Справа № 817/1323/17
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 817/1323/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"04" липня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Шевчук С.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря Єфремової О.С.,

представника апелянта ОСОБА_2

апелянта ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Рівненській області, ОСОБА_3 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від "09" лютого 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Департаменту Кіберполіції Національної поліції України, Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про визнання дій протиправними, стягнення шкоди , -

суддя в 1-й інстанції - Друзенко Н.В.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Рівне ,

дата складання повного тексту рішення - 27.02.2018,-

ВСТАНОВИВ:

05.09.2017 ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Костопілького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Рівненській області, Поліського управління кіберполіції Департаменту кіберполіції Національної поліції України, про визнання протиправними дій щодо проведення обшуку, стягнення майнової і моральної шкоди.

Ухвалою суду від 07.11.2017 в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі №817/1323/17 відмовлено повністю з тих підстав, що ОСОБА_3, маючи статус адвоката, звернулась в суд з адміністративним позовом про визнання незаконними дій працівників поліції з приводу проведення обшуку у її помешканні, який обґрунтувала тим, що обшук проведений без попереднього повідомлення Ради адвокатів регіону за місцем проведення такої процесуальної дії, і при цьому, позивач не є і не була стороною відповідного кримінального провадження, в рамках якого проводився такий обшук, і в ході якого їй заподіяно матеріальних і моральних збитків. Така позиція відповідає висновкам Європейського суду з прав людини у справі "Кузьменко проти України" (заява №49526/07) рішення від 09.03.2017, яке набуло статусу остаточного 09.06.2017.

В судовому засіданні 15.12.2017 прийнято заяву позивача про зміну предмета позову, за змістом якої ОСОБА_3 просить: 1) Визнати протиправними та незаконними дії Костопільського відділу поліції Головного управління національної поліції у Рівненській області та Поліського управління кіберполіції Департаменту кіберполіції Національної поліції України щодо обшуку, проведеного 06.03.2017 в помешканні позивача - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1; 2) Стягнути з держави в особі її територіальних органів виконавчої влади - Головного управління національної поліції у Рівненській області та Департаменту кіберполіції Національної поліції України на користь ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 4279,00 грн. і зобов'язати Головне Управління Державної казначейської служби у Рівненській області та Головне Управління Державної казначейської служби України в Київській області виплатити позивачу ОСОБА_3 відшкодування майнової шкоди в розмірі 4279,00 грн.; 3) Стягнути з держави в особі її територіальних органів виконавчої влади - Головного управління національної поліції у Рівненській області та Департаменту кіберполіції Національної поліції України на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 60000,00 грн. і зобов'язати Головне Управління Державної казначейської служби у Рівненській області та Головне Управління Державної казначейської служби України в Київській області виплатити позивачу - ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди в розмірі 60000,00 грн.; 4) Стягнути з держави в особі її територіальних органів виконавчої влади - Головного управління національної поліції у Рівненській області та Департаменту кіберполіції Національної поліції України на користь ОСОБА_3 судові витрати в справі і зобов'язати Головне Управління Державної казначейської служби у Рівненській області та Головне Управління Державної казначейської служби України в Київській області виплатити позивачу -ОСОБА_3 відшкодування витрат у даній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 02.03.2017 ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області у справі №564/441/17 ухвалено, зокрема: задовольнити клопотання слідчого СВ Костопільського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6, яке погоджено з прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_7 про проведення обшуку у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №000016 від 06.01.2017; надати слідчому СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6, або уповноваженій ним за письмовим дорученням особі дозволу на проведення обшуку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1, який згідно інформаційної довідки №81486392 від 01.03.2017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, належить на праві приватної власності, частка власності - ОСОБА_3, з метою виявлення предметів, речей, знарядь кримінального правопорушення, відшукання комп'ютерної техніки, ноутбуків, системних блоків персональних комп'ютерів, флеш накопичувачів інформації, мобільних терміналів (телефонів), сім карт мобільних операторів, заяв на видачу готівки філій ТОВ "Пост Фінанс". 06.03.2017, перед початком обшуку позивач повідомила службових осіб про те, що вона є адвокатом, а тому і обшук повинен проводитись у присутності представника Ради адвокатів Рівненської області. Окрім того, позивач повідомила службових осіб відповідачів, що користуючись правом на захист та для представлення своїх інтересів в ході обшуку та захисту, вона запросила адвоката ОСОБА_8, прибуття якого просила дочекатися. Незважаючи на її прохання, службові особи відповідачів силоміць, за допомогою лому відкрили вхідні двері будинку, при цьому значно пошкодили їх і розпочали обшук за відсутності представника Ради адвокатів Рівненської області та її адвоката. Такі дії відповідачів позивач вважає втручанням у своє приватне, сімейне, професійне життя. ОСОБА_3 доводила, що дії службових осіб відповідачів порушували її право на захист та були непропорційними переслідуваній меті обшуку. 06.03.2017 позивач звернулася в Рівненську торгово-промислову палату, де було проведено експертну оцінку майнових збитків, завданих їй пошкодженням вхідних дверей, за висновком якої їх сума становить 4279,00 грн. Також вказувала, що у зв'язку з пошкодженням свого майна, вона зазнала сильних душевних хвилювань. Зазначає, що зазнала душевних хвилювань і внаслідок того, що в службовому документі , а саме в рапорті інспектора ВПК в Рівненській області Поліського УКП ДКП НП України ОСОБА_9 від 01.03.2017 та в клопотанні слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 щодо неї було зазначено абсолютно недостовірну та неправдиву інформацію, яка характеризує її як корисливу особу, а саме, що нібито вона надала ОСОБА_10 (фігуранту кримінального провадження внесеному до ЄРДР №0000016 від 06.01.2017) для тимчасового проживання у платне користування будинок за адресою: АДРЕСА_1. В той же час, свій будинок вона надала ОСОБА_10 для постійного безоплатного проживання, так як мала намір проживати з ним однією сім'єю і будь-яких договорів оренди житла, договорів найму тощо з ним не укладала, плату за проживання в будинку з нього не брала. Окремо позивач зауважувала, що службові особи відповідача також вказували у службовій документації інформацію, за змістом якої натякали, що вона може бути причетною до кримінально карних дій, які вчиняв ОСОБА_10, шляхом надання йому консультацій правового характеру. ОСОБА_3 вказувала, що такі дії службових осіб відповідачів в своїй сукупності спричинили їй не лише майнову, а й моральну шкоду, яка полягала у нервовому стресі, душевних переживаннях. Позивач вказувала, що внаслідок перенесеного стресу - погіршився її зір.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09.02.2018 адміністративний позов - задоволено частково.

