Справа № 344/5886/18
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/5886/18
Провадження № 2-а/344/649/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Мотивував тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.04.2018 року серії АР № 651390, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 140 КУпАП. Відповідно до її змісту, 23.04.2018 року о 18год. 00хв. на вул. Ребета, перехрестя Макухи-Хриплинська, Микитинецька-Макухи, вул. Кобилянська, вул. Петлюри, вул. Автоливмашівська в м. Івано-Франківськ, як посадова особа КП «Муніципальна дорожня компанія» ОСОБА_1 порушив правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, чим порушив п. 3.1.1, 3.12 ДСТУ 3587-97. Дана суть правопорушення не містить викладення обєктивної сторони, вона викладена поверхово, не конкретизовані докази, які підтверджують винність особи. Незрозумілою є суть викладеного у протоколі правопорушення, оскільки у ньому не зазначено конкретні обставини порушення ст. 140 ч. 1 КУпАП з боку позивача. Відповідач дослівно переписав диспозицію статті у постанову, не конкретизувавши суть та вид вчиненого порушення. Матеріали справи не містять жодного доказу про те, що усунення порушень експлуатації догори належить до компетенції позивача, та він мав можливість усунути ці порушення. Зазначає, що за умовами контракту від 11.02.2016 року, позивач є директором КП «Муніципальна дорожня компанія», згідно якого керівник зобовязується здійснювати поточне управління підприємством, забезпечувати його прибуткову діяльність, ефективне використання і зберігання закріпленого за підприємством майна. На позивача як керівника не покладено обовязки з утримання автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд. Такими обовязками наділений головний інженер ОСОБА_3, який має фахові знання та навички у цій сфері, а саме здійснює контроль та несе відповідальність за стан та утримання доріг міста. Відповідачем при винесенні постанови не враховано, що позивач не є тією посадовою особою, яка відповідає за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, та не являється субєктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП. Крім цього у справах про притягнення до відповідальності посадових осіб, постанова окрім обєктивної сторони правопорушення з покликанням на правила, норми чи стандарти, які порушені, має містити відомості про те, яку посаду обіймає посадова особа, і які службові обовязки на неї покладено. Однак спірна постанова не містить таких відомостей. Матеріали справи також не містять доказів того, яким чином інспектором проводилось обстеження вказаних в оскаржуваній постанові ділянок дороги, яким чином встановлено невідповідність ДСТУ 3587-97. Оскаржувана постанова не містить інформації про характер виявлених невідповідностей дорожнього покриття.

Вказав, що КП «Муніципальна дорожня компанія» здійснює ремонт доріг в межах коштів, які виділяються із бюджету м. Івано-Франківська та згідно титульного списку, який затверджується міським головою та іншими посадовими особами міської ради та її виконавчих органів. Титульний список на поточний ремонт доріг на 2018 рік не містить вулиць вказаних у постанові. Кошти на ремонт вулиць Ребета, Петлюри, Автоливмашівська було виділено міською радою ОСОБА_4 житлової, комунальної політики та благоустрою, яким було оголошено закупівлю на вибірковий ремонт аварійних ділянок дорожнього полотна зазначених вулиць. Переможцями стали ТОВ «Автомагістраль-ІФ» та ДП «Івано-Франківськавтодор». Щодо вулиці Кобилянської, вона не підлягає поточному ремонту та потребує капітальних робіт/будівництва. Виконавця капітальних ремонтів доріг визначаються у відповідності до ЗУ «Про публічні закупівлі». КП «Муніципальна дорожня компанія» не бере участі у тендерах на виконання капітальних ремонтів доріг та не виконує такі ремонти. Тому забезпечення поточного ремонту вулиць з боку КП «Муніципальна дорожня компанія» можливе лише при умові належного фінансування, технічної можливості згідно діючих норм проведення поточного ремонту. Позивач вказує, що його вина у нездійсненні ремонту відсутня. При складанні постанови позивачу не було роз'яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, вже після вручення копії постанови, позивач побачив на звороті пам'ятку про права. Підпис позивача у постанові про адміністративне правопорушення свідчить виключно про те, що він отримав копію даної постанови. Зазначив, що в оскаржуваній постанові зазначено дату та час вчинення правопорушення 23.04.2018 року, а сама постанова складена 25.04.2018 року, тобто відповідач мав всі можливості в момент виявлення правопорушення скласти відповідний протокол, що дало б позивачу можливість належним чином підготуватись до розгляду справи та надати свої пояснення та докази, які підтверджують його невинуватість. На підставі наведеного просив суд скасувати постанову інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії АР № 651390 від 25.04.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в сумі 1020 грн. за ч. 1 ст. 140 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Представник позивача ОСОБА_1- ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в заяві, просив позов задовольнити, розгляд справи проводити у його відстуності.

Представник відповідача ОСОБА_4 патрульної поліції ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився.

Інспектор відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську лейтенант поліції ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Положеннями ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З постанови серії АР №651390 від 25.04.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, вбачається, що 23.04.2018р. о 18год. 00хв. на вул. Ребета, перехрестя Макухи-Хриплинська, Микитинецька-Макухи, вул. Кобилянська, вул. Петлюри, вул. Автоливмашівська в м. Івано-Франківськ, як посадова особа КП «Муніципальна дорожня компанія» ОСОБА_1 порушив правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні наведених вище вулиць, не вжив заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, чим порушив п. 3.1.1, 3.12 ДСТУ 3587-97, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 140 КУАП, та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020грн. (а.с.7).

