Справа № 823/740/18
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/740/18 Суддя (судді) першої інстанції: П.Г. Паламар
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.,

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області до Головного управління Державної фіскальної служби України в Черкаській області про визнання нечинним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

16 лютого 2018 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, в якому просить визнати нечинним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Черкаській області № від 29.11.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області, зареєстрований як юридична особа 21.04.2005 року, ідентифікаційний код 25576385 та перебуває на обліку ДФС як платник єдиного внеску.

У відповідності до платіжного доручення № 18 від 26.01.2015 року та № 21 від 26.01.2015 року аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області сплатив грошові кошти в сумі 8854,87 грн. і 118178,51 грн. відповідно, шляхом перерахування на рахунок відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Черкаській області № 2301 - «КЕКВ 2112» з призначенням платежу «Єдиний соціальний внесок 2,6% із г/з за січень 2015»; з призначенням платежу «Єдиний соціальний внесок 34,7% із г/з за січень 2015».

Дані платіжні доручення виконані 27.01.2015 року, що вбачається зі штампу Державної казначейської служби.

Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області виявивши помилкове перерахування єдиного соціального внеску на неналежний рахунок, звернувся з листом № 31 від 28.01.2016 до податкового органу, що кошти єдиного соціального внеску в розмірі 2,6% на суму 8854,87 грн. та 34,7% на суму 118178,51 грн., а всього на загальну суму 127033,38 грн. перераховані на рахунок 2301, а не на рахунок № 2301 в зв'язку з технічною помилкою.

29.11.2017 року Головним управлінням ДФС у Черкаській області прийнятого рішення № , яким до Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області застосовано штрафні санкції в сумі 150728, 97грн. та нараховано пеню за період з 21.04.2015 по 22.01.2016 1722,62 грн. внаслідок несплати (перерахування) єдиного внеску.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивачем в порядку адміністративного оскарження подано скаргу до Державної фіскальної служби України, однак рішенням за № 2723/6/99-99-11-02-02-25 від 26.01.2018 року Державної фіскальної служби України скаргу залишено без задоволення, а прийняте рішення про застосування штрафних санкцій без змін.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач звернувся до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з безпідставності застосування до позивача штрафних санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску та нарахування пені, оскільки для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов'язання необхідно встановити, що у встановлений строк для сплати єдиного внеску платник податків не вчиняв дії, спрямовані на перерахування суми такого внеску. Здійснення помилки під час перерахування грошових коштів має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті суми страхових внесків, та не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до п.п.1 та п.п.4 частини 2 статті 6 Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VІ платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Частиною 5 статті 9 Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VІ сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Приписами частини 6 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VІ встановлено, що для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску. Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з вимогами Положення про рух коштів.

Відповідно до абзацу першого та другого частини 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VІ, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому, платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

Згідно підпункту 1 частини 10 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VІ днем сплати єдиного внеску вважається, у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Пунктом 2.1 розділу II Положення про рух коштів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого спільним наказом Міністерства доходів і зборів України та Міністерства фінансів України від 19.09.2013 № 493/815 (далі - Положення № 493/815, в редакції, чинній під час спірних правовідносин) (Положення втратило чинності 25.03.2016 року), Міжрегіональному головному управлінню Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників, територіальним органам доходів і зборів відкривались небюджетні рахунки - балансовий рахунок 3719 «Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування» для зарахування та розподілу коштів єдиного внеску.

Згідно пунктів 3.1., 3.2., 3.3., 3.4. розділу ІІІ Положення № 493/815, страхові кошти, що сплачуються страхувальниками, зараховуються на рахунки 3719, відкриті на ім'я територіальних органів Міндоходів в управліннях (відділеннях) Казначейства.

На кінець операційного дня страхові кошти, які надійшли за день на рахунки 3719 територіальних органів Міндоходів, перераховуються Головними управліннями Казначейства на відповідні рахунки головних управлінь Міндоходів.

До 10 год. 00 хв. наступного операційного дня страхові кошти з рахунків 3719 головних управлінь Міндоходів Головними управліннями Казначейства на відповідні рахунки 3719, відкриті на ім'я Міндоходів у Казначействі України.

Страхові кошти, акумульовані на рахунках 3719 Міндоходів, об 11 год. 00 хв. розподіляються за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до визначених Законом пропорцій (у відсотках) та перераховуються за призначенням - на рахунки, відкриті в Казначействі України за балансовим рахунком 3717 «Рахунки державних позабюджетних фондів» на ім'я фондів загальнообов'язкового державного соціального і пенсійного страхування.

У відповідності до ч.4 ст.45 Бюджетного кодексу України, податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном).

Податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок (ч.5 ст.45 Бюджетного кодексу України).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно зазначив, що усі податкові надходження, справляння яких передбачено законодавством України, є доходами державного бюджету, які визнаються зарахованими до бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Будь-який податок чи збір, що надійшов до бюджету, відображається на відповідному балансовому рахунку і враховується (обліковується) на єдиному казначейському рахунку, незалежно від того, на який аналітичний рахунок він поступив.

В Положенні про єдиний казначейський рахунок, затверджене наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 №122 «єдиний казначейський рахунок» визначається як консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.

Єдиний казначейський рахунок консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством (п.2.1 Положення).

Тобто, всі сплачені податки і збори (обов'язкові платежі), єдиних внесків, в будь-якому випадку зараховуються та акумулюються на один консолідований рахунок - єдиний казначейський рахунок.

Позивачем на виконання положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» було вчасно сплачено єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, а саме за січень 2015 року, шляхом перерахування відповідної суми єдиного внеску на рахунок відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Черкаській області для його зарахування, згідно платіжних доручень № 18 та № 21.

В платіжних дорученнях позивачем було вірно вказано призначення платежу «єдиний соціальний внесок за січень 2015», однак допущено помилку у кредитному рахунку отримувача для зарахування коштів.

Допущення помилки, а саме перерахування єдиного соціального внеску на неналежний рахунок було виявлено позивачем самостійно у січні 2016 року, у зв'язку з чим листом від 28.01.2016 року за № 31 позивач звернувся до органу податкової служби про перерахування коштів на правильний рахунок по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо безпідставності застосування до позивача штрафних санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску та нарахування пені, оскільки для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов'язання необхідно встановити, що у встановлений строк для сплати єдиного внеску платник податків не вчиняв дії, спрямовані на перерахування суми такого внеску. Здійснення помилки під час перерахування грошових коштів має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті суми страхових внесків, та не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 07.06.2017 року по справі №К/800/28881/16.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України в Черкаській області залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.Б.Глущенко

О.Є.Пилипенко