Справа № 419/1719/16-а
Суддя: Іванова О. М.
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 419/1719/16-а
Провадження № 2-а/419/7/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О.М.,

при секретарі - Логвиновій О. А.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача Новоайдарської РДА - Ганшиної Т. О.,

представника відповідача Чабанівської сільської ради Новоайдарського району - ОСОБА_3,

преставника третьої особи - ОСОБА_6,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду смт. Новоайдар Луганської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_7 до Новоайдарської районної державної адміністрації, Чабанівської сільської ради про скасування рішення виконавчого комітету Чабанівської сільської Ради від 17.05.1989 року за №31 та рішення виконавчого комітету Новоайдарської районної Ради за №125 від 23 травня 1989 року в частині визнання права власності на житловий будинок мешканця с. Олександрівка Чабанівської сільської Ради, розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 та скасування державної реєстрації права власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_9, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новоайдарського районного суду з адміністративним позовом до Новоайдарської районної державної адміністрації, Чабанівської сільської ради про скасування рішення виконавчого комітету Чабанівської сільської Ради від 17.05.1989 року за №31 та рішення виконавчого комітету Новоайдарської районної Ради за №125 від 23 травня 1989 року в частині визнання права власності на житловий будинок мешканця с. Олександрівка Чабанівської сільської Ради, розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 та скасування державної реєстрації права власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_9.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що його бабуся ОСОБА_10, 1912 року народження, мешкала в АДРЕСА_1. За вказаною адресою мешкали її прадід - ОСОБА_23 і прабаба - ОСОБА_11.

З ними мешкали їх син (дід позивача) - ОСОБА_12 з дружиною ОСОБА_10. В 1936 році народився його батько ОСОБА_14, в 1938 р. народився дядько позивача ОСОБА_15. Його дід ОСОБА_12 загинув на війні в 1941 році. його бабуся ОСОБА_10 стала жити разом з дітьми. Потім батько позивача одружився з ОСОБА_16, а дядько ОСОБА_15 переїхав до постійного місця проживання в Краснодарський край, РФ.

Даний будинок був побудований силами та засобами поколінь сім'ї ОСОБА_12. Будівництво будинку та надвірних споруд здійснювалось протягом декілька років. У 1988 році ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_9 та стали проживати разом у вищевказаному будинку за адресою: АДРЕСА_1. Після одруження ОСОБА_10 взяла призвіще ОСОБА_9.

До 1988 року в с. Олександрівка Новоайдарскього району, існували колгоспні двори, не було вулиць, та номерів будинків, не існувало також планів будинків та технічних паспортів. У 1988 році була проведена реєстрація житлових будинків, виготовлені технічні паспорти, присвоєні адреси.

Так як господарка будинку була неграмотною особою, а до 1988 р. в с. Олександрівка існували колгоспні двори, не було ні вулиць, ні номерів будинків, не існувало також планів будинків та технічних паспортів, то була проведена реєстрація житлових будинків. У 1988 р. виготовлені технічні паспорти, присвоєні адреси. Оскільки ОСОБА_9 був грамотним, то помилково в технічній документації власником будинку АДРЕСА_1 було вказано, що власником будинку є ОСОБА_9, який не мав жодного відношення до цього будинку, хоча останній навіть неточно вказав на особливості даху будинку, які з помилкою і були вказані в технічному паспорті, та на які на час оформлення документів ніхто не звернув уваги. Так в технічному паспорті вказаний чотирьох скатний дах будинку, а дах був двоскатний, і до даного часу не змінювався.

Помилково в технічної документації власником будинку АДРЕСА_1, було вказано, що власником будинку є ОСОБА_9, який не мав жодного відношення до цього будинку.

При цьому, при підготовці документів для реєстрації права власності на вищевказаний будинок Чабанівською сільською Радою Новоайдарського району, помилково, або з інших невідомих причин, було підготовлено клопотання про реєстрацію права власності на будинок не за ОСОБА_10, а за ОСОБА_9, хоча останній до даного будинку ніякого відношення не мав.

Так, згідно до довідки № 311 від 02.08.2011 року, виданої Чабанівською сільською радою Новоайдарського району, ОСОБА_10, 1912 р.н., згідно по господарчої книги № 6 за 1983-1985 рік, лицевий рахунок НОМЕР_1, була зареєстрована у власному будинку з квартирозйомницею ОСОБА_17, 1965 р.н. дружиною ОСОБА_18, 1923 р.н., в с. Олександрівка Новоайдарського району, тобто зовсім у різних будинках.

Згідно до довідки № 286 від 25.07.2011 року, згідно погосподарчої книги № 6 за 1953-1955 рік, даний будинок з господарчими будівлями мав НОМЕР_2, де мешкала ОСОБА_10 з синами ОСОБА_14, 1936 р.н. та ОСОБА_15, 1938 р.н. А ОСОБА_9, 1916 р.н., мешкав у будинку з господарчими будівлями мав НОМЕР_3, тобто зовсім за іншим місцем, що також підтверджує його не причетність до спірних будівель.

