Справа № 697/144/18
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2018-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року справа № 697/144/18
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2018 з Канівського міськрайонного суду Черкаської області до Черкаського окружного адміністративного суду за підсудністю надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Канівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо початку нарахування пенсії на користь позивача;

- зобов`язати відповідача здійснити призначення та виплату позивачу пенсії відповідно до вимог ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 06.02.2017.

Ухвалою суду від 05.07.2018 замінено первинного відповідача на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем нарахована пенсія позивачу з порушенням дати початку нарахування та виплати пенсії.

Відповідач надав до суду відзив на позов в якому просив відмовити в задоволенні адміністративного позову, аргументуючи свою позицію тим, що прийняття рішення про призначення (перерахунок) пенсії із зазначенням його розміру, за своєю правовою природою, є їх виключною компетенцією, дискреційними повноваженнями.

У зв`язку з наданням учасниками справи заяв про розгляд справи без їх участі, суд дійшов висновку вирішити спір у порядку письмового провадження на підставі ч.3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та згідно з ч.4 ст.229 КАС України не здійснювати фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

03.05.2017 позивач звернувся до Канівського об`єднаного управління ПФУ з заявою про призначення пенсії.

Згідно з протоколом від 11.05.2017 №795 Канівського об`єднаного УПФУ з 03.05.2017 позивачу призначена пенсія за віком розрахована відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому трудовий стаж позивача становить 37 років 6 місяців 4 дні загального.

15.09.2017 позивач звернувся до начальника Канівського об`єднаного управління Пенсійного фонду в Черкаській області ОСОБА_2 , в якому просив донарахувати йому пенсію, оскільки остання мала бути призначена з 06.02.2017.

Листом від 28.09.2017 №210/К-10 Канівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомило позивача, що він має право на пенсію з 55 років. Ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки на момент звернення позивачу виповнилось 59 років, тому пенсію призначено з дати його звернення.

Надаючи оцінку спірним обставинам в контексті позовних вимог, суд врахував, що згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначається Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058).

Стаття 8 Закону №1058 визначає право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Пунктом 1 ч.1 ст.45 Закону №1058 встановлено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Судом встановлено, що 06.02.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо пенсійного забезпечення окремих категорій осіб із числа учасників антитерористичної операції», яким, зокрема, внесено зміни в абзац шостий пункту 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та встановлено, що військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.

Суд встановив, що позивач відповідно до посвідчення від 28.04.2016 серії НОМЕР_1 позивач є часником бойових дій.

Згідно з довідкою Канівського об`єднаного міського військового комісаріату Черкаської області від 26.04.2017 №76 позивач проходив військову службу в Збройних Силах України з 14.08.2015 до 17.10.2016 та відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності від 17.10.2016 №5272 позивач в період з 14.08.2015 до 28.02.2016, з 16.03.2016 до 18.05.2016, з 21.05.2016 до 16.10.2016 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції.

Отже, право позивача, як учасника бойових дій, на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до пункту 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виникло у позивача з 06.02.2017 з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо пенсійного забезпечення окремих категорій осіб із числа учасників антитерористичної операції».

При цьому, заява позивача про призначення йому пенсій подана органу Пенсійного фонду 03.05.2018, тобто з дотриманням, визначеного ст.45 Закону №1058 трьохмісячного строку, який дає право на призначення пенсії з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 07.02.2017.
Таким чином судом встановлено неправомірність дій відповідача щодо призначення пенсії позивачу з дати звернення (03.05.2017).

Стосовно твердження відповідача, що призначення пенсії позивачу є виключно дискреційними повноваженнями, суд зазначає таке.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Відповідно до п.1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 №1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Тобто, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі. Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

У разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Суд зазначає, що дискреційні функції відповідача, як суб`єкта владних повноважень щодо встановлення дати призначення пенсії за віком особі, яка звернулась в законодавчо визначений час та має на те всі підстави, жорстко обмежені в законодавчому порядку, а тому відповідач позбавлений права адміністративного розсуду при прийняти іншого рішення, ніж те, що передбачено Законом.

Згідно з п.2 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частина 3 ст.245 КАС України передбачає, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення, і це прямо передбачено ч.3 ст.245 КАС України.

Такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

У спірних правовідносинах, які є предметом розгляду даної справи, право позивача на призначення пенсії саме з 07.02.2017 прямо передбачене Законом.

Зі змісту положень, закріплених ч.3 ст.245 КАС України встановлено, що у випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача, у тому числі шляхом зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, зокрема, прийняти рішення. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Оскільки право позивача на призначення пенсії за віком з 07.02.2017 підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області прийняти рішення про призначення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.02.2017.

Враховуючи, що позивач просив призначити йому пенсію з 06.02.2017, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 139, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо призначення пенсії за віком з 03.05.2017 ОСОБА_1 протиправними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул. Смілянська, 23, код ЄДРОПУ 21366538) здійснити призначення та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) відповідно до ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 07.02.2017 з урахуванням здійснених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, код ЄДРОПУ 21366538) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Рідзель