Справа № 810/2347/18
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2018 року м. Київ № 810/2347/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Панової Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області

про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі по тексту - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії, виходячи із заробітної плати одержаної за роботу в зоні ЧАЕС за період з 02.05.1986 по 03.05.1986 в розмірі 296 крб. 52 коп. та скасувати рішення про відмову у перерахунку пенсії від 13.03.2018;

- зобов'язати Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести ОСОБА_1 з 01.03.2018 перерахунок та виплату пенсії, виходячи із заробітної плати в сумі 296 крб. 52 коп., одержаної за роботу в зоні ЧАЕС за період з 02.05.1986 по 03.05.1986 з урахуванням уже проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він брав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, отримав інвалідність внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи та перебуває на обліку в Броварському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області, отримує пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ЧАЕС», обчислену із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в періоди з 02.05.1986 по 03.05.1986.

У лютому 2018 року позивач звернувся до голови комісії з припинення Броварського заводу алюмінієвих будівельних конструкцій про видачу довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження за період 02 по 03 травня 1986 року.

Згідно з виданою довідкою, озивачу за участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС виплачена заробітна плата в сумі 296,52 крб. Довідка видана на підставі первинних бухгалтерських документів.

Позивач стверджує, що Броварським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області при нарахуванні йому пенсії, не враховано фактично одержану суму заробітної плати, отриманої ним під час перебування у зоні Чорнобильської АЕС.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін на 26 червня 2018 року о 16 год. 00 хв.

Крім того, судом запропонувано відповідачу протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву та разом з цим, роз'яснено, що разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Від Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідно до змісту якого відповідач позовних вимог не визнав та вважає їх такими, що задоволенню не підлягають.

Зокрема, відповідач зазначає, що позивач до заяви про перерахунок пенсії від 05.03.2018 надав довідку про заробітну плату, видану Комунальним Броварським заводом алюмінієвих будівельних конструкцій, дані якої не підтверджені первинними документами.

20.06.2018 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач не погоджується з викладеними у відзиві поясненнями відповідача щодо позовних вимог.

Так, у відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідач не спростував його доводи та аргументи стосовно суті позовних вимог.

У судове засідання 26.06.2018 представники сторін не з'явились. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується даними рекомендованих поштових відправлень за № № 470, 461. Позивачем до початку судового засідання було подано до суду клопотання про здійснення судового розгляду справи № 810/2347/18 без його участі у порядку письмового провадження.

Згідно з вимогами ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, за відсутності потреби заслуховувати свідка або експерта, розгляд даної справи здійснено судом в порядку письмового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Броварському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію по інвалідності 2 групи в розмірі фактичних збитків як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії.

З 02 по 03 травня 1986 року позивач приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. В чорнобильську зону був відряджений зі свого постійного місця роботи Броварського заводу алюмінієвих будівельних конструкцій.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Броварський завод алюмінієвих будівельних конструкцій () знаходиться в стані припинення. Голова комісії з припинення (ліквідатор) Антонюк А.С.

У лютому 2018 року позивач звернувся до голови комісії з припинення Броварського заводу алюмінієвих будівельних конструкцій про видачу довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження за період 02 по 03 травня 1986 року.

Згідно з виданою довідкою, позивачу за участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС виплачена заробітна плата в сумі 296,52 крб. Довідка видана на підставі первинних бухгалтерських документів.

Позивач 05.03.2018 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплати йому пенсії відповідно, виходячи із заробітної плати одержаної за роботу в зоні ЧАЕС за період з 02.05.1986 по 03.05.1986 в розмірі 296 крб. 52 коп., згідно з довідкою про заробітну плату від 26.02.2018 № б/н.

У листі від 10.04.2018 вих. № 295/Ж-01 Відповідач повідомив позивача про прийняте рішення від 13.03.2018 про відмову в проведенні перерахунку пенсії. Свою відмову обґрунтував тим, що подана позивачем довідка про заробітну плату від 26.02.2018 № б/н не підтверджена даними первинних документів, тому пенсійний фонд не вбачає підстав для перерахунку пенсії по інвалідності ЧАЕС.

Не погоджуючись з даною відмовою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством України.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону № 796-ХІІ визначається Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, згідно з яким пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків (пункт 1 Порядку).

Відповідно до пункту 7 Порядку № 1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військкоматами).

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Тобто, єдиною і обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Судом встановлено, що подана позивачем довідка про заробітну плату від 26.02.2018 № б/н видана на підставі первинних бухгалтерських документів, а саме особового рахунку за 1986 рік, положення про преміювання працівників Броварського заводу алюмінієвих будівельних конструкцій, наказів про преміювання.