Визнано протиправними дії службової особи Головного управління Національної поліції в Рівненській області - старшого слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_11 щодо незабезпечення завчасного повідомлення Ради адвокатів Рівненської області про проведення 06.03.2017 обшуку житла адвоката ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 і проведення такого обшуку без присутності представника ради адвокатів регіону.

Стягнуто з Головного управління національної поліції у Рівненській області на користь ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 4279 (чотири тисячі двісті сімдесят дев'ять) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти вимог - відмовлено.

Присуджено ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції у Рівненській області судові витрати у вигляді пропорційної суми сплаченого судового збору, а саме 640,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції в Рівненській області та ОСОБА_3 подали апеляційні скарги. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, Головне управління Національної поліції в Рівненській області просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у позові відмовити, ОСОБА_3 просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у цій частині : 1.1 визнати протиправними та незаконними дії службових осіб Головного управління національної поліції у Рівненській області та Департаменту кіберполіції Національної поліції України :

- старшого слідчого СВ Костопільського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_11 щодо проведення обшуку за відсутності захисника позивача та щодо вилучення речей позивача за відсутності правових підстав для такого вилучення;

- слідчого СВ Костопільського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 щодо звернення до Костопільського районного суду Рівненської області з клопотанням про проведення обшуку за відсутності відповідної компетенції ;

- інспектора ВПК в Рівненській області Поліського управління кіберполіції ДКП НПУ ОСОБА_9, інспектора ВПК в Рівненській області Поліського управління кіберполіції ДКП НПУ ОСОБА_12, оперативного уповноваженого Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_13 щодо злому вхідних дверей під час обшуку 06.03.2017 в помешканні позивача.

1.2 Відшкодувати моральну шкоду в розмірі 60000 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3, Головне управління Національної поліції в Рівненській області просить залишити апеляційну скаргу - без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області позивач просить залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог без змін.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційних скаргах, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі з урахуванням ч.2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Судом першої інстанції встановлено, що у березні 2011 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №763, видане на підставі рішення Рівненської обласної КДК адвокатури від 29.12.2010 №УІ-9 (а.с.16 том 1).

06.01.2017 Костопільським ВП ГУНП в Рівненській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000016 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбачено частиною третьою статті 190 КК України. Цього ж дня до Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області надійшли матеріали Поліського управління кіберполіції ДКП НПУ за зверненням гр.ОСОБА_14 стосовно заволодіння чужим майном шляхом обману із застосуванням електронно-обчислювальної техніки під час купівлі через мережу Інтернет на сайті "Auto.Ria" транспортного засобу.

