Справа № 335/2069/18
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/2069/18 2-а/335/157/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Шалагінової А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Притула Євгенія Юрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 380390 від 20 лютого 2018 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Притула Євгенія Юрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 380390 від 20 лютого 2018 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у зв'язку із допущенням ним порушення п. 32.1 «а» Правил дорожнього руху України та ст. 50 Закону України «Про дорожній рух» у зв'язку із самовільним встановленням рекламного носія на проїзній частині. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а при розгляді справи інспектором були допущені порушення його прав, передбачених КУпАП та Конституцією України. З наведених підстав просив задовольнити позов та скасувати вищезазначену постанову відповідача, закрити провадження у справі.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомленням. У позовній заяві позивач просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином рекомендованим листом із повідомленням, причини неявки суду не повідомив.

З урахуванням вимог ч. 9 ст. 205 КАС України суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 140 КУпАП передбачено, що порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції встановлення рекламоносіїв, - тягне за собою накладення штрафу на громадян в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, і на посадових рсіб, громадян - субєктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення АР № 380390 від 20 лютого 2018 р., прийнятої відповідачем, 20 лютого 2018 р. о 15:30 год. в м. Запоріжжі у Шевченківському районі по вулиці Ігоря Сікорського, 79, самовільно, без узгодження, встановив рекламний носій в зоні проїзної частини, чим порушив вимоги п. 32.1 «а» ПДР України, ст. 50 Закону України «Про дорожній рух».

Згідно з п. 32.1 «а» ПДР України з органами Державтоінспекції узгоджуються розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торгівельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій, місць торгівлі та надання послуг.

Разом із тим, у спірній постанові не зазначено, який саме рекламоносій встановив позивача, що на цьому носії зазначено, де саме він його розмістив, чи є позивач суб'єктом підприємницької діяльності, що свідчить про невідповідність об'єктивної сторони та суб'єкта правопорушення диспозиції та санкції ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Слід зауважити, що не зазначення в постанові, чи є позивач фізичною особою-підприємцем або ні, унеможливлює перевірку правильності обчислення розміру адміністративного стягнення у вигляді штрафу, накладеного відповідачем.

Посилання на норму Закону України «Про дорожній рух» у постанові не конкретизоване, а саме не зазначено, в чому саме виявилось порушення цього Закону.

В своєму позові позивач наголошує, що за адресою АДРЕСА_1 знаходився будинок батьків позивача, а в постанові не визначено, хто саме і коли встановив рекламний носій, кому він належить.

Разом із тим, відповідач у судове засідання не з'явився, і не надав жодних доказів правомірності прийнятої постанови (у т.ч. й фото з архіву, яке вказано як додаток до постанови), що позбавляє суд можливості з'ясувати, чи надавалася відповідачем оцінка вказаним доводам позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Інші доводи позовної заяви та відзиву на неї (зокрема, щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення, розгляд справи не у передбаченому КУпАП місці) при вищевикладених обставинах суттєвими не являються, та не враховуються судом при ухваленні рішення по справі.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав свого процесуального обов'язку з доказування правомірності прийнятого ним рішення, не надав суду відзив на позов, і не зазначив будь-яких поважних причин неможливості його подання, що розцінюється судом як визнання позову відповідачем в порядку ч. 4 ст. 159 КАС України.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд, зважаючи на неповноту розгляду справи про адміністративне правопорушення та невірне встановлення фактичних обставин справи у постанові, дійшов висновку, що вищезазначена постанова відповідача підлягає скасуванню із надсиланням справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Запорізькій області відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КУпАП.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність надсилання справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд, тому підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на даний час відсутні.

Підсумовуючи викладене, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 73-79, 159, 205, 211, 217, 227-228, 241-246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення АР № 380390 від 20 лютого 2018 р., прийняту інспектором ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Притула Євгенієм Юрійовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення надіслати на новий розгляд до Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Шалагінова