Відповідно до пунктів 4 і 5 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195, підпунктів 4 і 5 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і УРРПС від 10 червня 1986 року № 207-7 працівникам підприємств, організацій та установ, які виконують роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забруднення навколишнього середовища, встановлено максимальний розмір премії - 60% тарифної ставки (окладу) в місяць; дозволено підприємствам, організаціям і установам залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії, у вихідні і святкові дні з оплатою праці у подвійному розмірі.

Згідно з пунктом 1 постанови Державного комітету СРСР з праці і соціальних питань та Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 153/10-43 працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, винагороди і заохочення нараховуються відповідно до діючих положень.

Листом Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року № 03-3/1652-018-12 роз'яснено, що відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу працівника в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання.

Якщо до залучення до робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС премія працівнику нараховувалась систематично, премія також повинна була бути нарахована в тих же розмірах, як і працівникам підприємства, які не приймали участь в ліквідації аварії на ЧАЕС, тобто у відповідності з діючим положенням про преміювання.

За місцем роботи позивача у 1986 році діяло Положення про преміювання працівників Броварського заводу алюмінієвих будівельних конструкцій. Відповідно до Наказів від 29.04.1986 № 220, від 30.05.1986 № 278, від 26.06.1986 по підприємству було встановлено премію в розмірі 40 % у березні, квітні, травні 1986 року відповідно, що в свою чергу підтверджує систематичність преміювання на підприємстві.

Крім того, Наказом від 07.05.1986 № 231 «за самовіддане виконання робіт в наданні допомоги по евакуації жителів Чорнобильського району» ОСОБА_1 премійовано в сумі 200,00 крб.

В особовому рахунку за 1986 рік премія в розмірі 200,00 крб. відображена, а тому правомірно включена у довідку про заробітну плату.

Згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також: за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до п. 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005р. № 22-1 орган, що призначає пенсію, має право в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість видачі документів для призначення (перерахунку) пенсії.

Такі перевірки не є плановими, а тому можуть проводитися Пенсійним фондом в будь-який час. Законодавством не встановлено чітких вказівок на строки стосовно проведення даних перевірок.

Пенсійний фонд проводить зустрічну перевірку на підставі первинних бухгалтерських документів, за результатами якої складається акт перевірки щодо достовірності довідки про заробітну плату. У разі встановлення розбіжностей у сумах з наданим документом вираховується сума надміру сплачених коштів (переплата).

Виходячи з вищевикладеного, відповідач наділений Законом повноваженнями щодо перевірки наданих позивачем документів, зробити відповідні запити, витребувати необхідні підтверджуючі документи. Оскільки даним правом відповідач не скористався, подана для перерахунку пенсії довідка від 26.02.2018 № б/н ніким не оскаржувалась, а отже є діючою та оформленою відповідно до законодавства.

Правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах Верховний Суд України сформулював раніше, зокрема, у постанові від 17 березня 2015 року (справа № 21-11а15) та Верховний Суд у постанові від 13 лютого 2018 року (справа № 358/1179/17), де зазначив, що єдиною і обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Так, у поданій позивачем до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області довідці від 26.02.2018 № б/н чітко вказана заробітна плата за роботу в зоні відчуження за період з 02.05.1986 по 03.05.1986, із якої визначається пенсія, а саме 296,52 крб. Отже, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що ігнорування відповідачем виплат, які відображені в первинних бухгалтерських документах та вказаних у довідці, та не врахування їх при перерахунку пенсії є протиправним.

Згідно з ч. 4. ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Заяву з усіма необхідними документами позивачем подано 05.03.2018. За таких обставин, суд приходить до висновку, що перерахунок та виплата пенсії повинна бути проведена з 01 березня 2018 року.

Згідно з статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, відповідачем, як субєктом владних повноважень, не було надано суду жодних пояснень та доказів, які б спростували всі доводи позивача.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що відповідач протиправно вчинив дії по відмові позивачу у перерахунку пенсії та прийняв рішення від 13.03.2018.

З огляду на вказане, спірне рішення підлягає скасуванню, а порушені права позивача відновленню, шляхом зобов'язання відповідача провести позивачу з 01.03.2018 перерахунок та виплату пенсії, виходячи із заробітної плати в сумі 296 крб. 52 коп.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Разом з тим, суд відмовляє позивачу в задоволенні клопотання про зобов'язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, оскільки позивачем не надано доказів можливої недобросовісності відповідача щодо виконання рішення суду в даній адміністративній справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 90, 194, 205, 243- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії, виходячи із заробітної плати одержаної за роботу в зоні ЧАЕС за період з 02.05.1986 по 03.05.1986 в розмірі 296 крб. 52 коп. та скасувати рішення про відмову у перерахунку пенсії від 13.03.2018.

3. Зобов'язати Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести ОСОБА_1 з 01.03.2018 перерахунок та виплату пенсії, виходячи із заробітної плати в сумі 296 крб. 52 коп., одержаної за роботу в зоні ЧАЕС за період з 02.05.1986 по 03.05.1986 з урахуванням проведених виплат.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.