Справа № 826/7778/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7778/17 Суддя (судді) першої інстанції: Мазур А.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Кучми А.Ю. та Літвіної Н.М.

за участю секретаря судового засідання Цюпка Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «КБ «Хрещатик» Костенка Ігора Івановича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И ЛА :

Позивач звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «КБ «Хрещатик» Костенка Ігора Івановича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України, а саме - у зв'язку із повторним неприбуттям позивача без поважних причин у судове засідання.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому, апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції про на явність підстав для залишення позовної заяви без розгляду є помилковим, оскільки нею на адресу суду направлялася заява про розгляд справи за відсутності позивача.

Крім того, апелянт просила стягнути з відповідача на її користь 17 000 грн. судових витрат, пов'язаних з наданням професійної правничої допомоги адвоката.

До Київського апеляційного адміністративного суду від відповідача відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Сторони у судове засідання не з'явились. Про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд заяви за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, виходив з того, що позивач про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, проте, у призначені судові засідання не з'явився, про причини неявки, у тому числі про поважність останніх, суду не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 205 КАС України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

До позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб'єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Отже, адміністративний позов особи, яка не суб'єктом владних повноважень, може бути залишений без розгляду у разі повторної неявки без поважних причин позивача та у разі, якщо його не прибуття у судові засідання перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, при вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду суд повинен з'ясувати чи належним чином позивача було повідомлено про судовий розгляд справи; наявність/ відсутність поважних причини неприбуття позивача, наявність/відсутність заява позивача про розгляд справи за його відсутності та чи перешкоджає неявка позивача розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2017 відкрито провадження в даній адміністративній справі та призначено судовий розгляд справи на 12.12.2017.

12.12.2017, з огляду на неявку представників сторін, судове засідання у справі № 826/7778/17 за позовом ОСОБА_2 відкладено на 13.03.2018.

13.03.2018 року позивач повторно у судове засідання не з'явилася, представника не направила.

Про час, дату та місце розгляду справи обидва рази позивач була повідомлена належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленнями про вручення поштового відправлення (повістки) (а.с.24, 30).

Наразі , апелянт стверджує, що нею на адресу суду першої інстанції направлялася заява про розгляд справи за її відсутності.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, оригінал вищезазначеної заяви позивача в матеріалах справи відсутній.

В той же час, апелянтом надано докази направлення на адресу суду першої інстанції заяви про розгляд справи за її відсутності ( копія фіскального чеку від 01.02.2018, відправлення № 059 ).

Відповідно до інформації Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» про пересилання внутрішніх реєстрованих поштових відправлень (відправлення № 059), зазначене поштове відправлення було вручено за довіреністю 05.02.2018.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що у суду першої інстанції були відсутні підстави приймати ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду з підстав повторної неявки позивача без поважних причин, оскільки, відповідно до вимог КАС України, суду було направлено заяву про розгляд справи за відсутності позивача.

Крім того, в силу ч. 5 ст.205 КАС України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи.

Тобто, позовну заяву може бути залишено без розгляду, якщо неявка позивача перешкоджає розгляду справи (ч. 5 ст. 205 КАС України).

Частиною 9 ст. 205 КАС України визначено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники не з'явилися у судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, застосовуючи положення ч.5 ст. 205 КАС України, формально послався на неможливість розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів. При цьому, явка в судове засідання позивача або його представника не визнавалася обов'язковою.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, у тому числі з предмету даного позову та наявних у ній доказів, терміну її розгляду, неявка позивача не перешкоджала розгляду вказаної справи.

Таким чином, колегія суддів приходить до однозначного висновку, що суд першої інстанції при залишенні даного позову без розгляду не дотримався вимог ч. 5 ст. 205, п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України та з порушенням норм процесуального права постановив ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат, пов'язаних з наданням професійної правничої допомоги адвоката, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, а згідно ч.3 вказаної статті до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до положень ч.1 ст. 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, а згідно частини 2 вказаної норми за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

В той же час, у матеріалах справи відсутні докази, що надаючи правничу допомогу, адвокат приймав участь у судовому засіданні, чи під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, а також ознайомлювався з матеріалами справи в суді. Оригінал прибуткового касового ордеру надано не було.

Крім того, позивачем не доведено факт відповідності заявленої до стягнення суми витрат на правову допомогу законодавчо встановленому граничному розміру витрат на правову допомогу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для компенсації витрат понесених позивачем на правничу допомогу адвоката

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2018 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення судових витрат - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Повний текст постанови складено 05 липня 2018 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді А.Ю.Кучма

Н.М.Літвіна