Справа № 213/3338/17(2-а/213/62/17)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2018 року справа № 213/3338/17(2-а/213/62/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.,

суддів: Мельника В.В. Чепурнова Д.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції на постанову Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 10 січня 2018 р. (суддя Мазуренко В.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 140405 від 08.08.2017 року, винесену відповідачем, про застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до змісту постанови позивач 08.08.2017 року о 20.30 годин на перехресті вулиць Волгоградська та Медова в м. Кривий Ріг проїхав на заборонний сигнал світлофора, а саме: червоний, чим порушив п. 8.7.3. е) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України. Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що у звязку з ремонтом дороги по вулиці Волгоградській в м. Кривий Ріг рух здійснювався в одну колію. При підїзді до перехрестя сигнал світлофора був зеленим, попереду автотранспорту позивача рухалося маршрутне таксі. Зїхавши зі смуги зустрічного руху на свою смугу, позивач опинився за світлофором. Позивач рухався у напрямку зупинки « 95 квартал», на підїзді до кільця « 95 квартал» був зупинений екіпажем патрульної поліції. Позивачу пояснили, що він проїхав на червоний сигнал світлофора. Відео фіксація та свідки у патрульних відсутні. Позивач запропонував повернутися на перехрестя і показати на місці, що при зїзді зі смуги опиняєшся за світлофором, проте інспектор відмовився та почав складати постанову. Відповідач повинен був своєчасно, всебічно, повно і обєктивно зясувати обставини справи, розяснити позивачу права та провести розгляд справи з урахуванням вимог, передбачених ст.ст. 279, 280 КпАП України. Проте відповідач не дотримавшись вимог законодавства, не розяснивши позивачу прав, взяв у позивача документи, зазначив, що він проїхав на червоний сигнал світлофора і за це повинен сплатити штраф. Фактично розгляду справи не відбулося. Доказів вчинення позивачем правопорушення відповідач не надав, на твердження позивача, що він проїхав на зелений сигнал світлофора, не звернув уваги та виніс оскаржувану постанову.

Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2018 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 140405 від 08.08.2017 року, винесену інспектором роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, Постановою інспектора роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 серії АР № 140405 від 08.08.2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. Відповідно до постанови ОСОБА_1 08.08.2017 року о 20.30 годин, керуючи автомобілем ОСОБА_4, державний номерний знак АЕ 9727, на перехресті вулиць Волгоградська та Медова в м. Кривий Ріг проїхав на заборонний сигнал світлофора, а саме: червоний, чим порушив п. 8.7.3. е) ПДР України. Постанова містить надпис, що до неї додаються пояснення ОСОБА_1

Не погоджуючись з постановою, позивач 18.08.2017 року оскаржив її до начальника УПП в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції. Листом від 29.08.2017 року позивачу відмовлено у задоволенні звернення

Вважаючи постанову БР№518088 від 17 вересня 2017 року протиправною позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем на підтвердження факту вчинення позивачем порушення ПДР не надано до суду жодних доказів, наданий відповідачем відеозапис не відображає подію, яка викладена в оскаржуваній постанові, відтак відповідачем не доведено правомірності прийнятого нею рішення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 1061, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 1162, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 1211, 1212, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 1241 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 1321, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 1331, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 1644, статтею 1751 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 1811, частина перша статті 182, статті 183, 184, 1892, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливий сигнали забороняють рух.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх співробітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за порушення правил руху і рух на заборонений червоний сигнал світлофору.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка визначає зміст постанови про адміністративне правопорушення визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, у відповідності до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому, суд зазначає, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, якими, відповідно до ст..251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідач разом з запереченнями на адміністративний позов зазначав, що правопорушення зафіксоване на відеореєстратор, проте ним не надано для огляду та долучення до матеріалів справи диск з відеозаписом.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно ст..251 КУпАП доказами вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути підтверджена будь-якими фактичними даними, речовими або іншими доказами, що стосуються предмету доказування, а не лише рішенням суб'єкта владних повноважень, яке оскаржується до суду.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, та з огляду на те, що як зазначає відповідач порушення ним було зафіксовано на мобільний телефон, однак ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції належних доказів правопорушення надано не було, суд погоджується з висновками суду першої інстанції про достатність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відтак, з урахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, прийнятою із дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, тому підстави для її зміни або скасування - відсутні.

Керуючись ст. 286, ст.308, ст. 310, ст. 315, ст. 316 КАС України судова колегія, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Постанову Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 10 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 17 квітня 2018 року та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов