Справа № 804/1936/18
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2018 року Справа № 804/1936/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
при секретарі Скупейко І.М.
представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2
представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСК» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
ВСТАНОВИВ:
16 березня 2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСК» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - відповідач) з вимогами про:
- визнання протиправними та скасування прийнятих відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСК»:
- податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 01.12.2017 р. Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток на суму 5 437 144,50 грн., в т.ч. за основним платежем 3 624 763,00 грн. та за штрафними санкціями 1 812 381,50 грн.;
- податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 01.12.2017 р. Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість на суму 4 334 131,50 грн., в т.ч. за основним платежем 2 889 421,00 грн. та за штрафними санкціями 1 444 710,50 грн.
Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити позов в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог зазначили наступне. Позивач виконав усі передбачені законом умови щодо формування податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру податкового кредиту. Висновки відповідача, викладені в акті перевірки, ґрунтуються, зокрема, на наявності порушень податкового законодавства, допущених контрагентами позивача. При цьому, відповідно до вимог чинного законодавства, платник податків не несе відповідальності за порушення, допущені іншими підприємствами. Відображення в акті перевірки податкової інформації щодо ланцюгів господарських взаємовідносин та іншої інформації не стосується безпосередньо конкретних господарських відносин позивача з контрагентами. Підприємством дотримано вимоги розумної обережності при укладенні договорів з контрагентами. Податковим органом не доведено, що договори, укладені позивачем з ТОВ«ВБК», ТОВ «СЦБ», ТОВ «ПОТОК-К», ТОВ «ХСК СТЕНДПРО», ТОВ «ФІРМА «ЕЛАНТРА», ТОВ «ТКМ МЕТИЗ», ТОВ «БІЗНЕСПАРТНЕР» порушують публічний порядок та не спрямовані на реальне настання правових наслідків. Товар, зазначений в договорах,поставлений в повному обсязі, результати господарських операцій відображені в податковому та бухгалтерському обліку підприємства. До перевірки надані всі первинні документи щодо господарських операцій з контрагентами. Первинні документи складені відповідно до вимог чинного законодавства та повністю підтверджують реальність господарських операцій. Позивач, також, не погоджується з висновком контролюючого органу про завищення підприємством списання на витрати суми транспортно-заготівельних витрат. В підтвердження завищення списання на витрати суми ТЗВ за період з 01.10.2016 р. по 30.06.2017 р. використано розподіл транспортно-заготівельних витрат виходячи з вартості залишків запасів та запасів, що вибули, протягом періоду з 01.01.2015 р. по 30.09.2017 р. Відповідач включив до розрахунку показники вартості матеріальних цінностей по рахунку 20 Головної книги за жовтень листопад 2016 р., чим порушив порядок формування ТЗВ окремо по групам придбаних матеріалів. Також, підприємство не погоджується з висновком податкового органу стосовно заниження фінансового результату за рахунок віднесення до складу собівартості робіт (послуг) страхових платежів. Витрати позивача на страхування будівельно-монтажних ризиків та вогненних ризиків та стихійних явищ повязані з господарською діяльністю підприємства, суми, віднесені до витрат, підтверджені первинними документами. Крім того, відповідачем безпідставно застосовано до позивача штрафні санкції в розмірі 50 % як за повторно вчинене правопорушення, оскільки податкові повідомлення-рішення, прийняті за результатами попередньої перевірки, скасовані. Враховуючи наведене, податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 01.12.2017 р.,№ НОМЕР_2 від 01.12.2017 р. Головного управління ДФС у Дніпропетровській області суперечать вимогам чинного законодавства та підлягають скасуванню.
Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, пояснивши свою позицію наступним. Позивачем сформовано податковий кредит за рахунок контрагентів, які не мали можливості здійснити постачання товарів в зазначеному в первинних документах обсязі, оскільки вказані контрагенти не мають достатнього обсягу ресурсів для здійснення видів господарської діяльності, зазначених в договорах. Первинні документи позивача не підтверджують обсяг та зміст господарських операцій. В звязку з цим зроблено висновок про неможливість здійснення господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ «ВБК», ТОВ «СЦБ», ТОВ «ПОТОК-К», ТОВ «ХСК СТЕНДПРО», ТОВ «ФІРМА «ЕЛАНТРА», ТОВ «ТКМ МЕТИЗ», ТОВ «БІЗНЕСПАРТНЕР». Угоди між позивачем та зазначеними контрагентами укладені з метою штучного створення податкового кредиту. Також, підприємством завищено списання на витрати суми транспортно-заготівельних витрат.Перевіркою встановлено, що ТОВ "ЕСК" розподіл транспортно-заготівельних витрат виходячи з вартості залишків запасів та запасів, що вибули, протягом періоду з 01.01.2015 по 30.09.2016 не здійснювався - транспортно-заготівельні витрати списувалися на собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) відповідно до актів виконаних робіт та рахунків на перевезення, без врахування вартості залишків запасів та запасів, що надійшли та вибули, що призвело до завищення собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), яка відображена у ряд.2050 Звіту про фінансові результати (ф.2) на загальну суму 159 001 грн., в тому числі 2016 рік - 159 001 грн. та, як наслідок, заниження розміру фінансового результату до оподаткування (прибутку), відображеного у ряд.2290 Звіту про фінансові результати (ф.2). Крім того, страхові платежі, які за датою нарахування включені ТОВ «ЕСК» до собівартості виконаних, робіт (послуг), необхідно було включити до складу загальновиробничих витрат, а в подальшому до складу собівартості того періоду, в якому були визнані доходи від реалізації таких робіт (послуг). Також, перевіркою встановлено укладення позивачем договору страхування після здійснення 87 % загального обсягу робіт по договору з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Також, податковим органом правомірно застосовано до позивача штрафні санкції в розмірі 50 %, оскільки на момент визначення розміру штрафної санкції податкові повідомлення-рішення за результатами попередньої перевірки були чинними. В звязку з наведеним, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними, винесеними у відповідності до вимог чинного законодавства.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, представників відповідача, суд приходить до наступного висновку.
30.10.2017 р. Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ЕСК»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншогозаконодавства України за період з 01.10.2016р. по 30.06.2017р.та з питання дотримання законодавства щодо правильностіутримання, повноти та своєчасності перерахування податку здоходів фізичних осіб, єдиного внеску, військового збору заперіод з 01.10.2016р. по 30.06.2017р.
Перевіркою встановлені наступні порушення, допущені ТОВ «ЕСК»:
- п.44.1, п.44.2 ст.44 пп.134.1.1, п.134 ст.134 Податкового Кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму суму 3 245 421 грн., в т.ч.: за 4 квартал 2016р. - 2 067 871грн., за 1 квартал 2017 р. 83 485 грн. півріччя 2017р. -1 177550 грн. (2 квартал 2017р. 1 094065 грн.);
Порушення законодавства позивачем обґрунтовані в акті перевірки наступним.
ТОВ «ЕСК» за перевіряємий період мало господарські взаємовідносиниз контрагентами ТОВ «ВБК», ТОВ «СЦБ», ТОВ «ПОТОК-К», ТОВ «ХСК СТЕНДПРО», ТОВ «ФІРМА «ЕЛАНТРА», ТОВ «ТКМ МЕТИЗ», ТОВ «БІЗНЕСПАРТНЕР», які були оформлені документально без фактичного здійснення, а відтак, позивач не мав правових підстав включати до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість на підставі таких операцій.
Аналізом наявних інформаційних баз даних (ІС «Податковий блок», Єдиний реєстр податкових накладних) встановлено наступне: аналізом ланцюга походження зазначених товарів, згідно ЄРПН не встановлено придбання таких послуг контрагентами-постачальниками у інших контрагентів.; згідно наданих товаро-транспортних накладних в графі: пункт навантаження не зазначено детальної адреси здійснення операції по навантаженню вантажу; згідно наданих сертифікатів якості та відповідності на продукцію аналогічну отриманій зазначені виробники відповідної продукції, але в ході аналізу ЄРПН в ланцюгу постачання виробники відсутні.
Також, аналізом податкової та фінансової звітності контрагентів-постачальників встановлено наступне: по всіх контрагентах другої та третьої ланки, подавалася тільки звітність з ПДВ за короткий проміжок часу, на теперішній час більшість контрагентів не звітують, звітність з податку на прибуток, фінансова звітність, звіти за формою 1-ДФ до податкових органів не надавались, встановити наявність у підприємства власних основних засобів, складських приміщень, транспортного та торгівельного обладнання, наявність достатньої кількості працівників для здійснення господарської діяльності не є можливим; встановлено факт підміни товару; постачальники першої ланки: ТОВ «ВБК», ТОВ "Поток-К", ТОВ «ХСК Стендпро», ТОВ «ТКМ Метиз» згідно наявних ухвал судових органів мають ознаки фіктивності (проводиться досудове розслідування за фактом фіктивного підприємництва); постачальники другої, третьої ланки: ТОВ "Квантторг", ТОВ «Золгарс», ТОВ «Міленкор», ПП фірма «Олбі», ПП НВФ «Оптимальні технології» згідно наявних ухвал судових органів мають ознаки фіктивності (проводиться досудове розслідування за фактом фіктивного підприємництва).
Укладені між ТОВ «ВБК», ТОВ «СЦБ», ТОВ «Поток-К», ТОВ «ХСК Стендпро», ТОВ «Фірма Елантра», ТОВ «ТКМ Метиз», ТОВ «Бізнеспартнер» та ТОВ «ЕСК» договори на поставку товарів не опосередковувалися реальним виконанням операцій, які становили їх предмет.
Фактично між ТОВ «ВБК», ТОВ «СЦБ», ТОВ «Поток-К», ТОВ «ХСК Стендпро», ТОВ «Фірма Елантра», ТОВ «ТКМ Метиз», ТОВ «Бізнеспартнер» та ТОВ «ЕСК» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з одержання (купівлі), ТМЦ та ТОВ «ВБК», ТОВ «СЦБ», ТОВ «Поток-К», ТОВ «ХСК Стендпро», ТОВ «Фірма Елантра», ТОВ «ТКМ Метиз», ТОВ «Бізнеспартнер» та ТОВ «ЕСК» складено первинні документи всупереч нормам чинного законодавства.
Таким чином, за результатами перевірки встановлено, що ТОВ «ЕСК» завищено собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), яка відображена у ряд.2050 Звіту про фінансові результати (ф.2) на загальну суму 14 410 056 грн., в т.ч. 4 квартал 2016р. 8 419 076 грн., півріччя 2017р.- 5 990 980 грн.
Крім того, в ході проведення перевірки ТОВ «ЕСК» за період 01.10.2016р. по 30.06.2017р.,встановлені завищення списання на витрати суми транспортно заготівельних витрат на загальну 159 001 грн., в тому числі 2016 рік 159 001 грн.
ТОВ "ЕСК" в бухгалтерському обліку на підставі актів виконаних робіт відображено бухгалтерською проводкою ДТ 84 "Інші операційні витрати" КТ 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" вартість послуг по перевезенню придбаних товарно-матеріальних цінностей у загальній сумі 194 738 грн., в тому числі 2016 рік - 194 738 грн.
В подальшому вартість таких транспортних послуг була списана бухгалтерською проводкою ДТ 91 "Загальновиробничі витрати" КТ 84 "Інші операційні витрати" та включено до складу собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), яка відображена у ряд.2050 Звіту про фінансові результати (ф.2)
Згідно даних головної книги ТОВ "ЕСК", на підприємстві відсутні залишки (на кінець кожного місяця перевіреного періоду та, відповідно, на кінець податкових періодів) за бухгалтерським рахунком 23 "Незавершене виробництво".
Перевіркою встановлено, що ТОВ "ЕСК" розподіл транспортно-заготівельних витрат виходячи з вартості залишків запасів та запасів, що вибули, протягом періоду з 01.01.2015 по 30.09.2016 не здійснювався - транспортно-заготівельні витрати списувалися на собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) відповідно до актів виконаних робіт та рахунків на перевезення, без врахування вартості залишків запасів та запасів, що надійшли та вибули, що призвело до завищення собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), яка відображена у ряд.2050 Звіту про фінансові результати (ф.2) на загальну суму 159 001 грн., в тому числі 2016 рік - 159 001 грн. та, як наслідок, заниження розміру фінансового результату до оподаткування (прибутку), відображеного у ряд.2290 Звіту про фінансові результати (ф.2).
Таким чином, за результатами перевірки встановлено, що ТОВ "ЕСК" завищено собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), яка відображена у ряд.2050 Звіту про фінансові результати (ф.2) на загальну суму 159 001 грн., в тому числі 2016 рік 159 001 грн.
Крім того, в акті перевірки зазначено, що підприємством при формуванні показників податкової звітності неправомірно зменшено фінансовий результат до оподаткування на суму витрат 3 433 502 грн. в тому числі 4 квартал 2016 754 784 грн., 1 квартал 2017р. 46 670 грн.,півріччя 2017р. -2 678 718 грн. (2 квартал 2017 2 632 048 грн.)
