Справа № 2-а-6396/2011
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2018-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6396/2011
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Білоцерківське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області, про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду з даною заявою 14.05.2018 року мотивуючи тим, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.02.2011 року, у справі № 2а-6396/2011, адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області, правонаступником якого є Білоцерківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, було задоволено та зобовязано провести з 13.03.2010 року перерахунок та виплату доплати до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі одної мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії, відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 15 % від мінімальної пенсії за віком, яка встановлена діючим законодавством на відповідний період, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням нарахованих та виплачених сум. Виконавчий лист було видано Білоцерківським міськрайонним судом 07.02.2011 року та постанова остаточно набрала законної сили 25.09.2013 року. 18.06.2016 року ОСОБА_2 помер, а вона, ОСОБА_1, є спадкоємцем за заповітом померлого ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину.

Також на виконання вимог ухвали судді від 21.05.2018 року про залишення заяви без руху, 29.05.2018 року була надана заява ОСОБА_1 про усунення недоліків заяви, в якій заявник зазначила, що 08.12.2014 року ОСОБА_2 звернувся до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Київської області із заявою, датованою 04.12.2014 року, в якій посилаючись на п. 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та пункт 4 Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440, просив прийняти постанову від 07.02.2011 року, видану Білоцерківським міськрайонним судом Київської області та ухвалу від 25.09.2013 року, видану Київським апеляційним адміністративним судом по справі № 2-а-6396/11 та згідно інформації із Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, зазначені вище рішення були зареєстровані у вказаному Реєстрі 16.05.2016 року під № 51120072 із зазначенням боржника - УПФУ в м. Біла Церква та районі, стягувач - ОСОБА_2 та суми боргу 8480,68 грн. На даний час, постанова суду виконана лише в частині проведення перерахунку пенсії, належної спадкодавцю і сума, нарахованої за даним рішенням суду доплати становить 8480,68 грн. Тому, заявник просила замінити сторону виконавчого провадження у справі № 2-а-6396/11, за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області, про визнання дій протиправними, зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату доплати до пенсії, виплату додаткової пенсії, з ОСОБА_2 на спадкоємця (правонаступника) - ОСОБА_1.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в заяві просить розгляд заяви проводити без її участі.

Представник заінтересованої особи, Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду відзив на заяву, в якому зазначив, що Білоцерківське об'єднане УПФУ Київської області не може погодитись із вимогами та доводами заяви, так як вважає дані доводи та вимоги безпідставними, необґрунтованими такими, що не відповідають нормам та положенням чинного законодавства України, Закону України «Про виконавче провадження», суперечать вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Наголошують, що матеріали заяви не містять відомостей щодо виконавчого провадження та документів, які б підтверджували входження сум за виконанням судового рішення до складу спадщини, а саме заявником не надано правовстановлюючого документу, який би свідчив про отримання спадкового майна, зокрема грошових коштів нарахованих згідно виконавчого листа №2а-6396/11. Натомість, заявник надає свідоцтво про право на спадщину за заповітом , яке не містить сум щодо нарахованих чи не отриманих за життя ОСОБА_2 виплат. Крім того, зазначають, що заміна сторони у вже закінченому виконавчому провадженні чинним законодавством не передбачено. Таким чином, закінчення виконавчого провадження є припиненням примусового виконання рішення. У виконавчому провадженні, яке було закінчено до звернення особи про заміну його сторони, заміна сторони виконавчого провадження є неможливою у зв'язку з припиненням до моменту звернення всіх виконавчих дій та відсутності на момент звернення відкритого виконавчого провадження. Тому просив в задоволенні заяви ОСОБА_1, про заміну сторони у виконавчому провадженні, відмовити повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали додані до заяви, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи (а.с.22), постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.02.2011 року було задоволено позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області, про зобовязання провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії за проживання в зоні радіоактивного забруднення відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі одної мінімальної заробітної плати та провести перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 15 % від мінімальної пенсії за віком, яка встановлена діючим законодавством на відповідний період, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням нарахованих та виплачених сум, з 13.03.2010 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2013 року (а.с. 29) апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м. Біла Церква Київської області залишено без задоволення, а постанову - залишено без змін, отже постанова суду від 07.02.2011 року набрала законної сили 25.09.2013 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 18.06.2016 року помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ОК № 373480 від 22.06.2016 року, виданого Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.34).

З копії Свідоцтва про право на спадщину №1-268 від 25.02.2017 року, виданого державним нотаріусом Другої Білоцерківського міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_3 (а.с. 37), ОСОБА_1 є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна померлого 18.06.2016 року ОСОБА_2, спадщина складається з недоотриманої доплати до пенсії та інших соціальних виплат, які належали померлому згідно листа Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області № 2404/04 від 03.02.2017 року та постанов Білоцерківського міськрайонного суду від 07.06.2011 року справа №2а-64610/2011 року та №2а-6396/11 від 07.02.2011 року.

Також встановлено, що 08.12.2014 року ОСОБА_2 звернувся до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Київської області із заявою від 04.12.2014 року (а.с. 50), в якій посилаючись на п. 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та пункт 4 Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440, просив прийняти постанову від 07.02.2011 року, видану Білоцерківським міськрайонним судом Київської області та ухвалу від 25.09.2013 року, видану Київським апеляційним адміністративним судом по справі № 2-а-6396/11, та згідно з інформації з Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою від 11.11.2016 року (а.с. 51) вбачається, що зазначені вище рішення були зареєстровані у вказаному Реєстрі 16.05.2016 року управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київські області під № 51120072 із зазначенням боржника - УПФУ в м. Біла Церква, стягувач - ОСОБА_2 та суми боргу 8480,68 грн.

Відповідно до частини першої ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Вказана норма визначає правила заміни сторони виконавчого провадження, що під час виконавчого провадження є аналогом інституту процесуального правонаступництва.

Відповідно до ч.1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, та їх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Згідно ч.2. ст.372 цього Кодексу судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Матківська проти України» від 12 березня 2009 року (заява № 38683/04) зазначено, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Згідно зі частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї зі сторін (стягувача або боржника), зокрема, внаслідок смерті або реорганізації. Заміна сторони полягає у вступі на її місце правонаступника (спадкоємця).

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

Підставою правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК).

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право спадкоємців на певне майно підтверджується свідоцтвом про право на спадщину (за законом чи за заповітом). В кожному свідоцтві зазначається все спадкове майно і перелічуються всі спадкоємці та визначається частка спадщини спадкоємця, якому видається свідоцтво про право на спадщину.

Отримання свідоцтва про право на спадщину за загальним правилом є правом, а не обов'язком спадкоємця. Але в певних випадках спадкоємець без свідоцтва про право на спадщину не зможе здійснити свої спадкові права. Так, без свідоцтва неможливо отримати грошовий вклад, цінності, які належали спадкодавцю і були здані на збереження, майно, яке знаходиться у третіх осіб, перереєструвати домоволодіння, транспортний засіб тощо.

Згідно частини першої статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Судом встановлено, що відповідно до судового рішення право на пенсійні виплати ОСОБА_2 було встановлено та зобовязано здійснити перерахунок доплати до пенсії, додаткової пенсії з 13.03.2010 року, отже, заявник як спадкоємець має право на доплату до пенсії у відповідному розмірі, та звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, ОСОБА_1 надала відповідний правовстановлюючий документ, який свідчить про отримання нею права на спадкове майно, а саме грошові кошти нараховані згідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.02.2011 року.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

У постанові від 29.07.2010 року у справі «Стрельцов и другие военные пенсионеры из Новочеркасска против Российской Федерации» Європейський Суд з прав людини визнав, що громадяни мають право на підтримання скарг своїх померлих родичів у межах статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Вказаного висновку Європейський Суд з прав людини дійшов виходячи з того, що право на отримання заробітної плати і прирівняних до неї платежів, пенсій та інших грошових сум, які виплачуються в якості засобів для існування і підлягали виплаті, проте не були отримані громадянином за життя, належать членам сім'ї померлої особи.

Також, слід зазначити, що відповідно до п. 4 постанови КМ України № 440 від 03.09.2014 року (із змінами, внесеними згідно з Постанови КМ № 848 від 08.11.2017) «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою», в якому передбачено, зокрема, що рішення - це виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" суб'єкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року.

Цим порядком також визначено перелік документів, які заявник подає до органу державної виконавчої служби, в тому числі оригінал (дублікат) виконавчого документа або рішення суду (належним чином завірену його копію) та у разі зміни способу і порядку виконання рішення, зміни стягувача за судовим рішенням на його спадкоємця (правонаступника) до виконавчого документа або рішення суду заявник додає відповідну ухвалу суду.

Отже, чинним законодавством України встановлено механізм виконання відповідних судових рішень, визначено порядок дій органів державної виконавчої служби при надходженні до них відповідних судових рішень, боржниками за якими є органи, визначені в Законі України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновків, про задоволення заяви ОСОБА_1, про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником.

Керуючись ст.ст. 6, 370, 372, 379 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 1216, 1218, 1219, 1227 ЦК України, постановою КМ України № 440 від 03.09.2014 року(із змінами, внесеними згідно з Постанови КМ № 848 від 08.11.2017), суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Білоцерківське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області, про заміну сторони виконавчого провадження, задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження у справі №2а-6396/2011, за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області, про зобовязання провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії за проживання в зоні радіоактивного забруднення відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі одної мінімальної заробітної плати та провести перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 15 % від мінімальної пенсії за віком, яка встановлена діючим законодавством на відповідний період, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням нарахованих та виплачених сум, з 13.03.2010 року, а саме стягувача - ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 18.06.2016 року, на його правонаступника - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, серія і номер паспорта: СТ № 342595.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

СуддяОСОБА_4