10.01.2017, в межах даного провадження СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області направило доручення Поліському управлінню кіберполіції ДКП НПУ (а.с.139 том 1), в межах виконання якого, інспектор ВПК в Рівненській області Поліського управління кіберполіції ДКП НПУ ОСОБА_9 01.03.2017 подав рапорт своєму безпосередньому керівництву, в якому доповів, що вжитими заходами встановлено, що до вчинення шахрайських дій причетний гр.ОСОБА_10, який після звільнення з Катеринівської ВК №46 до місця проживання не прибув, обмеження стосовно адміннагляду не виконує. У рапорті вказано, що в ході проведення аналізу трафіку його розмов було встановлено, що він тісно спілкується з гр.ОСОБА_3, яка займається адвокатською діяльністю і може сприяти ОСОБА_10 у наданні консультацій юридично-правового характеру з метою ухилення останнього від кримінальної відповідальності. Також у рапорті вказано, що методом особистого пошуку було встановлено, що гр.ОСОБА_3 надала ОСОБА_10 для тимчасового проживання у платне користування будинок за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.16-17 том 2).

23.01.2017 ухвалою начальника СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області полковника поліції ОСОБА_15 для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №000016 створено слідчо-оперативну групу, до складу якої включено: слідчого СВ Костопільського ВП капітана поліції ОСОБА_6, старшого слідчого Костопільського ВП майора поліції ОСОБА_11 Старшим групи визначено ОСОБА_6(а.с.15 том 2).

02.03.2017 слідчий СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_6 підготував клопотання про проведення обшуку житла чи іншого володіння особи, в якому вказавши обставини, висвітлені у рапорті інспектора ВПК в Рівненській області Поліського управління кіберполіції ДКП НПУ ОСОБА_9 від 01.03.2017, просив слідчого суддю Костопільського районного суду винести ухвалу про надання слідчому або уповноваженій ним за письмовим дорученням особі дозволу на проведення обшуку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.3-5 том 2).

Ухвалою слідчого судді Костопільського суду Олійник П.В. від 02.03.2017 у справі №564/441/17 клопотання задоволено, надано слідчому CB Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6, або уповноваженій ним за письмовим дорученням особі дозвіл на проведення обшуку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1, який згідно інформаційної довідки № 81486392 від 01.03.2017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, належить на праві приватної власності, частка власності 1/4 -ОСОБА_3, з метою виявлення предметів, речей, знарядь кримінального правопорушення або майна яке було здобуте у результаті його вчинення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання комп'ютерної техніки, ноутбуків, системних блоків персональних комп'ютерів, флеш накопичувачів інформації, мобільних терміналів (телефонів), сім карт мобільних операторів, заяв на видачу готівки філій TOB "Пост Фінанс". Встановлено строк дії ухвали терміном на один місяць з моменту її постановлення (а.с.10-13 том 2).

03.03.2017 ухвалою начальника СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області полковника поліції ОСОБА_15 для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №000016 створено слідчо-оперативну групу, до складу якої включено: слідчого СВ Костопільського ВП капітана поліції ОСОБА_6, старшого слідчого Костопільського ВП майора поліції ОСОБА_11, слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_17, слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_18 Старшим групи визначено ОСОБА_6(а.с.6 том 2).

03.03.2017 слідчий СВ Костопільського ВП капітан поліції ОСОБА_6 доручив забезпечити виконання ухвали слідчого судді у справі №564/441/17 старшому слідчому Костопільського ВП майору поліції ОСОБА_11 (а.с.2, 19 том 2).

Обшук проведено 06.03.2017 старшим слідчим Костопільського ВП майором міліції ОСОБА_11 за участю оперуповноваженого СКП ОСОБА_13, інспектора ВПК в Рівненській області ОСОБА_12, інспектора ВПК в Рівненській області Поліського управління кіберполіції ДКП НПУ ОСОБА_9, у присутності понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_19, про що складено протокол обшуку від 06.03.2017 (а.с.7-9 том2).

В протоколі зафіксовані письмові заперечення адвоката ОСОБА_8 про те, що обшук проведено з грубими порушеннями КПК України , зокрема, ОСОБА_3 було повідомлено, що вона є адвокатом, а тому обшук має проводитись в присутності члена Ради адвокатів Рівненської області, а також вказано, що вона очікує прибуття свого адвоката, незважаючи на що, вхідні двері було відкрито шляхом пошкодження та обшук розпочато до приїзду адвоката ОСОБА_8

В протоколі також зафіксовані письмові зауваження ОСОБА_3 про те, що поліцейські поводили себе брутально, не повідомили їй дійсну причину візиту, пошкодили її майно, злякали сина ОСОБА_20, 13-ти років.

