Справа № 753/6785/18
Суддя: Гальонкіна Ю. С.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6785/18
провадження № 2-а/753/284/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2018 р. Дарницький районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Гальонкіної Ю.С.,

при секретарі - Петрик А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Києві в особі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 176945 від 24 березня 2018 року.

На обґрунтування своїх вимог посилається на ті обставини, що 24 березня 2018 року оскаржуваною постановою на позивача незаконно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме здійснення розвороту в зоні дії дорожнього знаку 3.24 «Розворот заборонено» в м. Києві по вул. Хрещатик, 42. Вказує, що 24 березня 2018 року о 16 годині 10 хвилин він дійсно керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався в крайній лівій смузі по вул. Хрещатик, 42 в м. Києві та був підрізаний автомобілем марки «BMW» на єврономерах, а тому з метою уникнення дорожньо-транспортної пригоди він був змушений різко змінити напрямок руху повернувши ліворуч, після чого розвернувся, щоб не створювати небезпеки для інших учасників дорожнього руху.

Зазначає, що оскаржувана постанова винесена поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, чим порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 21 травня 2018 року відкрито провадження по справі та визначено розглядати її за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що позов підтримує повністю.

Позовна заява отримана уповноваженою особою відповідача 05 червня 2018 року, однак у визначений строк відповідач відзив на позов подав, клопотань про відкладення розгляду справи або про перехід до розгляду справи у порядку загального провадження також суду не надано.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 березня 2018 о 16 годині 40 хвилин поліцейський Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліціїроти № 7 батальйону № 1 полку № 1 сержантом поліції Маєвський О.С. виніс постанову серії ВР № 176945 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн (а.с.3). Зі змісту вказаної постанови видно, що 24 березня 2018 о 16 годині 40 хвилин в м. Києві по вул. Хрещатик, 42, ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив розворот в зоні дії дорожнього знаку 3.24 «Розворот заборонено», чим порушив вимоги вимоги п. 8.1 ПДР України.

У своїй позовній заяві позивач підтвердив факт керування ним автомобілем НОМЕР_1, 24 березня 2018 о 16 годині 40 хвилин по вул. Хрещатик, 42, в м. Києві та вказав, що рухаючись у крайній лівій смузі був підрізаний автомобілем «BMW» на єврономерах, який рухався у середній смузі до моменту випередження автомобіля позивача і раптово без подачі сигналу про намір перестроювання ліворуч, різко почав змінювати напрямок руху, перестроюючись в крайню ліву смугу. Оскільки водій автомобіля «BMW» сприяв створенню аварійної обстановки, тому позивач вимушений був діяти згідно з вимогами п. 12.3 ПДР України, якими визначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди. Тому з метою уникнення дорожньо-транспортної пригоди позивач був змушений різко змінити напрямок руху, повернувши вліво, після чого розвернувся, щоб не створити небезпеки для інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію » поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 276 КУпАП визначено, що справи про адміністративне правопорушення розглядаються за місцем його вчинення.

При цьому, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа № 1-11/2015) визначив, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 КУпАП, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Так, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні ч. 1 ст. 276 КУпАП, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 283 КУпАП України, постанова повинна містити: найменування органу ( посадової особи ), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що поліцейським незаконно розглянуто справу, а саме не за місці вчинення правопорушення, а на місці зупинки транспортного засобу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення чинного законодавства при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності посадовою особою відповідача не були дотримані, оскільки жодні докази на підтвердження вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Відповідач до суду не з'явився, жодних пояснень та доказів на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення не надав.

Ураховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 6-9, 72-77, 139, 242-246, 255, 286, 295 КАС України, ст.ст. 7, 222, 251,254,258, 268, 288 КУпАП, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії ВР № 176945 від 24 березня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн - скасувати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.С. Гальонкіна