Таким чином за перевіряємий період ТОВ «ЕСК» включено до складу собівартості виконаних робіт нараховані страхові платежі на загальну суму 6 919 526,82 грн. в т. ч. 4 квартал 1080634,82 грн., 1 квартал 2017 824232 грн., 2 квартал 2017 5 014 660 грн.
При цьому, страхові платежі, які за датою нарахування включені ТОВ «ЕСК» до собівартості виконаних, робіт (послуг), необхідно було включити до складу загальновиробничих витрат, а в подальшому до складу собівартості того періоду, в якому були визнані доходи від реалізації таких робіт (послуг).
В ході проведення перевірки, згідно даних бухгалтерського та податкового обліку, проведено аналіз стану виконання контрактів укладених з ПАТ «АрселорМітал Кривий Ріг», а саме: № 2832/195 від 05.10.2016р., № 600/39 від 02.03.2017р., № 1487/119 від 24.05.2017р., № 1795/147 від 29.06.2017р. станом на 30.06.2017 року. За результатами аналізу встановлено, що перевіряємим підприємством віднесено витрати по добровільному страхуванню до складу собівартості робіт (послуг) не у відповідності до тих періодів, в яких визнані доходи від реалізації робіт (послуг).
Таким чином, за результатами перевірки встановлено, що ТОВ "ЕСК" завищено собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), яка відображена у ряд.2050 Звіту про фінансові результати (ф.2) на загальну суму витрат 3 433 502 грн. в тому числі 4 квартал 2016 754 784 грн., 1 квартал 2017р. 46 670 грн. півріччя 2017р. -2 678 718 грн. (2 квартал 2017 2 632 048 грн.).
Крім того, перевіркою встановлено, що в перевіряємому періоді ТОВ «ЕСК» укладено договір №1775/108 від 21.06.2016 на виконання робіт на обєкті «Реконструкція залізничних колій». Замовник ПАТ «АрселорМітал Кривий Ріг». Предметом договору є будівельно-монтажні роботи на обєкті: Реконструкція залізничних колій №4, 10.13 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
Згідно графіку виконання робіт, який є невідємною частиною даного договору, відбувалось поетапне виконання робіт, та складалась форма КБ-3.
Станом на 01.10.2016 р. (до початку перевіряємого періоду) згідно Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «ЕСК» на адресу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» зареєстровано податкові накладні на виконання договору № №1775/108 від 21.06.2016 -реконструкції залізничних колій №4, 10, 13 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на загальну суму 29 620 843,85 грн., в т.ч. ПДВ 4 936 807,31 грн., а саме в липні 2016р. 7 835 539,29 грн. в серпні 2016 р. 13 687 260,51 грн. в вересні 2016р. 8 098 044,07 грн.
В перевіряємому періоді, а саме, в жовтні 2016р. обсяг виконаних робіт за договором №1775/108 (згідно актів виконаних робіт (КБ-3)) склав 4 239 841,49 грн., в т.ч. ПДВ 706 640,25 грн.
Передача-приймання обєкту по договору № 1775/108 від 21.06.2016р. відбулось на підставі підписання акту готовності обєкта до експлуатації № 571 від 01.11.2016р. згідно якого початок робіт червень 2016р., закінчення робіт жовтень 2016р.
Таким чином встановлено, що договір вступив в дію 16.12.2016 року, в той час як згідно акту передачі застрахований обєкт будівництва/монтажу переданий до експлуатації ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» раніше 01.11.2016, що виключає можливість виникнення страхових ризиків (в звязку з закінченням робіт на обєкті «Реконструкція залізничних колій» до початку дії договору добровільного страхування).
Таким чином, за результатами перевірки встановлено, що ТОВ "ЕСК" завищено собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), яка відображена у ряд.2050 Звіту про фінансові результати (ф.2) на загальну суму витрат 2 155 310,1 грн., в тому числі 4 квартал 2016 2 155 310,1 грн.
За період з 01.10.2016 по 30.06.2017 ТОВ"ЕСК" задекларовано податок на прибуток у сумі 3 122 643 грн., т.ч.: за 4 квартал 2016р. - 1 338 789 грн., за 1 квартал 2017 р. 36 148 грн. півріччя 2017р. -1 747 706 (2 квартал 2017р. 1 171 558 грн. ).
Перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.10.2016 по 30.06.2017 встановлено його заниження на загальну суму 3 624 763 грн., в т.ч.: за 4 квартал 2016 р. - 2 067 871 грн., за 1 квартал 2017 р. 83 485 грн., півріччя 2017р. -1 556 892 грн. (2 квартал 2017р. 1 473 407 грн. ).
Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість (визначення суми податку, що підлягає (підлягала) бюджетному відшкодуванню) за період з 01.10.2016 по 30.06.2017 р. встановлено його заниження всього у сумі ПДВ 2 889 421грн., у т.ч.:
Жовтень 2016 - 751 447грн.,
Листопад 2016 - 926 035грн.,
Грудень 2016 - 17 733грн.,
Травень 2017 529224грн.
Червень 2017 542422грн.
На підтвердження фактичної поставки товару на підставі укладених договорів позивачем надано копії наступних документів: договорів;специфікацій; податкових накладних; видаткових накладних; рахунків-фактур; актів; банківських виписок; інвентаризаційних описів.
Податковим органом надано витяги з баз даних, додатки до акту перевірки, розрахунки.
Відповідно до розрахунку штрафних санкцій до ТОВ «ЕСК» застосовано штрафну санкцію у розмірі 50 % від суми нарахованого податкового зобовязання.
Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державн умитну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманнямя кого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державн уподаткову та митну політику), його територіальні органи.
Згідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (плановіабопозапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно пп. 83.1.1.-83.1.6 п. 83.1. ст. 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є :83.1.1. документи, визначені цим Кодексом; 83.1.2. податкова інформація; 83.1.3. експертні висновки; 83.1.4. судові рішення; 83.1.6. податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючіоргани.
Згідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з:а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;в) ввезення товарів на митну територію України;е) постачанняпослуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Згідно п.п. 198.1., 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання ких є митна територія України; г) ввезення не оборотних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг ;придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основнихзасобів, у тому числі інших не оборотних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротн ікапітальні активи); ввезенням товарів та/або не оборотних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітногоподаткового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту сумиподатку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України обєктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Згідно до п. 9 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 246 від 20.10.1999 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 р. за № 751/4044 первісною вартістю запасів, що придбані за плату, є собівартість запасів, яка складається з таких фактичних витрат:
суми, що сплачуються згідно з договором постачальнику (продавцю) за вирахуванням непрямих податків;
суми непрямих податків у зв'язку з придбанням запасів, які не відшкодовуються підприємству/установі;
транспортно-заготівельні витрати (затрати на заготівлю запасів, оплата тарифів (фрахту) за вантажно-розвантажувальні роботи і транспортування запасів усіма видами транспорту до місця їх використання, включаючи витрати зі страхування ризиків транспортування запасів). Сума транспортно-заготівельних витрат, що узагальнюється на окремому субрахунку рахунків обліку запасів, щомісячно розподіляється між сумою залишку запасів на кінець звітного місяця і сумою запасів, що вибули (використані, реалізовані, безоплатно передані тощо) за звітний місяць. Сума транспортно-заготівельних витрат, яка відноситься до запасів, що вибули, визначається як добуток середнього відсотка транспортно-заготівельних витрат і вартості запасів, що вибули, з відображенням її на тих самих рахунках обліку, у кореспонденції з якими відображено вибуття цих запасів. Середній відсоток транспортно-заготівельних витрат визначається діленням суми залишків транспортно-заготівельних витрат на початок звітного місяця і транспортно-заготівельних витрат за звітний місяць на суму залишку запасів на початок ісяця і запасів, що надійшли за звітний місяць.
інші витрати, які безпосередньо пов'язані з придбанням запасів і доведенням їх до стану, в якому вони придатні для використання у запланованих цілях. До таких витрат, зокрема, належать прямі матеріальні витрати, прямі витрати на оплату праці, інші прямі витрати підприємства/установи на доопрацювання і підвищення якісно технічних характеристик запасів.
Згідно до п.п. 5-7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31.12.1999 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 р. за № 27/4248 витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов'язань.
Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.
Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про страхування» договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.
Згідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, -
тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування -
тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розглядудокази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановленняобставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах субєктвладнихповноважень не можепосилатися на докази, які не булипокладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли віндоведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняттяоскаржуваногорішення, але вони не булиотримані з незалежних від нього причин.
Згідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено та сторонами не заперечується, що ТОВ «ЕСК» за перевіряємий період мало господарські взаємовідносини з контрагентами ТОВ «ВБК», ТОВ «СЦБ», ТОВ «ПОТОК-К», ТОВ «ХСК СТЕНДПРО», ТОВ «ФІРМА «ЕЛАНТРА», ТОВ «ТКМ МЕТИЗ», ТОВ «БІЗНЕСПАРТНЕР», на підставі яких сформована спірна сума податкового кредиту.
Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів із метою їх використання в господарській діяльності, підтвердження господарської операції належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 р. № 1936/11/13-11: «документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.»
Згідно до листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 р. N 742/11/13-11 «статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.»
Умовами права платника податків на податковий кредит та на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є, зокрема, фактичне придбання товарів з наміром одержати економічний ефект від їх використання у господарській діяльності та підтвердженість цих витрат необхідними документами, оформленими з дотриманням вимог чинного законодавства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
В судовому засіданні позивачем не спростовано наявність порушень, зазначених в акті перевірки.
З аналізу норм чинного законодавства, які регулюють виникнення у платника податків права на податковий кредит вбачається, що підставою виникнення у платника такого права є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.
Слід зазначити, що обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), оскільки саме він є суб'єктом, який зменшує суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню до бюджету, на суму податкового кредиту, визначеного постачальником.
Відмова в отриманні податкової вигоди за наявності у документах платника недостовірних та суперечливих відомостей є його податковим ризиком. З ціллю підтвердження обґрунтованості заявленої податкової вигоди необхідно встановити їх об'єктивний предметний зв'язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність представлених первинних документів, у тому числі щодо відомостей про учасників та умови господарських операцій.
Доводи позивача стосовно того, що реальність постачання товару з боку спірних постачальниківв адресу платника підтверджується необхідними первинними документами (договорами, податковими накладними, іншими документами), що містять необхідні для цілей оподаткування відомості про господарські операції та підтверджують факт їх реального виконання, не приймаються судом до уваги в звязку з наступним.
Позивачем не надано достатніх обґрунтувань та доказів реального постачання товарівв адресу позивача, доказів можливості постачання товару завдяки залученню контрагентами інших контрагентів для подальшого постачання товарів позивачу. З матеріалів, наданих податковим органом, вбачається відсутність у контрагентів підприємства об'єктивної можливості виконати умови договорів через не встановлення факту придбання товарів для подальшого продажу позивачу.
Наведені обставини свідчать про невідповідність інформації у поданих позивачем первинних документах (зокрема, щодо постачальників товару) змісту розглядуваних операцій.
Слід зазначити, що якщо під час вирішення спору буде встановлено, що товари дійсно поставлені позивачу, але не тією особою, що зазначена в первинних документах, то відповідні первинні документи не є достовірними та не можуть підтверджувати право підприємства на податковий кредит.
Позивачем також не доведено прояву в необхідному обсязі розумної обережності при укладенні договорів зі спірними постачальниками. Адже за звичаями ділового обороту при здійсненні такого вибору суб'єктами господарювання оцінюються не лише умови угоди та їх комерційна привабливість, але і ділова репутація, платоспроможність контрагента, ризики невиконання зобов'язань та надання гарантій їх виконання, наявність у контрагента необхідних ресурсів (виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу) та відповідного досвіду.
При цьому свідоцтво про державну реєстрацію та наявність реєстрації постачальника в органах податкової служби не характеризують підприємство як добросовісного платника, що має ділову репутацію, як конкурентноспроможну особу на ринку, що гарантує виконання своїх зобов'язань через уповноважених представників. А відтак доказами прояву розумної обережності слугують не лише установчі документи та витяги з Єдиного державного реєстру, але й обґрунтування мотивів вибору контрагента, обставин укладення та виконання договорів, перевірка ділової репутації контрагента, повноважень осіб, що діють від імені підприємства.
І хоча з огляду на принцип індивідуальної відповідальності платника у сфері податкових правовідносин платник не є відповідальним за протиправні дії третіх осіб, що перебувають поза межами його впливу та контролю, однак несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності мають покладатися на особу, якою були укладені відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов'язань та здійснення необґрунтованих виплат з бюджету. У разі недобросовісності контрагентів покупець несе певний ризик не лише невиконання цивільно-правового договору, але й в рамках податкових правовідносин, позаяк в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися правом на податковий кредит в силу відсутності документів, що мають силу первинних документів.
