Справа № 639/3323/18
Суддя: Труханович В. В.
Дата ухвалення: 2018-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/3323/18
Провадження №2-а/639/103/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - судді Труханович В.В.,

за участю секретаря - Кричевської В.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Командира роти № 6, батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Федотова Валерія Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справ про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2018 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова, як адміністративного суду, з адміністративним позовом до Командира роти № 6, батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Федотова Валерія Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справ про адміністративне правопорушення, в якому просив суд визнати незаконними дії командира роти № 6 батальйону № 1 УПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Федотова Валерія Валерійовича щодо винесення постанови серії ЕАА № 404774 від 17.05.201 р. відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення; скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА № 404774 від 17.05.2018 року складеної командиром роти № 6 батальйону № 1 УПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Федотовим Валерієм Валерійовичем; закрити провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425, 00 гривень на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку відсутністю складу адміністративного правопорушення; відшкодування судових витрат покласти на відповідача.

В обґрунтування позову зазначено, що 17 травня 2018 року командир роти № 6 батальйону № 1 УПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Федотов Валерій Валерійович виніс Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА № 404774.

Даною постановою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425, 00 гривень.

Накладаючи стягнення командир роти № 6 батальйону № 1 УПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Федотов Валерій Валерійович вважав, що позивач керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ GLE 450 AMG 4 МАТІС, рухаючись по Набережній Нетеченська 50, при наявності дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» виїхав на трамвайні колії попутнього напрямку, чим порушив п. 11 ПДР України «Порушення розташування транспортних засобів на проїзній частині.

Проте, на думку позивача є всі підстави вважати, що Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення сери ЕЛЛ № 404774, складена старшим лейтенантом поліції без достатніх на те правових підстав, а тому є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню виходячи наступного: так пред'явлене позивачу обвинувачення ґрунтується на припущеннях, не було надано доказів порушення ним ПДР; вказана категорія справ не підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження за місцем вчинення правопорушення; при винесені оскаржуваної постанови відповідачем були порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП України, не було роз'яснено права, не було надано можливості ознайомитися з матеріалами справи, не було надано можливості звернутися за допомогою до адвокату, тощо. Окрім того відповідачем було невірно зазначено прізвище позивача у справі у винесеній постанові.

Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з вищезазначеним адміністративним позовом.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності від 23.11.2017 року, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій адміністративний позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити.

ВідповідачКомандир роти № 6, батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Федотов Валерій Валерійович, являючись суб`єктом владних повноважень і будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився і про причини своєї неявки суд не сповістив, а тому справа у відповідності до ч. 3 ст. 205 КАС України була розглянута за відсутності відповідача.

Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1, абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи положення ст. 289 КпАП України, та те, що копія постанови була отримана позивачем 16.06.2018 року, суд приходить до висновку, що позивач при зверненні до суду з позовом 25.06.2018 року не порушив передбачений 10-денний строк для захисту своїх прав в судовому порядку.

В судовому засіданні було встановлено, що згідно Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не в автоматичному режимі серії ЕАА № 404774, складеної 17.05.2018 року о 12.34 год. Командиром роти № 6, батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Федотовим Валерієм Валерійовичемвідносно водія автомобіляMERCEDES-BENZ GLE 450 AMG 4 МАТІС, ОСОБА_6, останній, у м. Харків по Нетеченській набережній, 50, керуючи автомобілем, при наявності дорожнього знаку «Напрямок руху по смугах», виїхав на трамвайні колії попутного напрямку, чим порушив п. 11.8. п. 11 ПДР - порушення розташування ТЗ на проїзній частині, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП. (а.с. 6)

Даною постановою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425, 00 грн.

Положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Стосовно суті прийнятої відповідачем постанови серії ЕАА № 404774, складеної 17.05.2018 року о 12.34 год., у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що і інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

Відповідно до п. 11.8 постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 «Про Правила дорожнього руху», по трамвайній колії попутного напрямку, розташованій на одному рівні з проїзною частиною для нерейкових транспортних засобів, дозволяється рух за умови, що це не заборонено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою, а також під час випередження, об'їзду, коли ширина проїзної частини недостатня для виконання об'їзду, без виїзду на трамвайну колію.