Вилучені під час обшуку речі, постановою від 07.03.2017 були приєднані до кримінального провадження № 0000016 в якості речових доказів (а.с.20-21 том 2).

Вилучені при обшуку пластикові банківські картки Укрексімбанку, банку "Восток" та Ощадбанку були повернуті ОСОБА_3 07.03.2017 (а.с.24 том 2).

За заявою ОСОБА_3 від 15.03.2017 вилучені при обшуку мобільний телефон BRAVIS JAZZ, ноутбук HP PAVILION DV 6700 та планшетний комп'ютер UNI PED з карткою пам'яті IGGB того ж дня були їй повернуті (а.с.22-23 том 2).

Крім цього, за результатами огляду матеріалів кримінальної справи №564/1038/17 судом встановлено, що в таких наявна довідка, складена в довільній формі заступником начальника Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області підполковником поліції ОСОБА_15 і датована 06.03.2017, в якій зазначено, що про проведення обшуку було повідомлено ОСОБА_21 по телефону НОМЕР_1 (а.с.14 том 2).

Водночас, ОСОБА_3 до матеріалів справи долучено відповідь на її запит за підписом В.о. голови Ради адвокатів Рівненської області ОСОБА_21, в якому повідомляється, що до Ради адвокатів не надходило повідомлення щодо проведення обшуку в будинку за адресою: АДРЕСА_1, який належить адвокату ОСОБА_3 та забезпечення участі представника Ради під час проведення вказаного обшуку (а.с.9 том 1).

ОСОБА_3 на обґрунтування розміру майнової шкоди до матеріалів справи долучено Звіт про оцінку майна, складений Рівненською торгово-промисловою палатою, в якому визначено, що вартість прямих збитків, що були завдані власнику вхідних дверей у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 внаслідок пошкодження, станом на 07.03.2017 складає 4279,00 грн. (з ПДВ) (а.с.23-63 том 1).

На обґрунтування існування моральної шкоди - долучено рецепт на окуляри і витяг з медичної картки про візит до лікаря-окуліста 16.05.2017 (а.с.22 том 1).

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він разом зі своїм одногрупником по аграрному коледжу був понятим під час обшуку у помешканні ОСОБА_3 Вказав, що на деяких поліцейських були жилети з написом "кіберполіція". Зазначив, що місцем обшуку був одноповерховий будинок на декілька квартир. Вони з іншим понятим стояли біля будинку на проїжджій частині, і з того місця не бичили вхідних дверей до квартири, так як вхід до неї був через подвір'я. Двоє чи троє поліцейських ходили до сусіда, брали лом, а після цього покликали понятих до приміщення. Двері в квартиру були пошкоджені. В помешканні була ОСОБА_3, дитина і якийсь чоловік. Чоловік був у кайданках. При цьому ОСОБА_3 висловлювала свої зауваження з приводу того, що вона очікує прибуття адвоката. На час прибуття до помешкання адвоката ОСОБА_8 обшук майже закінчився.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що він є сусідом ОСОБА_3 Зранку 06.03.2017 в його двері постукали і чоловік в цивільному одязі назвавшись поліцейський попросив лом, вказавши на необхідність зламати двері в квартирі ОСОБА_3 Зауважив, що він запитував у поліцейського чи відомо йому, що ОСОБА_3 є адвокатом. Після цього дав лом і пішов по своїм справам. Коли йшов повз будинок, де мешкає ОСОБА_3, бачив одного поліцейського в жилеті з написом "кіберполіція".

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_6 суду показав, що він як слідчий СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області був старшим групи по проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні №000016. Оскільки в даній справі були три фігуранти, то для проведення обшуку в помешканні ОСОБА_3 своїм дорученням він уповноважив ОСОБА_11 Раду адвокатів про проведення обшуку повідомляв начальник СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_15 Вказував, що ОСОБА_11 повідомляв йому як старшому групи, що до проведення обшуку поліцейських не допускали, внаслідок чого ті змушені були відкрити двері за допомогою лому.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_11 суду показав, що він будучи належним чином уповноваженим на відповідну слідчу дію, 06.03.2017 з групою поліцейських і понятих прибули за адресою: АДРЕСА_1, до помешкання, яке належить ОСОБА_3 з метою проведення обшуку. Зайшовши на подвір'я, постукали в двері і через вікно, яке знаходилось поруч, пред'явили ОСОБА_3 ухвалу слідчого судді про проведення обшуку та службові посвідчення, попросили відчинити двері. Вказав, що ОСОБА_3 нецензурно лаючись та показуючи непристойні жести, в категоричній формі відмовлялась відкрити двері. Це продовжувалось від 30 до 60 хвилин, після чого було прийнято рішення зламати вхідні двері. На час прийняття такого рішення було відомо, що в помешканні перебуває фігурант кримінальної справи ОСОБА_10 Після того, як двері були відкриті за допомогою лома, розпочався обшук, в ході якого прибув адвокат ОСОБА_8 та від Ради адвокатів - ОСОБА_21

