Справа № 821/1272/18
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2018-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06 липня 2018 р. м. ХерсонСправа № 821/1272/18

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Ковбій О.В., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпровської селищної ради Білозерського району Херсонської області, Агрофірми радгоспу "Білозерський" Білозерська районна рада Херсонської області про зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить:

- зобов'язати Агрофірму радгосп "Білозерський" (далі - відповідач-2) надати до Дніпровської селищної ради Білозерського району Херсонської області списки працівників агрофірми радгоспу "Білозерський", яким належить право на отримання земельної частки (паю);

- зобов'язати Дніпровську селищну раду Білозерського району Херсонської області (далі - відповідач-1) видати ВознюкуАнатолію Миколайовичу сертифікат на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема чи: має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.11 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення зазначеної норми, в позовній заяві відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також в позовній заяві ОСОБА_1 зазначено дві позовні вимоги, одна з яких направлена до Агрофірми радгоспу "Білозерський", який позивач просить зобов'язати надати до Дніпровської селищної ради Білозерського району Херсонської області списки працівників агрофірми радгоспу "Білозерський", яким належить право на отримання земельної частки (паю).

Згідно визначень, що надані ч.1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовим спором, в свою чергу, є спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно положень п.9 ч.1 ст.4 КАС України, які кореспондуються з ч.3 ст. 46 цього ж Кодексу, відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Випадки, у яких відповідачем може бути юридична особа визначені ч. 4 ст. 46 КАС України. Згідно зазначеної статті громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень.

З заявленого позову вбачається, що позивачем в даній справі є фізична особа ОСОБА_1, натомість відповідач - Агрофірма радгосп "Білозерський" є юридичною особою, яка не здійснює жодних публічно-владних управлінських функцій, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, позивачем заявлено позовну вимогу до особи, яка не може бути відповідачем в адміністративній справі, а правовідносини з яких виник спір між позивачем та Агрофірмою радгоспом "Білозерський" носять цивільний характер.

Отже, позивачу треба уточнити позовні вимоги та коло відповідачів по справі з урахуванням зазначених доводів суду.

Також, завданням адміністративного судочинства, відповідно до ст.2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З наведеного вище вбачається, що звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав.

Зі змісту позовних вимог встановлено, що позивач просить захистити порушені права шляхом зобов'язання Агрофірму радгосп "Білозерський" (далі - відповідач-2) надати до Дніпровської селищної ради Білозерського району Херсонської області списки працівників агрофірми радгоспу "Білозерський", яким належить право на отримання земельної частки (паю) та шляхом зобов'язання Дніпровської селищної ради Білозерського району Херсонської області (далі - відповідач-1) видати ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка.

Тобто, позивач, звернувшись до суду з даним позовом фактично вбачає порушення своїх прав протиправною бездіяльністю відповідачів.

Стосовно заявлених позовних вимог та вимог процесуального законодавства при зверненні до суду слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Так, згідно ст.4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Цією ж нормою встановлено, що за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 р." установлено у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі з 1 січня 2018 року - 1762 гривень.

Таким чином, враховуючи, що позивачем подано позов (в теперішній його редакції) з двома вимогами немайнового характеру - судовий збір становить 1409,60 грн. (704,80 грн*2=1409,60 грн.).

Дослідивши адміністративний позов та додані до нього документи судом встановлено, що позивачем не додано доказів сплати судового збору.

Натомість, позивачем подано заяву про звільнення його від сплати судового збору з підстав того, що його дохід є меншим за прожитковий мінімум, встановлений законом.

Частиною 1 ст. 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Аналіз зазначених норм показує, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цих нормах дій є майновий стан заявника. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

В даному випадку заява ОСОБА_1 не підкріплена жодними доказами його незадовільного матеріального стану. Як обґрунтування, заявником зазначено лише те, що судовий збір є неспівмірним з розміром його місячного доходу.

Проте ані позовна заява, ані заява про звільнення від сплати судового збору не містить документів, які б відображали розмір зазначеного доходу та підтверджували витрати позивача, з яких можливо було б зробити висновок про незадовільний майновий стан заявника.

Підсумовуючи зазначене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви позивача про звільнення його від сплати судового збору за даним позовом.

Таким чином, на даний час, сума судового збору, що підлягає сплаті за подачу позову в його теперішній редакції становить 1409,60 грн. Одночасно з викладеним, суд звертає увагу позивача, що розмір судового збору може бути меншим, за умови врахування вищевикладених зауважень суду щодо змісту позовної заяви.

Враховуючи викладені обставини вбачаються підстави для залишення позовної заяви без руху для надання позивачу строку на подання заяви про усунення наступних недоліків:

- подання до суду належним чином оформленої позовної заяви із письмовим підтвердженням позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- подання до суду належним чином оформленої позовної заяви, в якій, у разі необхідності, уточнити позовні вимоги та коло відповідачів по справі з урахуванням зазначених в ухвалі доводів суду;

- подання до суду доказів сплати судового збору у сумі 1409,60 грн. або належним чином обґрунтованого клопотання про звільнення/розстрочення/відстрочення сплати судового збору з наданням доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні.

Тому така заява відповідно до ч.1 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

ухвалила:

У задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху..

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 821/1272/18 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя Ковбій О.В.