Справа № 806/1182/18
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м.Житомир справа № 806/1182/18

категорія 8.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфіменко О.В.,

секретаря судового засідання Коваля О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Рубіс В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України про скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

03.03.2018 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3.), у якому він просить:

- скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/рахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №440260/НОМЕР_1 від 19.12.2017, №477520/НОМЕР_1 від 22.12.2017, №474512/НОМЕР_1 від 22.12.2017, №440259/НОМЕР_1 від 19.12.2017;

- зобов'язати відповідача зареєструвати податкові накладні від 31.10.2017 № 144; від 20.10.2017 № 90; від 31.10.2017 № 143; 31.10.2017 № 142.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач не мав правових підстав для прийняття вказаних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, оскільки платником податків надано контролюючому органу усі належні первинні документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій. Таким чином, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 28.03.2018 відкрите провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 24.04.2018 на 11 год. 45 хв.

18.04.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 71-72).

24.04.2018 підготовче засідання, призначене на 11:45, відкладено на 17.05.2018 на 12:00 у зв'язку із неприбуттям позивача у судове засідання (а.с. 82).

17.05.2018 підготовче засідання, призначене на 12:00, перенесено на 05.06.2018 на 11:30 у зв'язку з перебуванням судді Єфіменко О.В. у відпустці (а.с. 85).

05.06.2018 підготовче засідання, призначене на 11:30, відкладено на 21.06.2018 на 15:30 у зв'язку із неприбуттям представників сторін у судове засідання та задоволенням клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи (а.с. 97).

21.06.2018 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 03.07.2018 до 14:30 для отримання додаткових доказів (а.с. 105).

03.07.2018 у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 03.07.2018 проти позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов (а.с. 71-72). Зокрема вказала, що розглянувши надані позивачем документи, ДФС України дійшла висновку про те, що платником податку надано копії документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію відповідних податкових накладних, а тому просила суд у задоволенні позову відмовити. Зокрема, на думку представника відповідача позивачу слід надати: платіжні доручення, банківські виписки, сертифікати відповідності тощо.

Вислухавши представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_3 створено та відправлено до ДФС України на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 31.10.2017 № 144, від 20.10.2017 № 90, від 31.10.2017 № 143, 31.10.2017 № 142 (а.с. 24, 26, 28, 30).

Зазначені податкові накладні доставлені до ДФС України, документи прийнято, але їх реєстрацію зупинено, про що позивача повідомлено квитанціями (а.с. 25, 27, 29, 31).

У вказаних квитанціях вказано, що реєстрацію зупинено на підставі п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України): податкові накладні відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах за УКТ ЗЕД: 49.41.1., 49.42.19-00.00. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН відповідно до пункту "в" п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена п. 4 цього Наказу.

З метою підтвердження правомірності реєстрації податкових накладних, позивачем засобами електронного зв'язку в електронному вигляді надіслано на адресу відповідача повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію яких зупинено, копії документів про підтвердження реальності здійснення операцій, а саме:

- відносно податкової накладної від 31.10.2017 №144: пояснення до пакету документів податкової накладної №144 від 31.10.2017; рахунок - фактура №ЖВ-0000144 від 31.10.2017; акт здачі-прийняття робіт №ЖВ-0000144 від 31.10.2017; договір на транспортування газу №01/03-2015/17-3 від 01.03.2017; товарно-транспортна накладна від 09.10.2017; товарно-транспортна накладна від 27.10.2017; договір оренди транспортного засобу;

- відносно податкової накладної від 20.10.2017 №90: повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК від 15.12.2017 №68, пояснення до пакету документів податкової накладної №90 від 20.10.2017; рахунок-фактура №ЖВ-0000090; акт здачі-прийняття робіт №ЖВ-0000090 від 20.10.2017; договір транспортування газу №01/03-1-2015 від 01.03.2017; товарно-транспортна накладна від 16.10.2017; товарно-транспортна накладна від 20.10.2017; договір оренди транспортного засобу;