На перехресті дозволяється виїжджати на трамвайну колію попутного напрямку в тих самих випадках, але за умови відсутності перед перехрестям дорожніх знаків 5.16-5.19.

Поворот ліворуч або розворот повинні виконуватися з трамвайної колії попутного напрямку, розташованої на одному рівні з проїзною частиною для нерейкових транспортних засобів, якщо інший порядок руху не передбачено дорожніми знаками 5.16, 5.18 або розміткою 1.18.

В усіх випадках не повинно створюватися перешкод для руху трамвая.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

З метою повного, об'єктивного та всебічного розгляду справи, адвокатом позивача до Управління патрульної поліції в Харківській області було направлено адвокатський запит № 72 від 19 червня 2018 року. У даному адвокатському запиті, адвокат позивача просила надати наступну інформацію:

1. Надати копію відеозапису ХА 02283, який вказаний в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА № 404774 від 17.05.2018.

2. Надати копію лог-файлу відеозапису ХА 02283 до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА № 404774 від 17.05.2018. (а.с. 26, 27)

Листом від 25.06.2018 № 270аз/41/14/03-2018 на № 72 від 19.06.2018 адвоката позивача було повідомлено про те, що УПП в Харківській області було отримано адвокатський запит № 72 від 19.06.2018. На виконання даного запиту, надаємо Вам запитувані відеозаписи та LOG-файли на електронному та паперових носіях. (а.с. 29)

В своїх письмових поясненнях представник позивача зазначає, що при дослідженні даного листа УПП в Харківській області, було встановлено, що наданий УПП в Харківській області диск - порожній, тому відеозапис дослідити не вдалося.

Суд не приймає до уваги вказані заперечення позивача, оскільки суду не було надано для огляду диск, на якому, як зазначає позивач повинен був міститися відеозапис правопорушення, та що він виявився порожнім.

Однак, суд погоджується із ствердженнями представника позивача, що із наданих копій LOG -файлів, які містяться на паперових носіях вбачається, що номер технічного засобу, яким здійснено відеозапис не збігається з номером технічного засобу, який зазначений у постанові про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАА № 404774 від 17.05.2018 та, що з копії наданих LOG-файлів до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 404774 від 17.05.2018, вбачається, що в ці проміжки часу, нагрудні відеокамери інспектора не працювали. (а.с. 30)

Відповідачем у справі вказана інформація не була спростована.

Крім того, відповідачем, всупереч нормам закону, не було надано суду жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.(ст. 276 КУпАП)

За змістом ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, - знайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. (п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП).

Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10).

При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення поліцейський може звільнити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням (п. 12).

Належна реалізація позивачем прав, встановлених ст. 268 КУпАП, у випадку їх роз'яснення до моменту прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення, мала можливість вплинути на прийняте інспектором поліції рішення у справі про адміністративне правопорушення.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що встановлені судом обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям, встановленим п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки обов'язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме відповідачем не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ним виконані вимоги ст.ст. 268, 280 КУпАП, у зв'язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не у спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

При цьому, суд зазначає, що доводи позивача з посиланням на те, що поліцейським незаконно розглянуто справу про адміністративне правопорушення і винесено оскаржувану постанову на місці вчинення правопорушення, незаконно не складено протокол про адміністративне правопорушення є безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 у справі № 5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Слід зауважити, що відповідно до ч.5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, наведеною нормою чітко визначено випадки, коли протокол у справі про адміністративне правопорушення не складається.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху.

У висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України (далі - НКР) щодо застосування положень ст. 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП (далі - Висновок) зазначено, що випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

При цьому, варто звернути увагу на те, що словосполучення «на місці вчинення правопорушення», яке містяться у статті 258 КУпАП та словосполучення «за місцем вчинення правопорушення», вжитого у статті 276 КУпАП мають різний правовий зміст.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У згаданому Висновку НКР дійшла висновку: під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, положення статті 258 КУпАП не застосовуються; винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним.

Такий висновок НКР ґрунтувався на тому, що положення ст. 258 КУпАП не розповсюджувалися на ст. 122 КУпАП.

Окрім того, проаналізувавши п. 2.3 наведеного вище рішення Конституційного Суду України, суд приходить до висновку, що Конституційний Суд, говорячи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП.

Однак, вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ст. 122 і ст. 126 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

При цьому, положення КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення та на які посилається позивач (зокрема ст.ст. 278, 279), на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Так, відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не надано доказів, що на виконання положень ст. 280 КУпАП та п. 9 Інструкції позивачу були роз'яснені його права та обов'язки і з'ясовані інші обставини, що могли мати значення для вирішення справи.

Таким чином, судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення була винесена з порушенням процедури, визначеної законодавством.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів владних повноважень.

Крім того, суд звертає увагу, що інспектором в оскаржуваній постанові були допущені помилки та зазначено прізвище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, як «Белоусов» замість вірного «Білоусов», що не є прізвищем позивача по даній справі. Ніяких рапортів про виправлення зазначених помилок інспектором до матеріалів справи додано не було.

На підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, не було роз'яснено права, не було надано можливості ознайомитися з матеріалами справи, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, до суду не надійшло доказів на спростування доводів позивача, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА № 404774, складеної 17.05.2018 року о 12.34 год. Командиром роти № 6, батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Федотовим Валерієм Валерійовичем, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за скоєння правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати.

Зважаючи ж на те, що у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Щодо вимог позивача стосовно стягнення з відповідача судових витрат суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так позивачем було надано Договір № 31НП про надання правничої допомоги від 20.06.2018 року, укладеним між ним та Адвокатським об'єднанням «Адвокати та медіатори України», відповідно до умов якого клієнт доручає, а виконавець приймає на себе доручення надавати клієнту правову допомогу на умовах передбачених цим договором, за виставленим завданням для виконавця.(а.с. 12-13, 14)

Згідно Кошторису наданих послуг від 20 червня 2018 року, вартість наданих виконавцем послуг становить 5 000, 00 грн., які і були сплачені клієнтом ОСОБА_1, що підтверджується відповідною квитанцією. (а.с. 15, 18)

Згідно Акту виконаних робіт № 1 до Договору № 31 НП про надання правової допомоги від 20.06.2018 року, вартість фактично виконаних робіт, на момент винесення судом рішення становить - 3 375, 00 грн., яку суд і вважає за необхідне стягнути з відповідача у справі.

При цьому суд зазначає, що представником позивача у його заяві про розгляд справи у його відсутність було заявлено про те, що ним буде подано заяву про додатковий розрахунок судових витрат.

На підставі викладеного і керуючись ст. 5, 6, 9, 11, 19, 20, 70, 77, 78, 122, 205, 241-246 КАС України, ст. 1, 2, 7, 9, 22, 23, 122, 245, 247, 251, 254, 258, 268, 280 КУпАП, ст. 19 Конституції України, Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Командира роти № 6, батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Федотова Валерія Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справ про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати незаконними дії командира роти № 6 батальйону № 1 УПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Федотова Валерія Валерійовича щодо винесення постанови серії ЕАА № 404774 від 17.05.201 р. відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА № 404774 від 17.05.2018 року складеної командиром роти № 6 батальйону № 1 УПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Федотовим Валерієм Валерійовичем, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за скоєння правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 375, 00 грн. (три тисячі триста сімдесят п'ять гривень 00 копійок)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського Апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06.07.2018 року.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1, ІПН:НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 61093, АДРЕСА_1;

Відповідач: Командир роти № 6, батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Федотов Валерій Валерійович, адреса: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А.

Суддя В.В. Труханович