Справа № 296/4740/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 липня 2018 року

м. Київ

справа № 296/4740/16-а

адміністративне провадження № К/9901/32291/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів - Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу № 296/4740/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії;

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду (у складі суддів: від 17 січня 2017 року, встановив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати протиправною відмову відповідача в перерахунку пенсії за вислугу років з 01 січня 2016 року за нормами ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (у редакції, що діяла на час призначення пенсії 03 жовтня 2006 року);

- зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії за вислугу років з 01 січня 2016 року за нормами ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789 (у редакції, що діяла на час призначення пенсії) на підставі довідки прокуратури Житомирської області від 15 лютого 2016 року № 18/106 про заробіток для перерахунку пенсії, в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років із 01 січня 2016 року.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що перебуває на пенсійному обліку в Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області та з жовтня 2006 року отримує пенсію у розмірі 90% від суми місячного заробітку на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова КМУ № 1013) підвищено посадові оклади працівникам прокуратури, у зв'язку з чим, у нього виникло право на перерахунок раніше призначеної йому згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII пенсії.

Вважає, що відповідач був зобов'язаний провести перерахунок пенсії на підставі документів пенсійної справи та додатково поданої довідки прокуратури Житомирської області від 15 лютого 2016 року № 18/106 про заробіток для перерахунку пенсії за правилами ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, що діяла на час призначення пенсії в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру, а на даний час також зобов'язаний виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років із 01 січня 2016 року, при цьому різниця в пенсії за минулий час не може бути більшою як за 12 місяців.

3. Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 19 липня 2016 року адміністративний позов задоволено.

4. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року задоволено апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області; постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 19 липня 2016 року скасовано; прийнято нову постанову; в задоволенні позову відмовлено.

5. Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року та залишити в силі постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 19 липня 2016 року.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

7. Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у запереченнях на касаційну скаргу від 16 лютого 2017 року просить залишити її без задоволення, постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року - без змін.

8. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

9. 02 березня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року у справі № 296/4740/16-а передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

10. Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2018 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Житомирському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та з 03 жовтня 2006 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону Україну «Про прокуратуру» у розмірі саме 90% заробітної плати.

12. 15 березня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області з заявою про здійснення перерахунку призначеної пенсії з урахуванням довідки прокуратури Житомирської області від 15 лютого 2016 року.

13. Згідно довідки прокуратури Житомирської області від 15 лютого 2016 року №18/106 заробітна плата позивача на 01 грудня 2015 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 складається: основний оклад - 2894 грн., класний чин - 135 грн., вислуга років - 908,70 грн., щомісячна премія, на яку нараховуються страхові внески - 6078,23 грн. Доплати, які передбачені чинним законодавством: надбавка за виконання особливо важливої роботи - 2756,39 грн., матеріальна допомога на оздоровлення - 557,84 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових потреб - 557,84 грн., всього становить 13888 грн.

14. Листом від 21 березня 2016 року за № 3451/04 відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років, оскільки умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України, який на даний час відсутній, а тому підстав для проведення перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» немає.

15. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16. Оцінюючи доводи сторін, суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, виходив із того, що перерахунок має здійснюватися з урахуванням норм законодавства, які були чинними на момент призначення пенсії позивачу, тобто, згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» перерахунок має бути проведено виходячи з розміру раніше призначеної позивачеві пенсії, а саме 90% від суми місячного заробітку з урахуванням підвищення заробітної плати та з урахуванням вже проведених виплат.

17. Щодо невизначення Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, суд першої інстанції зазначив, що зазначена обставина не може бути підставою для позбавлення особи гарантованого законом права на перерахунок пенсії.

18. Суд дійшов висновку, що оскільки позивач 15 березня 2016 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області з заявою здійснити перерахунок призначеної пенсії з урахуванням довідки прокуратури Житомирської області від 15 лютого 2016 року №18/106, а не з заявою про призначення пенсії, тому відповідач повинен був керуватися ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачеві), а тому відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії є неправомірною.

19. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, виходив із того, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України не було визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

20. Апеляційний суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах орган Пенсійного фонду України здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законами України, так як у останнього відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу з урахуванням того, що Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» скасовано норми, відповідно до яких позивач просить здійснити перерахунок.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

21. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що:

- відповідачем пропущено строк звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою та не надано заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, а апеляційний суд прийняв апеляційну скаргу відповідача до розгляду без роз'яснення необхідності звернутися з клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду з наданням терміну для реалізації цього права;

- неприйняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акту, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для відмови у такому перерахунку;

- право на перерахунок пенсії надано йому з моменту призначення пенсії і на підставі діючого на той час законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило ст. 22 Конституції України, яка є нормою прямої дії;

- суд апеляційної інстанції невірно розтлумачив вимоги ст. 58 Конституції України;

- в поданому позові ставилися питання не про призначення пенсії, а про проведення перерахунку на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції чинній на час призначення пенсії. Скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про прокуратуру»;

- має право на перерахунок пенсії у зв'язку із прийняттям постанови Кабінетом міністрів України № 1013, на підставі довідки прокуратури області і при такому перерахунку мають застосовуватися норми, що визначали умови та порядок перерахунку пенсії, які діяли на момент її призначення позивачу.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

22. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

23. Суд звертає увагу, що предметом спору у даній справі є оцінка правомірності дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії, призначеної йому згідно Закону № 1789-ХІІ.

24. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

25. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

26. Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом № 1789-ХІІ. Зокрема, ст. 50-1 цього Закону, за якою позивачу призначено пенсію, визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч. 13 цієї статті).

27. Частина 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції, чинній до 15 липня 2015 року, передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

28. 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

29. Відтак, повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 01 січня 2015 року законодавець делегував Кабінету Міністрів України.

30. 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII), відповідно до пп. 1 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність Закон 1789-ХІІ (крім п. 8 ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 16, абз. 1 ч. 2 ст. 46-2, ст. 47, ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 50, ч. 3, 4, 6 та 11 ст. 50-1, ч. 3 ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів).

31. Отже, на час прийняття постанови Кабінетом Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013, з прийняттям якої позивач пов'язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, а також на час його звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії положення ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

32. Постанова КМУ № 1013, якою підвищено розміри заробітку працівникам прокуратури та яка відповідно до її п. 6 застосовується з 01 грудня 2015 року не містить положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

33. На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

34. Враховуючи наведене, з 01 грудня 2015 року - початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

35. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах цієї категорії, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі № 711/6019/16-а) та від 02 березня 2018 року у справах № 264/1617/17, № 761/21804/17, від 14 березня 2018 року у справі № 713/793/16 (К/9901/12389/18), від 15 березня 2018 року у справі № 372/2316/17 (К/9901/2953/17) та від 11 квітня 2018 року у справі № 766/13021/16-а (К/9901/22165/18).

36. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

37. Відтак, оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачеві на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність.

38. З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність у відповідача законних підстав для здійснення позивачу перерахунку пенсії, відповідно до ст. 50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру», оскільки положення цієї статті втратили чинність.

39. Враховуючи викладене, Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції у справі про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

40. Колегія суддів зазначає, що у справі, що розглядається, право на перерахунок пенсії на час звернення позивача з відповідною заявою до пенсійного органу не передбачене законом. До того ж відповідач не може перебирати на себе повноваження Кабінету Міністрів України, яким не вчинені відповідні дії, а саме, не визначені умови та порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

41. Слід також зазначити, що зміни, внесені Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VІІІ до ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ та до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ, не визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов'язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

42. Посилання скаржника у касаційній скарзі на те, що відповідно до ст. 58 Конституції України права на перерахунок пенсії не можуть бути позбавлені особи, які вже вийшли на пенсію, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки право на перерахунок пенсії у відповідної особи виникає станом на час виникнення обставин, з якими особа пов'язує право на такий перерахунок, а не з часу її виходу на пенсію.

43. Посилання ОСОБА_2 на порушення судом апеляційної інстанції вимог КАС України при відкритті апеляційного провадження, а саме без клопотання відповідача про поновлення строку апеляційного оскарження, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, оскільки, в силу вимог ч. 2 ст. 350 КАС України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

44. Отже, висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги не спростовують його висновків та ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм.

45. Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

46. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

47. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

48. Враховуючи, що рішення суду приймається на користь суб'єкта владних повноважень, підстави для розподілу судових витрат, відповідно до ст.139 КАС України, відсутні.

Керуючись ст. 242, 341, 343, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року у справі № 296/4740/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Суддя В. М. Кравчук

Суддя О. П. Стародуб