- відносно податкової накладної від 31.10.2017 №143: повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК від 15.12.2017 №69; пояснення до пакету документів податкової накладної №143 від 31.10.2017; рахунок-фактура №ЖВ-0000143 від 31.10.2017; акт здачі-прийняття робіт №ЖВ-0000143; договір транспортування газу №01/03-1-2015 від 01.03.2017; товарно-транспортна накладна від 24.10.2017; товарно-транспортна накладна від 29.10.2017; договір оренди транспортного засобу;

- відносно податкової накладної від 31.10.2017 №142: повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК від 12.12.2017 №65; пояснення до пакету документів податкової накладної №142 від 31.10.2017; рахунок - фактура №ЖВ-0000142 від 31.10.2017; акт здачі-прийняття робіт №ЖВ-0000142 від 31.10.2017; договір №01/05-2015 на транспортування газу; товарно-транспортна накладна від 31.10.2017; договір оренди транспортного засобу.

За результатами розгляду вказаних документів, 19.12.2017 та 22.12.2017 комісія ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації прийняла рішення №№440260/НОМЕР_1, 477520/НОМЕР_1, 474512/НОМЕР_1, 440259/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних з посиланням на надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (а.с. 16-23).

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

ПК України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно п.п. "а", "б" п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Кодексу вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п. 201.7 ст. 201 ПК України).

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абзац п'ятий п. 201.7 ст. 201 ПК України).

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин (абзац десятий п. 201.7 ст. 201 ПК України).

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку (абзац дванадцятий п. 201.7 ст. 201 ПК України).

Пунктом 201.16 ст. 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 1,2 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 (далі - Наказ № 567), оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування цим Критеріям (далі - Моніторинг).

Моніторинг здійснюється ДФС на підставі аналізу даних звітних показників платника податку, наявної податкової інформації, а також інформації, поданої платником податку за формою згідно з додатком до цих Критеріїв, яка відображає специфіку господарської діяльності платника податку окремо за кожним видом економічної діяльності, якщо така інформація врахована комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія ДФС).

Пунктом 6 Наказу № 567 передбачено, що моніторинг податкової накладної/ розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75% загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/ розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпункті 2 цього пункту, - реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Згідно з п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (п.п. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України).

Суд зазначає, що податковий орган, зупиняючи реєстрацію податкових накладних за критерієм, передбаченим п.п. 1 п. 6 Наказу № 567 повинен враховувати, що досліджена податкова накладна має відповідати наступним умовам:

- обсяг постачання перевищує в 1,5 раза залишок різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 в Реєстрі та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01.01.2017 в отриманих і зареєстрованих в Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку;

- відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

- сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вищезазначеним умовам, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами.

Проте, податковий орган, надсилаючи квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних та вказуючи причини зупинення, обмежився лише загальним посиланням на невідповідність обсягів постачання без належного дослідження зазначених умов відповідно до критерію, передбаченого п.п. 1 п. 6 Наказу № 567. А саме: відсутні конкретні дані, які відповідають умовам зупинення реєстрації за цим критерієм щодо відповідності числових показників в частині перевищення обсягу постачання товару в 1,5 раза, відповідності показника перевищення залишку товару в розмірі 75%, показника перевищення середньомісячної суми сплачених позивачем за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів.

Суд вважає за необхідне вказати відповідачу на те, що такі його дії як суб'єкта владних повноважень не відповідають вимогам ПК України та Наказу № 576, оскільки не є достатньо обґрунтованими, чіткими та передбачуваними для позивача, що позбавляє останнього знайти належну аргументацію та доказову базу спростування відповідності зупинених податкових накладних критерію оцінки згідно п.п. 1 п. 6 Наказу № 567.

Крім того, слід зазначити, що обставини зупинення реєстрації обов'язково підлягають дослідженню, оскільки є юридично значимими та такими що тягнуть за собою прийняття у подальшому рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у реєстрації на підставі витребуваних документів у платника податку за результатами зупинення реєстрації.

Слід звернути увагу, що у відзиві на позовну заяву відповідач не конкретизував на якій підставі було відмовлено у реєстрації податкових накладних чи документів було надано недостатньо, чи подані документи, складені з порушенням законодавства.

Представник відповідача у судовому засіданні наголосила, що документів було надано недостатньо, а саме не вистачало - платіжних доручень, банківських виписок, сертифікатів відповідності.

