Справа № 820/3353/18
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 р. № 820/3353/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дирявої К.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Поддячої Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання неправомірним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати неправомірним рішення відповідача - Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Харкова від 20.04.2018 р. про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку розміру пенсії на підставі довідки про заробітну плату станом на 14.06.2012 р., яка видана прокуратурою Харківської області 10.04.2018 р. за № 18-162;

- зобов'язати відповідача - Шевченківське об'єднане управління Пенсійного Фонду України м. Харкова провести з 17.04.2018 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-Х11 від 05.11.1991 р. (в редакції від 23.12.2010 р.), на підставі довідки прокуратури Харківської області №18-162 від 10.04.2018 р. про заробітну плату в розмірі 90 % від суми вказаної заробітної плати без обмеження максимального розміру та провести виплати в різниці пенсії з урахуванням отриманих сум, починаючи з 14.06.2012 року.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що він є слідчим прокуратури України на пенсії та з 14.12.2007 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України №1789, призначену відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 в розмірі 90% суми заробітної плати за останньою посадою. Позивачу з отриманого від відповідача листа стосовно обрахунку його пенсії стало відомо, що у період після 01.03.2008 року підстав для перерахунку пенсії позивача у зв'язку з зростанням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників не було, оскільки це не було передбачено діючим на той момент законодавством. Проте, на думку позивача, відповідне підвищення мало бути здійснено відповідачем на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури". З приводу даного питання позивач звернуся до відповідача із відповідною заявою, до якої було долучено довідку прокуратури Харківської області №18-162 від 10.04.2018 р. Однак, відповідачем листом від 27.04.2018 року було направлено позивачу рішення комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсії №16 від 20.04.2018 року, яким у перерахунку пенсії позивача було відмовлено. Вважаючи таке рішення відповідача неправомірним, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 08.05.2018 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору по адміністративній справі № 820/3353/18.

Ухвалою суду від 08.05.2018 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує, оскільки на час звернення ОСОБА_1 за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України не було прийнято нормативно-правовий акт, яким визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, комісія з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, прийняла рішення 20.04.2018 протокол № 16 про відмову в перерахунку пенсії, призначеної згідно із Законом України "Про прокуратуру", за заявою від 17.04.2018 про перерахунок пенсії зі збільшенням заробітної плати працівникам органів прокуратури, призначеної згідно із Законом України "Про прокуратуру", на підставі довідки про заробітну плату працівникам органів прокуратури, виданої Прокуратурою Харківської області 10.04.2018 №18-162. Також представником відповідача вказано, що позивач вже звертався до суду з аналогічними позовними вимогами, проте судовим рішенням було відмовлено у задоволенні його позову. Отже, на думку відповідача позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Також, від позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву із викладенням власної позиції стосовно заперечень проти позову відповідача.

Ухвалою суду від 15.06.2018 року розгляд справи №820/3353/18 ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та витребувано у відповідача розрахунок пенсії позивача із зазначенням складових, з якого така пенсія нараховується та призначено розгляд справи в спрощеному провадженні на 02.07.2018 року.

У судове засідання позивач прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова з 14.12.2007 року та отримує пенсію працівника, який займає прокурорську посаду при повній вислузі років, призначену відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 в розмірі 90% суми заробітної плати за останньою посадою слідчого прокуратури Дзержинського району м. Харкова.

У адміністративному позові позивачем вказано, що призначена йому пенсія протягом 10 років не перераховувалась у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідній категорії прокурорсько-слідчих працівників, у тому числі і відповідно до підвищення, яке відбулося на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури".

Про вказані обставини, як зазначено у відповіді на відзив, позивачу сало відомо 02.11.2017 року із листа відповідача від 27.10.2017 року за вих. № 314/К-11, в якому вказано, що у період після 01.03.2008 року підстав для перерахунку пенсії позивача у зв'язку зі зростанням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників не було, оскільки це не було передбачено діючим на той момент законодавством.

Зі змісту позовної заяви встановлено та не оспорюється відповідачем, що позивач 17.04.2018 року як непрацюючий пенсіонер прокуратури, звернувся до відповідача із заявою про перерахунок відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції чинній на час призначення пенсії" призначеної йому пенсії за вислугу років, починаючи з 17.04.2018 року згідно довідки прокуратури Харківської області №18-162 від 10.04.2018 року до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури".

Листом від 27.04.2018 року №6653-021/49 за підписом начальника Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова позивачу направлено рішення комісія з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 20.04.2018 протокол № 16 про відмову в перерахунку пенсії, призначеної згідно із Законом України "Про прокуратуру".