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що він як начальник СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області особисто телефонував в.о. голови ради адвокатів Рівненської області ОСОБА_21 і повідомляв про те, що в помешканні адвоката ОСОБА_3 06.03.2017 буде проведено обшук. Вказав, що телефонний дзвінок здійснив 06.03.2017 в той час, як слідчо-оперативна група виїхала на місце проведення обшуку. За результатами розмови склав довідку. Також вказував, що коли він телефонував ОСОБА_21, тому вже було відомо про обшук.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_12 вказав, що він як інспектор ВПК в Рівненській області від імені Поліського управління кіберполіції ДКП НПУ супроводжував доручення СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області і був присутнім при проведені обшуку в помешканні за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_3 06.03.2017. Вказав, що двоє з групи мали жилети з написами "кіберполіція". Засвідчив, що пред'явили ОСОБА_3 ухвалу слідчого судді про проведення обшуку та службові посвідчення через шибку вікна на першому поверсі будинку. Та двері не відчиняла, прохання ігнорувала. Зауважив, що рішення про необхідність ламати двері ломом приймали колегіально. Необхідність у прийнятті такого рішення була зумовлена тим, що на той час слідчо-оперативній групі стало відомо, що в даному помешканні перебуває фігурант кримінальної справи ОСОБА_10, який може знищити речові докази. На користь цього свідчили звуки змивання унітазу, які доносились з будинку, куди судячи з усього ОСОБА_10 змивав сімкарти до телефонів.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_9 пояснив, що він як інспектор ВПК був присутнім при проведені обшуку в помешканні за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_3 06.03.2017. Вказав, що двоє з групи мали жилети з написами "кіберполіція". Засвідчив, що пред'явили ОСОБА_3 ухвалу слідчого судді про проведення обшуку та службові посвідчення через шибку вікна на першому поверсі будинку. ОСОБА_3 двері не відчиняла, прохання ігнорувала. Вказав, що інша слідчо-оперативна група повідомила про те, що в даному помешканні перебуває фігурант кримінальної справи ОСОБА_10 Після цього, чуючи звуки змивання унітазу, які доносились з будинку, вирішили ламати двері, щоб запобігти знищенню речових доказів. Після того, як зайшли до будинку ОСОБА_10 підтвердив їх побоювання, так як вказав, що сімкартки він спустив в унітаз. І дійсно під час обшуку були виявлені лише телефони, наполовину зламані, а сімкарток не було. Вказав, що під час обшуку прибув адвокат ОСОБА_3, а згодом ще хтось із ради адвокатів.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_13 вказав, що він як оперуповноважений Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області і був присутнім при проведені обшуку в помешканні за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_3 06.03.2017. Вказав, що пред'явили ОСОБА_3 ухвалу слідчого судді про проведення обшуку та службові посвідчення через шибку вікна на першому поверсі будинку. Та двері не відчиняла, прохання ігнорувала, потім погрожувала створенням проблем. Зауважив, що вирішили зламати двері, так як чули що змиванням бачку унітазу знищуються речові докази. Після того, як зайшли до будинку ОСОБА_10 підтвердив, що змивав в унітаз сімкартки. Підтвердив, що під час обшуку прибув адвокат ОСОБА_3, а згодом ще хтось із адвокатів.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що 06.03.2017 вранці йому зателефонувала ОСОБА_3 і попросила приїхати, щоб захищати її інтереси під час обшуку. Знаючи, що вона є адвокатом він зателефонував до в.о. голови Ради адвокатів Рівненської області ОСОБА_21 і повідомивши про цю обставину попросив його також під'їхати до її помешкання, вказавши адресу. По прибуттю до місця проживання ОСОБА_3 виявив, що вхідні двері зламані, а обшук розпочався, і дві кімнати фактично вже були обшукані. Згодом прибув ОСОБА_21 Вказав, що свої зауваження з приводу дій поліцейських він висловив у відповідному протоколі обшуку.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_21 суду показав, що 06.03.2017 вранці йому зателефонував адвокат ОСОБА_8 і повідомив, що в помешканні ОСОБА_3, яка також є адвокатом, проводиться обшук, попросив під'їхати, дав адресу. Коли він прибув до вказаного помешкання, побачив, що там триває обшук, вхідні двері пошкоджені. В квартирі знаходився неповнолітній хлопчик, син ОСОБА_3, який був дуже наляканий. Оскільки він на той час виконував обов'язки голови Ради адвокатів Рівненської області, йому було достеменно відомо, що Раду про проведення обшуку у помешканні адвоката ОСОБА_3 ніхто не повідомляв. З огляду на це та зважаючи на ту обставину, що він особисто знайомий з начальником СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_15, він зателефонував йому і висловив своє занепокоєння тим, що відбувається. Визнавши, що номер телефону НОМЕР_1 належить особисто йому, категорично заперечив ту обставину, що нібито ОСОБА_15 телефонував йому, оскільки все відбувалося з точністю до навпаки і розмова мала місце не до початку обшуку а на стадії завершення даної процесуальної дії. Підтвердив факт надання у відповідь на запит ОСОБА_3 письмової інформації про те, що про проведення обшуку в помешканні даного адвоката Рада не повідомлялась.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що дії службової особи Головного управління Національної поліції в Рівненській області - старшого слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_11 щодо незабезпечення завчасного повідомлення Ради адвокатів Рівненської області про проведення 06.03.2017 обшуку житла адвоката ОСОБА_3 і проведення такого обшуку без присутності представника ради адвокатів регіону є протиправними.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено частково, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Статтею 23 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" №5076-VI від 05.07.2012, визначені гарантії адвокатської діяльності.

