Справа № 564/500/18
Суддя: Грипіч Л. А.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/500/18

Рядок статзвіту № 18

19 червня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі судді Грипіч Л. А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Мороз Юлії Юріївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП рядового поліції Мороз Ю. Ю. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАА №311932 від 03.03.2018 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 03 березня 2018 року поліцейським 2 роти 1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП рядовим поліції Мороз Ю. Ю. відносно нього було винесено постанову серії ЕАА №311932, згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. В даній постанові зазначено, що 03.03.2018 року о 12 год. 52 хв. він порушив вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а саме здійснив зупинку транспортного засобу в зоні його дії, чим порушив п. 3.3 ПДР - Порушення вимог дорожніх знаків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказану постанову вважає незаконною і такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки при винесені даної постанови відповідачем було порушено вимоги ст. ст. 245, 268, 276, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. При розгляді справи відповідачем не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Крім того, пояснив, що 03.03.2018 року близько 13 год. рухаючись автомобілем AUDI А6, д. н. з. НОМЕР_1 по вул. Соборній в м. Рівне, був зупинений працівником поліції Мороз Ю. Ю., яка повідомила, що причиною зупинки є забруднений номерний знак. Після огляду документів, працівник поліції Мороз Ю. Ю. у своєму службовому автомобілі винесла постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за порушення п. 3.3 ПДР, тобто порушення вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». З даною постановою не згідний, оскільки зазначеного у ній порушенння Правил дорожнього руху не допускав, так як жодних зупинок під дорожній знак 3.34 не здійснював та взагалі не зупинявся на вул. Соборній у м. Рівне, а тому не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім того, працівником поліції не було складено протокол про адміністративне правопорушення, який є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення, справу незаконно розглянуто на місці зупинки автомобіля, хоча справа про порушення ПДР може розглядатися виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, в результаті чого працівником поліції було позбавлено його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП.

Просив позов задовольнити, скасувати постанову серії ЕАА №311932 від 03 березня 2018 року та закрити провадження по справі, оскільки вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, так як винних дій він не вчиняв.

Ухвалою Костопільського районного суду від 16.03.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов.

До початку судового розгляду справи, а саме 17.04.2018 року відповідачем - поліцейським 2 роти 1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП, рядовою поліції Мороз Ю. Ю. на адресу суду було подано відзив на позов, в якому вона позовні вимоги не визнала та пояснила, що 03.03.2018 р. о 12 год. 52 хв. в м. Рівне по вул. Соборна, 92 , позивач здійснив зупинку автомобілем AUDI А6, номерний знак НОМЕР_2, в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», при цьому порушив п. 33 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, в результаті чого було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №311932 від 03.03.2018 р. Даною постановою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255,00 грн.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводився з відеофіксацією на технічний пристрій, що має функцію фото та відеозапису, закріпленому на форменному одязі відповідача. З матеріалів технічного пристрою вбачається вищезазначене порушення Правил дорожнього руху - авто позивача припарковане зразу ж за знаком «Зупинку заборонено». Як вбачається з відеозапису, позивач в своїх поясненнях працівникам поліції зазначив, що він дійсно зупинився, порушивши вимогу дорожнього знаку, однак зупинився на декілька хвилин. Крім того, на відео чітко видно, що автомобіль був вже припаркований, а не з'їхав на обочину за вимогою поліцейських, так як про це зазначає у позові позивач. Коли до нього підійшли поліцейські - водій підходив до авто з великим пакетом. Поліцейськими відразу було роз'яснено водію, що він порушив вимогу дорожнього знаку «Зупинку заборонено», а не те, що в нього забруднений знак, як зазначається у позові.

Що стосується твердження позивача, про те, що поліцейський поліції не має права виносити постанову без складання відповідного протоколу, то приписами п. 4 Інструкції №1395 визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Що стосується твердження позивача стосовно того, що відповідач незаконно розглянула справу на місці зупинки автомобіля, хоча, на думку позивача, закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходження органу, який уповноважений розглядати такі справи, в результаті чого позбавила позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, то відповідно до ч. 1 статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 1 статті 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Разом з тим, частинами 2, 4 статті 258 КУпАП, встановлено, що у разі вчинення правопорушень, розгляд, яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених частинами 1,2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього кодексу.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

В зв'язку з вищенаведеним, просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення був проведений поліцейським відповідно до вимог ст. 279 КУпАП, а оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, серії ЕАА № 311932 від 03.03.2018 року винесена щодо ОСОБА_1 в повній мірі відповідає вимогам ст.283 КУпАП, в ній зазначено, опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності

З матеріалів справи судом встановлено, що 03.03.2018 року відповідачем було винесено постанову серії ЕАА №311932 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення вимоги дорожнього знаку 3.4 «Зупинку заборонено», а саме здійснення зупинки транспортним засобом в зоні його дії, чим порушено п.33 ПДР.

За змістом ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на усій території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, у тому числі за ст. 122 цього Кодексу. При цьому, в силу ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи,виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Посилання позивача на те, що працівники патрульної поліції не мали права розглядати справу про адміністративне правопорушення на місці вчинення та зобов'язані були скласти протокол є неприйнятними, з огляду на те, що приписами ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Частина 4 ст. 258 КУпАП встановлює, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до п.2 Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п'ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відтак, враховуючи, що у даному випадку має місце притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, то протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Згідно із ст. 252 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому суд приймає до уваги, що у відповідності із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У матеріалах справи наявний СD-диск із записом відео з нагрудної камери поліцейського, яким безперечно стверджується здійснення позивачем зупинки керованого ним автомобіля в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а тому складення постанови за цим правопорушенням, суд вважає правомірним і таким, що відповідає вимогам законодавства.

Відтак, твердження позивача про те, що він жодних зупинок під дорожній знак 3.34 не здійснював та взагалі не зупинявся на вул. Соборній у м. Рівне не знайшли свого підтвердження і спростовуються дослідженим судом відеозаписом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд не вбачає істотних порушень, допущених відповідачем під час винесення вказаної вище постанови у справі про адміністративне правопорушення, так як остання дала належну оцінку обставинам та зібраним у справі про адміністративне правопорушення доказам.

Відтак, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності дають підстави вважати, що рішення відповідача є правомірним та вказують на те, що таке нею прийняте обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства, що є підставою для визнання оскаржуваної постанови законною. Зазначене повністю виключає можливість визнання таких дій відповідача неправомірними.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 222, 258, 268, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 9, 72-77, 90, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП рядового поліції Мороз Ю. Ю. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЛ. А. Грипіч