нараховувалась виходячи з посадового окладу, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

18. Стаття 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

19. Частина 4 статті 43 Конституції України: кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

20. Частини 1, 2, 3, 7 та 9 статті 81 Закону України 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру»: заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов'язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством. Преміювання прокурорів здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2017 року - 12 мінімальних заробітних плат.

Прокурорам виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: за наявності стажу роботи понад один рік - 10 відсотків, понад 3 роки - 15 відсотків, понад 5 років - 18 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 15 років - 25 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків, понад 25 років - 40 відсотків, понад 30 років - 45 відсотків, понад 35 років - 50 відсотків посадового окладу. Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам затверджується Кабінетом Міністрів України.

Фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

21. Стаття 89 Закону України 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру»: фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Генеральною прокуратурою України.

22. Стаття 90 Закону України 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру»: фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період.

23. Частина друга статті 8 Закону України 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці»: умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону.

24. Стаття 13 Закону України 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці»: оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

25. Пункти 1, 2, 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012р. № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури»: затвердити схеми посадових окладів працівників органів прокуратури згідно з додатками 1-5. Надати право керівникам органів прокуратури у межах затвердженого фонду оплати праці: установлювати: працівникам органів прокуратури посадові оклади відповідно до затверджених цією постановою схем посадових окладів. &l ;…&gС; Видатки, пов'язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на утримання органів прокуратури. Упорядкування посадових окладів окремих працівників органів прокуратури здійснювати в межах затвердженого фонду оплати праці.

26. Стаття 23 Бюджетного кодексу України:Будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

27. Пункт 26 Розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, в редакції Закону України від 28.12.2014 № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» (набрали чинності з 01.01.2015р.): установити, що норми і положення &?а;…&g1; статті 81, частин шістнадцятої, сімнадцятої, вісімнадцятої статті 86, пунктів 13, 14 розділу XIII "Перехідні положення" Закону України від 14 жовтня 2014 року "Про прокуратуру" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

28. Абзац третій пункту 9 Прикінцевих положень Закону України від 28 грудня 2014 року №80-VIII «Про Державний бюджет України на 2015 рік» (набрали чинності з 01.01.2015р.): установити, що норми і положення &?в;…&?т; частини другої статті 33, статті 81 Закону України «Про прокуратуру» (Голос України, 25.10.2014, № 206) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

29. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

30. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).

31. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

32. За загальним правилом, конкуренція правових норм у часі повинна вирішуватися на користь норми, прийнятої пізніше, оскільки найновіше законодавство демонструє способи та форми правового регулювання, які на даний етап розвитку суспільства, на думку законодавця, є більш доцільними.

33. Закон України від 28 грудня 2014 року № 80-VIII «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та Закон України від 28.12.2014 № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» прийняті пізніше Закону України 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру», а тому у 2015 році норми і положення Закону України «Про прокуратуру» щодо заробітної плати прокурора застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, а не статтею 81 цього Закону.

34. Аналіз наведених правових норм та обставин справи дає підстави для висновку, що відповідач не наділений правом самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості щодо збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача та виплату заробітної плати у іншому розмірі, ніж це передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

35. Аналогічні висновки відображені в постановах Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справах № 825/575/16, від 21 березня 2018 року № 817/548/16 та від 31 січня 2018 року №810/1304/16.

36. З огляду на встановлення судом апеляційної інстанції нарахування ОСОБА_3 в спірний період заробітної плати виходячи з розміру посадового окладу визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012р. №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», тобто, з урахуванням положень Закон України від 28 грудня 2014 року № 80-VIII «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та Закон України від 28.12.2014 № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», у розмірі встановленому законом, суд вважає, що заробітну плату ОСОБА_3 нараховано у розмірі не нижчому від визначеної законом.

37. У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 09.10.1979р. у справі Ейрі(1) зазначено: &?я;…&gт; Суд розуміє, що подальша реалізація соціальних та економічних прав здебільшого залежить від ситуації, особливо фінансової, яка склалася в даній державі. &?н;…&?р;

38. У пункті 37 рішення «Суханов та Ільченко проти України» (Заява № 68385/10 та 71378/10) Європейський суд з прав людини зазначив, що &?д;…&? ; демократично обраний Парламент зберігає право щодо виконання своїх законодавчих функцій відповідно до Конституції та зміни встановлених розмірів виплат на певний період часу &l0;…&?о;.

39. Таким чином, суд апеляційної інстанції скасував судове рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону.

40. Відповідно до п.4 ч.1 ст.349 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

41. Статтею 352 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

42. Беручи до уваги вищенаведене, Суд вважає за необхідне скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

43. Керуючись статтями 341, 343, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

п о с т а н о в и в :

44. Касаційну скаргу Прокуратури Чернігівської області - задовольнити.

45. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року - скасувати, залишити в силі постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року.

46. Постанова ухвалена у нарадчій кімнаті, її вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 26 червня 2018 року. Повний текст постанови складено 02 липня 2018 року.

47. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В. М. Бевзенко

В.М. Шарапа