Частиною першою цієї статті, забороняються будь-які втручання і перешкоди здійсненню адвокатської діяльності; забороняється вимагати від адвоката, його помічника, стажиста, особи, яка перебуває у трудових відносинах з адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об'єднанням, а також від особи, стосовно якої припинено або зупинено право на заняття адвокатською діяльністю, надання відомостей, що є адвокатською таємницею. З цих питань зазначені особи не можуть бути допитані, крім випадків, якщо особа, яка довірила відповідні відомості, звільнила цих осіб від обов'язку зберігати таємницю в порядку, передбаченому законом; проведення стосовно адвоката оперативно-розшукових заходів чи слідчих дій, що можуть проводитися виключно з дозволу суду, здійснюється на підставі судового рішення, ухваленого за клопотанням Генерального прокурора, його заступників, прокурора Автономної Республіки Крим, області, міста Києва та міста Севастополя; забороняється проведення огляду, розголошення, витребування чи вилучення документів, пов'язаних із здійсненням адвокатської діяльності; адвокату гарантується рівність прав з іншими учасниками провадження, дотримання засад змагальності і свободи в наданні доказів та доведенні їх переконливості; життя, здоров'я, честь і гідність адвоката та членів його сім'ї, їх майно перебуває під охороною держави, а посягання на них тягнуть відповідальність, передбачену законом; адвокату гарантується право на забезпечення безпеки під час участі у кримінальному судочинстві в порядку, встановленому законом; забороняється залучати адвоката до конфіденційного співробітництва під час проведення оперативно-розшукових заходів чи слідчих дій, якщо таке співробітництво буде пов'язане або може призвести до розкриття адвокатської таємниці; забороняється втручання у приватне спілкування адвоката з клієнтом; забороняється внесення подання слідчим, прокурором, а також винесення окремої ухвали (постанови) суду щодо правової позиції адвоката у справі; забороняється втручання у правову позицію адвоката; орган або посадові особи, які затримали адвоката або застосували до нього запобіжний захід, зобов'язані негайно повідомити про це відповідну раду адвокатів регіону; повідомлення про підозру адвоката у вчиненні кримінального правопорушення може бути здійснене виключно Генеральним прокурором, його заступником, прокурором Автономної Республіки Крим, області, міста Києва та міста Севастополя; забороняється притягати до кримінальної чи іншої відповідальності адвоката (особу, стосовно якої припинено або зупинено право на заняття адвокатською діяльністю) або погрожувати застосуванням відповідальності у зв'язку із здійсненням ним адвокатської діяльності згідно із законом; не можуть бути підставою для притягнення адвоката до відповідальності його висловлювання у справі, у тому числі ті, що відображають позицію клієнта, заяви у засобах масової інформації, якщо при цьому не порушуються професійні обов'язки адвоката; забороняється ототожнення адвоката з клієнтом; дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється в особливому порядку.

Частиною другою цієї статті зазначено, що у разі проведення обшуку чи огляду житла, іншого володіння адвоката, приміщень, де він здійснює адвокатську діяльність, тимчасового доступу до речей і документів адвоката слідчий суддя, суд у своєму рішенні в обов'язковому порядку зазначає перелік речей, документів, що планується відшукати, виявити чи вилучити під час проведення слідчої дії чи застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а також враховує вимоги пунктів 2-4 частини першої цієї статті.