В акті перевірки встановлено, що ТОВ "ЕСК" розподіл транспортно-заготівельних витрат виходячи з вартості залишків запасів та запасів, що вибули, протягом періоду з 01.01.2015 по 30.09.2016 не здійснювався - транспортно-заготівельні витрати списувалися на собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) відповідно до актів виконаних робіт та рахунків на перевезення, без врахування вартості залишків запасів та запасів, що надійшли та вибули, що призвело до завищення собівартості реалізованої продукції на загальну суму 159 001 грн.
Відповідно до п. 9 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси» сума транспортно-заготівельних витрат, яка відноситься до запасів, що вибули, визначається як добуток середнього відсотка транспортно-заготівельних витрат і вартості запасів, що вибули, з відображенням її на тих самих рахунках обліку, у кореспонденції з якими відображено вибуття цих запасів. Середній відсоток транспортно-заготівельних витрат визначається діленням суми залишків транспортно-заготівельних витрат на початок звітного місяця і транспортно-заготівельних витрат за звітний місяць на суму залишку запасів на початок місяця і запасів, що надійшли за звітний місяць.
Відповідачем до відзиву надано розрахунок сум транспортно-заготівельних витрат, які підлягають списанню на собівартість.
Відомості, вказані в розрахунку, не спростовані позивачем.
Вказаний розрахунок відповідає вимогам Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси».
Таким чином, відповідач правомірно дійшов висновку про порушення ТОВ «ЕСК» пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.9 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 "Запаси" та внаслідок цього завищенння собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) на загальну суму 159 001 грн.
Крім того, за результатами перевірки підприємства встановлено, що позивачем віднесено витрати по договорам добровільного страхування до складу собівартості робіт (послуг) не у відповідності до тих періодів, в яких визнані доходи від реалізації робіт (послуг).
Згідно до п.п. 5, 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов'язань. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.
Таким чином, страхові платежі, які за датою нарахування включені ТОВ «ЕСК» до собівартості виконаних, робіт (послуг), необхідно було включити до складу загальновиробничих витрат, а в подальшому до складу собівартості того періоду, в якому були визнані доходи від реалізації таких робіт (послуг).
Податковим органом до відзиву надано розрахунок заниження фінансового результату до оподаткування за рахунок віднесення до складу собівартості страхових платежів.
Зазначений розрахунок не спростований підприємством.
Вказаний розрахунок відповідає вимогам Положення (стандарту) бухгалтерського обліку16 «Витрати».
Враховуючи наведене, висновок відповідача про порушення ТОВ «ЕСК» пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.5, п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" в результаті чого завищенння собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) на загальну суму витрат 3 433 502 грн. є правомірним.
Сплата першого страхового внеску за вказаним договором відбулася 15.12.2016 р., таким чином, договір набрав чинності 16.12.2016 р.
В акті перевірки зазначено та не спростовано позивачем, що застрахований обєкт будівництва/монтажу переданий до експлуатації ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» 01.11.2016 р., тобто, до набрання чинності договором страхування.
В звязку з вказаним, податковий орган дійшов правомірного висновку про орушення ТОВ «ЕСК» пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п. 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" внаслідок чого завищення собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) на загальну суму витрат 2 155 310,1грн.
Сторонами в судовому засіданні надані пояснення, що на підставі акту перевірки № 828/14-01/24447421 від 20.12.2016 р. Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області були винесені податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 від 12.05.2017 р., які були в подальшому скасовані постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
При цьому, вказані податкові повідомлення-рішення стали підставою для застосування до позивача штрафної санкції в розмірі 50 % від суми нарахованого податкового зобовязання при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Згідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, -
тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування -
тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
При винесенні податкових повідомлень-рішень№ НОМЕР_1 від 01.12.2017 р., № НОМЕР_2 від 01.12.2017 р., якими застосовано штрафну санкцію в розмірі 50 % від суми нарахованого податкового зобовязання,податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 від 12.05.2017 р. були чинними.
Крім того, відповідно до положень п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу Україништраф у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання застосовується до платника податків при повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання.
Можливість нарахування штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання повязана саме з повторним визначенням контролюючим органом суми податкового зобовязання, а не з набуттям визначеною сумою податку статусу податкового боргу.
Таким чином, податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 01.12.2017 р., № НОМЕР_2 від 01.12.2017 р. Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відповідають вимогам п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСК» не обґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню.
Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень.
Керуючись ст. ст. 244, 245, 255, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСК» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду складений 03 липня 2018 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили станом на 03.07.2018 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_5 ОСОБА_6