Відповідно до ст.72,73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Положеннями статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення (ч.2 ст.283 КУпАП).

Як вбачається із змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із змісту оскарженої постанови слідує, що відповідачем при її винесенні не дотримано наведених вище норм КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про автомобільні дороги», фінансування будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється за рахунок бюджетів міст та інших населених пунктів, а також інших джерел фінансування, визначених законодавством. Розподіл коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться, з метою збереження та розвитку вулично-дорожньої мережі відповідно до пріоритетів, визначених державними програмами та перспективними планами розвитку транспортної системи міст та інших населених пунктів, з урахуванням фактичного стану вулично-дорожньої мережі.

Згідно із ч.1 та ч.2 ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до контракту з керівником підприємства, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Івано-Франківська від 11.02.2016 року, позивач ОСОБА_1 є директором КП «Муніципальна дорожня компанія» (а.с.8-10).

Згідно умов договору керівник зобовязується здійснювати поточне управління підприємством, забезпечувати його прибуткову діяльність, ефективне використання і зберігання закріпленого за підприємством майна, а Орган управління майном зобовязується створювати належні умови для роботи Керівника.

Згідно п. 21 рішення Івано-Франківської міської ради від 15.12.2017р. №380-17 «Про міський бюджет на 2018 рік» фінансовому управлінню виконавчого комітету міської ради, після погодження міським головою, проводити фінансування робіт по головних розпорядниках коштів міського бюджету, закладах та установах міста, які фінансуються за рахунок бюджетних коштів, комунальних підприємствах, засновниками яких є міська рада, згідно титульних списків після погодження депутатською комісією з питань бюджету, які подати до 15.02.2018 року (а.с.12-13).

КП «Муніципальна дорожня компанія» здійснює поточний ремонт доріг (усунення ямковості відноситься до категорії поточного ремонту доріг) в межах коштів, які виділяються із бюджету м. Івано-Франківськ та згідно титульного сприску, який затверджується міським головою та іншими посадовими особами міської ради та її виконавчих органів.

Згідно копії Титульного списку на поточний ремонт доріг на 2018 рік слідує, що такий не містить вулиць вказаних в постанові поліції (а.с.11).

Крім цього, у випадку, якщо КП «Муніципальна дорожня компанія» здійснило б ремонт вулиць, які не визначені титульним списком, це було б кваліфіковано як розтрата бюджетних коштів, внаслідок чого особа винна за це могла бути притягнута до кримінальної відповідальності.

У позові позивач зазначив, що кошти на ремонт вулиць Ребета, Петлюри, Автоливмашівська було виділено міською радою ОСОБА_4 житлової, комунальної політики та благоустрою, яким було оголошено закупівлю на вибірковий ремонт аварійних ділянок дорожнього полотна зазначених вулиць. Переможцями стали ТОВ «Автомагістраль-ІФ» та ДП «Івано-Франківськавтодор», що підтверджується копіями протоколів засідання тендерного комітету ОСОБА_4 житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради від 12.04.2018 року (а.с.14,15), копіями договорів про надання послуг № 167/18 від 26.04.2018 року та № 166/18 від 26.04.2018 року (а.с.16-19,20-23).

Щодо вулиці Кобилянської, позивачем зазначено, що вона не підлягає поточному ремонту та потребує капітальних робіт/будівництва.

Виконавці капітальних ремонтів доріг визначається у відповідності до Законом України «Про публічні закупівлі», а КП «Муніципальна дорожня компанія» не бере участі у тендерах на виконання капітальних ремонтів доріг та не виконує такі ремонти.

Таким чином, забезпечення поточного ремонту вулиць з боку КП «Муніципальна дорожня компанія» можливе лише за умов належного фінансування та технічної можливості згідно діючих норм проведення поточного ремонту.

Крім цього з долученої копії посадової інструкції головного інженера КП «Муніципальна дорожня компанія» вбачається, що обовязками з утримання автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд наділений головний інженер ОСОБА_3, який здійснює контроль та несе відповідальність за стан та утримання доріг міста (а.с.47-50).

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_1, як відповідальна особа КП «Муніципальна дорожня компанія» не мав можливості з незалежних від нього причин утримувати вказану у постанові вуличну мережу, та на нього як посадову особу не покладено обовязки з утримання автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, у зв'язку з чим в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.140 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Інспектором неповністю зясовано обставини справи як це передбачено ст. 280 КУпАП, не встановлено чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи є обставини, що помякшують відповідальність, а тому дані обставини вказують на те, що постанова прийнята необґрунтовано, без дотриманням норм чинного законодавства, що є підставою для її скасування.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9 КАС України, ст. ст. 247, 280, 288, 289, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 243, 246, 250, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії АР № 651390 від 25.04.2018 року, винесену інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладення на адміністративного стягнення в сумі 1020грн. та закрити провадження у адміністративній справі.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Львівського Апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя О.А. Татарінова