Абзацом другим цієї частини встановлено, що під час проведення обшуку чи огляду житла, іншого володіння адвоката, приміщень, де він здійснює адвокатську діяльність, тимчасового доступу до речей і документів адвоката має бути присутній представник ради адвокатів регіону, крім випадків, передбачених абзацом четвертим цієї частини. Для забезпечення його участі службова особа, яка буде проводити відповідну слідчу дію чи застосовувати захід забезпечення кримінального провадження, завчасно повідомляє про це раду адвокатів регіону за місцем проведення такої процесуальної дії.

В свою чергу, абзацом четвертим передбачено, що неявка представника ради адвокатів регіону за умови завчасного повідомлення ради адвокатів регіону не перешкоджає проведенню відповідної процесуальної дії.

Крім цього, в силу вимог частини третьої статті 23 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" №5076-VI від 05.07.2012, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи у відносинах з адвокатами зобов'язані дотримуватися вимог Конституції України та законів України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та протоколів до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, практики Європейського суду з прав людини.

Судом першої інстанції встановлено, що знаючи про ту обставину, що житлове помешкання за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3, яка має свідоцтво на право здійснення адвокатської діяльності, службова особа, на яку відповідним дорученням було покладено обов'язок по проведенню відповідної слідчої дії, а саме старший слідчий СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_11, не вжив жодних заходів щодо завчасного повідомлення про обшук Ради адвокатів Рівненської області.

В матеріалах справи міститься довідка, в якій зазначено, що про проведення обшуку було повідомлено ОСОБА_21 по телефону НОМЕР_2, складена в довільній формі заступником начальника Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області підполковником поліції ОСОБА_15 і долучену до матеріалів кримінальної справи №564/1038/17.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та критично оцінює довідку від 06.03.2017 як доказ повідомлення ради адвокатів регіону про проведення обшуку приміщення адвоката, виходячи з того, що вказана довідка від 06.03.2017 не містить часу повідомлення, якщо й таке мало місце; складена не тією особою, яка була уповноважена на проведення відповідної слідчої дії; дана довідка сама по собі не є належним і допустимим доказом, позаяк вона не підкріплена роздруківкою вихідних телефонних дзвінків Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області, або відповідної службової особи.

Листом №116 від 04.08.2017 Рада адвокатів Рівненської області повідомила, що до ради адвокатів не надходило від службових осіб повідомлення про проведення обшуку у приміщенні адвоката ОСОБА_3

Оскільки Рада адвокатів Рівненської області завчасно про обшук, який має відбуватися 06.03.2017 в помешканні адвоката ОСОБА_3 повідомлена не була, і представник такої Ради на початок запланованого обшуку не прибув, вказані обставини в своїй сукупності перешкоджали проведенню відповідної процесуальної дії, в силу прямої норми, що міститься в частині другій статті 23 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" №5076-VI від 05.07.2012.

Це, в свою чергу, надавало право адвокату ОСОБА_3 заборонити доступ до свого помешкання, що вона і зробила.

Судом першої інстанції також встановлено, слідчий та залучені ним до проведення відповідної слідчої дії посадові особи, за допомогою лома відкрили вхідні двері до помешкання ОСОБА_3, і тим самим пошкодили їх.

Розмір збитків, завданих пошкодженням дверей визначено уповноваженою на те особою на рівні 4279,00 грн.

Посиланняя відповідачів на те, що дії службових осіб узгоджуються з вимогами частини шостої статті 236 КПК України судом першої інстанції правомірно відхилено. Так, дана процесуальна норма надає право слідчому під час проведення обшуку відкривати закриті приміщення, сховища, речі, якщо особа, присутня при обшуку, відмовляється їх відкрити або обшук здійснюється за відсутності такої особи, однак вона стосується тих випадків, коли відповідна слідча дія проводиться правомірно, коли відсутні законодавчі перешкоди у її проведенні.

Тому рішення щодо примусового відкриття вхідних дверей до помешкання адвоката ОСОБА_3 для проведення обшуку, прийнято слідчим протиправно і безпідставно.

При цьому, відповідальність за наслідки відповідних дій лежить саме на старшому слідчому СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_11, оскільки саме він був службовою особою, уповноваженою на проведення відповідної слідчої дії, і саме на ньому лежав тягар, як повідомлення Ради адвокатів, так і прийняття усіх рішень, пов'язаних з процедурою проведення обшуку.

Також наявний безпосередній причинний зв'язок між збитками та протиправними діями відповідної службової особи.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії службової особи Головного управління Національної поліції в Рівненській області - старшого слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_11 щодо незабезпечення завчасного повідомлення Ради адвокатів Рівненської області про проведення 06.03.2017 обшуку житла адвоката ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 і проведення такого обшуку без присутності представника ради адвокатів регіону, є протиправними. А тому відповідні позовні вимоги ОСОБА_3 з цього приводу підлягають до задоволення.