Зі змісту наявної в матеріалах справи копії рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії встановлено, що в якості підстави для відмови у перерахунку пенсії позивача вказано, що відповідно до ч.18 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ у редакції, що діяла до 01.01.2015, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувались у зв'язку підвищенням заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників. Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VІІІ внесені зміни до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ, зокрема ч.18 викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України". 15.07.2015 набув чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2017 №1697-VІІ. Відповідно до Розділу XII Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII положення Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (крім окремих статей) визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності Законом України "Про прокуратуру" №1697-VІІ. Отже, відповідач дійшов висновку, що на час звернення ОСОБА_1 до управління із заявою про перерахунок пенсії ч.13 та ч. 18 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ, які регулювали порядок перерахунку пенсії, втратили чинність. При цьому, згідно з ч.20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ у редакції, чинній на дату звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. На час звернення ОСОБА_1 за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України нормативно-правовий акт, яким визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, прийнято не було.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав. При цьому, в адміністративному позові позивачем зазначено, що пенсія йому призначена, нараховується та виплачується відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 року, а отже встановлений вказаним законом розмір та порядок подальшого перерахунку пенсій є довічним конституційним правом громадянина з моменту призначення пенсії, а прийняті в подальшому Закону України №213-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та № 2464-V «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» істотно погіршують права та свободи слідчих та прокурорів, яким пенсія була призначена до вступу цих законів в силу, вони звужують зміст та обсяг соціальних гарантій, які були передбачені Законом, під захистом якого перебували та перебувають слідчі та прокурори органів Прокуратури України. Отже, позивачем вказано, що норми статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, які безпосередньо визначали умови перерахунку пенсії, були виключені із цього Закону, а питання визначення умов та порядку перерахунку таких пенсій віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України - з набранням чинності Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ (набрав чинності 01 січня 2015 року), тобто, після 2012 року.

Ухвалою суду під час розгляду справи було витребувано у відповідача розрахунок пенсії ОСОБА_1 із зазначенням складових, з якого така пенсія нараховується та призначено розгляд справи в спрощеному провадженні на 02.07.2018 року.

На виконання ухвали від 15.06.2018 року до суду надано розрахунок пенсії позивача станом на 01.04.2018 року, з якого вбачається, що складові, з якого нараховується пенсія ОСОБА_1 зазначені в довідці прокуратури Харківської області про складові заробітної плати на 15.11.2010 року, копію якої також надано до суду.

Суд зазначає, що станом на момент призначення позивачу пенсії пенсійне забезпечення працівників прокуратури було передбачено положеннями ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-XII.

Відповідно до положень статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-XII, у редакції чинній станом на час призначення позивачу пенсії, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена пенсія за віком, за вислугою років або за інвалідністю безпосередньо з прокурорсько-слідчих посад і посад у науково-навчальних закладах, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею.

Як встановлено судом, Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" затверджено нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, відповідно до яких відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

З матеріалів справи вбачається, що звернення позивача із заявою відповідача було обумовлено тим, що його пенсію не було перераховано у зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників за постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505, для чого позивачем було надано довідку Прокуратури Харківської області від 10.04.2018 року №18-162, із зазначенням складових заробітної плати станом на 14.06.2012 року.

При цьому, суд враховує, що Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ, зокрема, частину 18 викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Як передбачено п.5 розділу III Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до перелічених законів України, зокрема, Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ.

Крім того, 15.07.2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" №1697-VII (далі - Закон №1697-VІІ), відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-ХІІ, крім, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015 року.

Судом встановлено, що положеннями ч.20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII, у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VIII, передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Конституційний Суд України у рішенні № 1-рп/99 від 09.02.1999 року вказав, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Суд зазначає, що положення Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VIII, якими ч. 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-XII та ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII викладено у новій редакції, не були визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

В той же час, суд зазначає, що положення Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, якою внесено зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ, зокрема, частину 18 викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України", не підлягають застосуванню з огляду на те, що пунктом 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до перелічених законів України, зокрема, Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17.04.2018 року по справі №127/301/17 позивачем може бути реалізовано право на перерахунок пенсії на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення позивача до відповідного органу.

При цьому, Верховний Суд у зазначеній справі вказав, що враховуючи обставини того, що станом на час звернення позивача із відповідною заявою з приводу перерахунку розміру пенсії такої підстави для перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій як збільшення розміру заробітної плати на законодавчому рівні не встановлено, а Урядом будь-яких умов для перерахунку не визначено, що свідчить про відсутність у відповідача правових підстав для здійснення такого перерахунку та прийняття оскаржуваного у даній справі рішення про відмову в перерахунку пенсії на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормами діючого законодавства.

Однак, з огляду на встановлені під час розгляду справи за позовом ОСОБА_1 обставини, суд зазначає, що в даному випадку позивач, звертаюсь до відповідача із відповідною заявою просив здійснити перерахунок його пенсії у зв'язку зі підвищенням заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників за постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505, тобто до втрати чинності положеннями ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-XII.

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, враховуючи, обставини того, що право на перерахунок пенсії позивача пов'язано із підвищенням заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників за постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505, то в даному випадку визначальним є саме момент виникнення обставин для такого перерахунку.

З огляду на вище викладене суд приходить до висновку, що в даному випадку рішення відповідача - Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Харкова від 20.04.2018 р. про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку розміру пенсії на підставі довідки про заробітну плату станом на 14.06.2012 р., яка видана прокуратурою Харківської області 10.04.2018 р. за № 18-162, є таким, що прийнято без врахування усіх обставин, а тому підлягає визнанню протиправним.

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відтак, у рішенні від 24 липня 2014 року №38677/06 «Будченко проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що є втручанням у право заявника за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції та порушенням цієї статті у зв'язку з відмовою заявнику через неіснування механізму реалізації відповідного законодавчого положення. Крім того, у рішенні від 08 листопада 2006 року №63134/00 «Кечко проти України», Європейський Суд не прийняв до уваги позицію України про колізію двох нормативно-правових актів - закону України, відповідно до якого встановлена допомога з бюджету і який є діючим та Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, де положення останнього Закону, на думку Уряду України, превалювали як спеціальний закон. Суд не прийняв до уваги аргументи Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Аналогічна позиція викладена також у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі № 59498/00 «Бурдов проти Росії».

Європейський суд з прав людини, вирішуючи справу «Войтенко проти України», дійшов висновку, що посилання державних органів на неможливість виконання зобов'язань через відсутність законодавчих заходів є безпідставним.

З огляду на вище викладене, доводи відповідача стосовно відсутності порядку для здійснення перерахунку пенсії позивача не можуть вважатися судом належними з огляду на наявну практику Європейського суду з прав людини.

В той же час, суд зазначає, що Законом України від 08.07.2011 р. № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» частину першу статті 50-1 вказаного Закону замінено двома частинами, згідно частини другої даної статті в новій редакції пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Цією ж статтею передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Таким чином, з 01.10.2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-XII щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Проте, суд зазначає, що підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам були врегульовані частинами тринадцятою, вісімнадцятою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-XII, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Отже, відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-XII обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно приписами з ч.18 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-XII призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

З огляду на вище викладене, слід дійти висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому суд дійшов такого правового висновку: внесені Законом № 3668-VІ зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-XII, які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали.

Зазначеного висновку також дійшов і Верховний Суд України у постанові від 06.10.2015 року у справі №127/11720/14-а.

При цьому, відповідно до положень п.2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне і грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Судовим розглядом встановлено та не спростовано жодними доказами, що ОСОБА_1 пенсія в розмірі 90% від суми заробітної плати була призначена в 2007 році, тобто до набрання чинності вказаним Законом України від 08.07.2011 р. № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», а отже, при перерахунку пенсії позивача має бути застосована норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

З врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є саме зобов'язання Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Харкова провести з 17.04.2018 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 р. (в редакції від 23.12.2010 р.), на підставі довідки прокуратури Харківської області №18-162 від 10.04.2018 р. про заробітну плату в розмірі 90 % від суми вказаної заробітної плати без обмеження максимального розміру та провести виплати в різниці пенсії з урахуванням отриманих сум, починаючи з 14.06.2012 року.

Щодо посилань представника відповідача у відзиві на позов на пропущення позивачем строку звернення до суду з даним позовом, оскільки до суду позивач звернувся 24.04.2018 року, а просить провести виплати в різниці пенсії з урахуванням отриманих сум, починаючи з 14.02.2012 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судовим розглядом встановлено, що позивачу стало відомо про порушення його права з листа відповідача від 27.10.2017 року №314/К-11, що слугувало підставою для відповідного звернення позивача та подальшого отримання рішення про відмову у перерахунку пенсії позивача на проведення перерахунку пенсії за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року з листа відповідача №286/Ц-3 від 03.04.2018 року, а до суду за захистом свого порушеного права звернувся 10.04.2018 року.

Таким чином, право позивача на отримання сум пенсій у відповідних розмірах відповідачем не визнано саме у квітні 2018 року, що і стало підставою для звернення до суду, отже, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України, шестимісячний строк на звернення з позовом до адміністративного суду позивачем не пропущено.

Отже, враховуючи вище наведені обставини суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк звернення до суду з даним позов.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання неправомірним рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Харкова від 20.04.2018 р. про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку розміру пенсії на підставі довідки про заробітну плату станом на 14.06.2012 р., яка видана прокуратурою Харківської області 10.04.2018 р. за № 18-162.

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного Фонду України м. Харкова провести з 17.04.2018 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-Х11 від 05.11.1991 р. (в редакції від 23.12.2010 р.), на підставі довідки прокуратури Харківської області №18-162 від 10.04.2018 р. про заробітну плату в розмірі 90 % від суми вказаної заробітної плати без обмеження максимального розміру та провести виплати в різниці пенсії з урахуванням отриманих сум, починаючи з 14.06.2012 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 09 липня 2018 року.

Суддя Мельников Р.В.