Суд критично оцінює дане твердження, оскільки як встановлено судом, позивачем було надіслано до ДФС України документи, які підтверджують факт транспортування газу ФОП ОСОБА_3 покупцям, а саме: ДП "Малинський лісгосп АПК "Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства", ДП "Городницьке лісове господарство", ТОВ "Рихальський завод сухого молока" та на підставі чого було виписано податкові накладні від 31.10.2017 № 144; від 20.10.2017 № 90; від 31.10.2017 № 143; 31.10.2017 № 142.

Зокрема, позивачем надсилались до фіскального органу:

- відносно податкової накладної від 31.10.2017 №144: пояснення до пакету документів податкової накладної №144 від 31.10.2017 (а.с. 110); рахунок-фактура №ЖВ-0000144 від 31.10.2017; акт здачі-прийняття робіт №ЖВ-0000144 від 31.10.2017 (а.с. 32); договір транспортування газу №01/03-2015/17-3 від 01.03.2017 (а.с. 43); товарно-транспортна накладна від 09.10.2017 (а.с. 33); відомості про вантаж (на звороті а.с. 33); товарно-транспортна накладна від 27.10.2017 (а.с. 34); відомості про багаж (на звороті а.с. 34); договір оренді транспортного засобу НМХ 013995 від 28.11.2017 (а.с. 46-49);

- відносно податкової накладної від 20.10.2017 №90: пояснення до пакету документів податкової накладної №90 від 20.10.2017 (а.с. 109); рахунок-фактура №ЖВ-0000090 від 20.10.2017; акт здачі-прийняття робіт №ЖВ-0000090 від 20.10.2017 (а.с. 35); договір транспортування газу №01/03-1-2015 від 01.03.2017 (а.с. 44); товарно-транспортна накладна від 16.10.2017 (а.с. 36); відомості про багаж (на звороті а.с. 36); товарно-транспортна накладна від 20.10.2017 (а.с. 37); відомості про багаж (на звороті а.с. 37); договір оренди транспортного засобу від 28.11.2017 № НМХ013995 (а.с. 46-49);

- відносно податкової накладної від 31.10.2017 №143: пояснення до пакету документів податкової накладної №143 від 31.10.2017 (а.с. 111); рахунок-фактура №ЖВ-0000143 від 31.10.2017; акт здачі-прийняття робіт №ЖВ-0000143 (а.с. 38); договір транспортування газу №01/03-1-2015 від 01.03.2017 (а.с. 44); товарно-транспортна накладна від 24.10.2017 (а.с. 39); відомості про багаж (на звороті а.с. 39); товарно-транспортна накладна від 29.10.2017 (а.с. 40); відомості про багаж (на звороті а.с. 40), договір оренди транспортного засобу від 28.11.2017 №НМХ013995 (а.с. 46-49);

- відносно податкової накладної від 31.10.2017 №142: пояснення до пакету документів податкової накладної №142 від 31.10.2017 (а.с. 108); рахунок-фактура №ЖВ-0000142 від 31.10.2017; акт здачі-прийняття робіт №ЖВ-0000142 від 31.10.2017 (а.с. 41); договір №01/05-2015 на транспортування газу від 01.05.2015 (а.с. 45); товарно-транспортна накладна від 31.10.2017 (а.с. 42); договір оренди транспортного засобу від 28.11.2017 №НМХ013993 (а.с. 46-49).

Для здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 має усі необхідні ресурси, у тому числі: основні засоби (вантажний автомобільний транспорт, причепи власні та орендовані напівпричепи ПАГЗ для доставки стисненого газу), трудові ресурси 28 працівників.

Таким чином, позивачем у встановленому порядку підтверджено господарські операції стосовно обсягу транспортування газу, зазначеного у податкових накладних.

Водночас, відповідачем не доведено, що обсяг постачання перевищує у 1,5 раза залишок різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 у Реєстрі та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01.01.2017 в отриманих і зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75% загального такого залишку.

Згідно з п.п. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту (у випадку зупинення реєстрації податкової накладної), розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про:

реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Форма таких рішень встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 № 190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації", підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Як зазначалось, оспорювані рішення були прийняті з посиланням на останню із вказаних підстав.

Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 затверджено вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв, це є наступні документи:

- договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Згідно з п. 2 Переліку письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку, платник податку може подати до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Водночас оспорювані рішення не містять конкретного переліку документів, складених позивачем з порушенням законодавства та яких недостатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Дослідивши надані ФОП ОСОБА_3 документи, суд вважає, що позивачем підтверджено реальність господарських операцій з постачання газу ДП "Малинський лісгосп АПК "Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства", ДП "Городницьке лісове господарство", ТОВ "Рихальський завод сухого молока" на загальну суму 52510,64 грн (з ПДВ) та обсяги і походження продукції.

При цьому посилання податкового органу на те, що надані платником податку копії документів складені з порушенням законодавства та їх обсяг недостатній для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування без конкретного переліку таких документів є неправомірним, оскільки має бути чітким, зрозумілим, доступним, сформульованим у відповідності до вимог як ПК України, так і Наказу Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567, яким затверджено вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така сукупність вимог до рішення комісії ДФС України має бути дотримана з тим, щоб платник податку зміг реалізувати своє право на захист від неправомірних дій податкового органу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та ДП "Малинський лісгосп АПК "Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства", ДП "Городницьке лісове господарство", ТОВ "Рихальський завод сухого молока", реальність походження продукції - транспортованого газу, та на те, що ряд таких документів був наданий контролюючому органу без вказівки останнього на конкретні документи, які не надано/складено платником податку з порушенням законодавства, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних від 31.10.2017 № 144; від 20.10.2017 № 90; від 31.10.2017 № 143; 31.10.2017 № 142.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Крім того слід звернути увагу, що оскаржувані рішення Комісії ДФС України є актом індивідуальної дії.

Правовий акт індивідуальної дії виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржуване рішення фіскального органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що у свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

Відтак, суд дійшов висновку, що рішення Державної фіскальної служби України від №440260/НОМЕР_1 від 19.12.2017, №477520/НОМЕР_1 від 22.12.2017, №474512/НОМЕР_1 від 22.12.2017, №440259/НОМЕР_1 від 19.12.2017, щодо відмови у реєстрації податкових накладних від 31.10.2017 № 144; від 20.10.2017 № 90; від 31.10.2017 № 143; 31.10.2017 № 142 є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу третього пункту 10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 № 7, суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Відповідно до п.п. 201.16.4 п. 201.16 ст. 201 ПК України відповідно до яких, податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Таким чином, нормами ПК України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

У даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні від 31.10.2017 № 144; від 20.10.2017 № 90; від 31.10.2017 № 143; 31.10.2017 № 142 є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Також слід зазначити, що визнання неправомірним неприйняття податкової накладної для реєстрації тягне настання наслідків, передбачених у п. 201.10 ст. 201 ПК України. Отже, податкова накладна вважається прийнятою протягом того операційного дня, коли вона була надіслана платником податків для реєстрації.

З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним заходом для належного захисту прав платника податків є зазначення дати, з якої податкова накладна вважається прийнятою та отриманою органом державної податкової служби, а саме днем їх подання - податкові накладні від 31.10.2017 №144, від 31.10.2017 №143, від 31.10.2017 №142 - 06.11.2017; податкова накладна від 20.10.2017 № 90 - 30.10.2017.

За приписами ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 7048,00 грн. У зв'язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 7048,00 грн.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 250-251 КАС України, -

вирішив:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) про скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/рахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №440260/НОМЕР_1 від 19.12.2017, №477520/НОМЕР_1 від 22.12.2017, №474512/НОМЕР_1 від 22.12.2017, №440259/НОМЕР_1 від 19.12.2017.

Зобов'язати Державну фіскальну служби України зареєструвати податкові накладні від 31.10.2017 №144; від 20.10.2017 №90; від 31.10.2017 №143; 31.10.2017 №142 днем їх подання.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України судові витрати зі сплати судового збору у сумі 7048,00 грн.

Рішення набирає законної сили згідно з статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складене 06 липня 2018 року

Головуючий суддя О.В. Єфіменко