Щодо доводів ОСОБА_3, які стосується початку проведення обшуку без запрошеного позивачем адвоката, суд першої інстанції правомірно відхилив, як з огляду на те, що позивач сама являється адвокатом, а у відповідному кримінальному провадженні вона жодного статусу не мала, а відтак і захисту не потребувала, так і з огляду на те, що чинний на час проведення відповідної слідчої дії КПК України, не забороняв проведення обшуку за відсутності адвоката.

Щодо порушення процедури проведення обшуку суд апеляційної інстанції зазначає, що перевіряє дії службових осіб відповідачів лише в межах предмету адміністративного позову.

За правилами статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

А відповідно до вимог частини першої статті 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Особливості відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду встановлені спеціальною нормою статті 1176 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою-п'ятою цієї статті визначено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Якщо кримінальне провадження закрито на підставі закону про амністію або акта про помилування, право на відшкодування шкоди не виникає. Фізична особа, яка у процесі досудового розслідування або судового провадження шляхом самообмови перешкоджала з'ясуванню істини і цим сприяла незаконному засудженню, незаконному притягненню до кримінальної відповідальності, незаконному застосуванню запобіжного заходу, незаконному затриманню, незаконному накладенню адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, не має права на відшкодування шкоди. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

За правилами частини шостої статті 1176 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

А за правилами частини сьомої цієї статті, порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Таким законом є Закон України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" №266/94-ВР від 01.12.1994.

В силу вимог статті 1 вказаного Закону, відповідно до його положень підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства.

В свою чергу, за правилами статті 3 цього Закону, у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода.

Відшкодування майнової шкоди, заподіяної особі пошкодженням її майна під час проведення обшуку , не передбачене нормами вказаного Закону.

А тому з урахуванням вимог частини шостої статті 1176 Цивільного кодексу України, такі збитки, як шкода, завдана фізичній особі внаслідок незаконної дії органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовуються на загальних підставах.

Відповідно до цього, застосуванню підлягають положення частини першої статті 1172 Цивільного кодексу України, за якими шкоду, завдану працівником під час виконання ним своїх службових обов'язків відшкодовує відповідна юридична особа.

За наведеного суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що матеріальні збитки, заподіяні ОСОБА_3 пошкодженням дверей на сумі 4279,00 грн. підлягають стягненню з Головного управління національної поліції у Рівненській області як з юридичної особи, працівником якої, а саме старшим слідчим СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_11 під час виконання ним своїх службових обов'язків, завдана така шкода.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_3 також вбачається, що він наполягає на компенсації моральної шкоди.

Вважаючи це необґрунтованим, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року під моральною шкодою слід розуміти, зокрема, втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, у тому числі: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Заявляючи вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 60000,00 гривень позивач посилалась на завдання діями відповідачів моральної шкоди, яка полягала у нервовому стресі, душевних переживаннях, внаслідок яких погіршився її зір.

Однак, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які свідчать про спричинення позивачу моральної шкоди, які підтверджують наявність будь-яких наслідків такої шкоди, в цьому позові позивач скористався своїми правами та оскаржив протиправні дії відповідача та сам факт неправомірних дій не є підставою для висновку про спричинення позивачу моральної шкоди, позивачем не обґрунтований розмір моральної шкоди та з пояснень позивача не вбачається чому ця шкода становить саме 60000 грн. та як вона розрахована, у суду відсутні будь-які докази, які б давали можливість визначити розмір моральної шкоди, спричиненої позивачу. Більше того, у суду відсутні будь-які докази щодо існування причинного зв'язку між діями службових осіб відповідачів та погіршенням стану здоров'я позивача.

За таких обставин справи, дана позовна вимога також не може бути задоволена.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин справи, дана позовна вимога також не може бути задоволена.

Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є всі підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, на підставі ст. 316 КАС України.

Щодо вимоги про повернення судового збору, внесеного у більшому розмірі, ніж встановлено законом до суду першої інстанції , колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно ч.ч. 1, 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

У ч.ч. 1, 5 ст. 143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір від 08.07.2011 № 3674-VI (далі-Закон України № 3674-VI).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закон України № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З врахуванням наведеного суд апеляційної інстанції не вирішує питання про повернення судового збору, сплаченого на рахунок суду першої інстанції, в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Рівненській області, ОСОБА_3 залишити без задоволення, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від "09" лютого 2018 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: С.М. Шевчук

В.Б. Шидловський

Повне судове рішення складено "04" липня 2018 р.