Згідно до довідок, виданих Чабанівською сільською Радою за № 310 від 02.08.2011 року та №311 від 02.08.2011 року, ОСОБА_10 1912 р.н., згідно до запису господарчої книги №6 за 1983-1985 рік, мешкала у будинку села Олександрівка Новоайдарського району.

Згідно до довідки № 310 від 02.08.2011 року, виданої Чабанівською сільською радою Новоайдарського району, ОСОБА_9, 1916 р.н., згідно погосподарчої книги № 6 за 1983-1985 рік, лицевий рахунок НОМЕР_4, був зареєстрований у власному будинку з дружиною ОСОБА_18, 1923 р.н. та вели сумісне господарство в с. Олександрівка Новоайдарського району.

Згідно до архівного витягу Рішення №31 Чабанівської сільської Ради, було вирішено просити виконком Новоайдарської районної Ради оформити право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_19.

Згідно відповіді директора Новоайдарського РКПТІ, реєстрація права власності на будинок АДРЕСА_1 проводилася згідно рішення виконкому Новоайдарскої Ради.

Позивач вважає, що у віці 73 рік ОСОБА_9 побудувати будинок з господарчими спорудами не міг фізично. Цей будинок і не міг належати йому. Це також підтверджується технічним паспортом на будинок, виданим 15.06.1988 року, згідно якого будинок був побудований в 1956 році, сарай в 1973 році, літня кухня в 1920 році, гараж в 1986 році, сарай в 1983 році.

Згідно витягу в Реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.06.2011р., виданого Новоайдарським РКП технічної інвентаризації будинок побудований в 1956 році.

Тобто, на час укладення шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_9, вищевказаний будинок з господарчими будівлями вже існував не один десяток років.

З витягу з реєстру нерухомого майна зазначено, що будинок збудований у 1956 році, а літня кухня у 1920 році, тобто коли ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не були одруженими, а проживали окремими сім'ями, та у різних та окремих будинках.

Згідно до вимог «Інструкції про порядок проведення реєстрації житлового фонду з типовими формами облікової документації», затвердженого Наказом Центрального статистичного управління СРСР від 15 червня 1985 р. № 380, п.п.2.1, основними документами, що встановлюють право власності на будови, являються: акти про надання земельних ділянок у безстрокове користування для капітального будівництва і подальшої експлуатації державним, кооперативним і громадським організаціям.

Також згідно до п.п. 3.1 «Інструкції», за відсутності документів, що встановлюють право, вказаних в розділі 2 Інструкції, зацікавлена юридична або фізична особа (установа, підприємство, організація, колгоспний двір, громадянин) подає у виконком місцевої Ради народних депутатів заяву про оформлення права власності на житловий будинок (приміщення) і видачі посвідчення про це. П.п. 3.2. У заяві мають бути вказані: причини відсутності документів, що встановлюють право власності; факти, що підтверджують право власності. До заяви мають бути прикладені: довідка органу комунального господарства за підписами керівника і бухгалтера про те, що цей житловий будинок не знаходиться на його балансі та інші документи, що є доказом у справі.

Вимоги інструкції як Чабанівською сільською Радою, яка готувала документи до Новоайдарської районної Ради, так і Новоайдарською районною Радою, яка приймала рішення про визнання права власності на подвір'я за адресою: АДРЕСА_1, грубо порушені, що призвело до реєстрації права власності не за господаркою даного будинку, а за іншою особою.

Відповідно довідки Чабанівської сільської ради від 29.08.2011 року, ОСОБА_10 згідно господарської книги № 5 за 1983-1985р. була зареєстрована у власному будинку разом зі своєю квартиранткою ОСОБА_17, інші особи в довідці не вказані.

Коли ОСОБА_10, 4 жовтня 1990 року, складала заповіт на користь своїх синів: ОСОБА_15 та ОСОБА_14 - батька позивача, то вона була впевнена що саме вона, а не ОСОБА_9, є господаркою даного подвір'я.

Про існування свідоцтва про право власності на ім'я ОСОБА_9 йому стало відомо тільки після того, як він став оформляти права на спадщину після смерті бабки ОСОБА_10,так як він завжди вважав, що будинок АДРЕСА_1 належить саме ОСОБА_10 На підставі вищевикладеного, позивач просить скасувати рішення виконавчого комітету Чабанівської сільської Ради від 17.05.1989 року № 31 та рішення виконавчого комітету Новоайдарської районної Ради №125 від 23 травня 1989 року у частині визнання права власності на житловий будинок за мешканцем села Олександрівка, Чабанівської сільської Ради ОСОБА_9, розташованого за адресою: будинок АДРЕСА_1 та скасувати держану реєстрацію права власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_9.

Представник позивача ОСОБА_1 в судову засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Новоайдарської РДА - Ганшина Т. О. в судовому засіданні зазначила, що відповідно до п. 2 Указу Президента України від 14.04.1992 року № 252, «Про положення про місцеву державну адміністрацію» на базі виконавчих комітетів відповідних Рад народних депутатів, їх відділів, управлінь та інших структурних підрозділів було утворено державні адміністрації областей, міст Києва та Севастополя, районів, районів міста Києва, а їх діяльність припинено.

Відповідно до п. 3 Указу - місцеві державні адміністрації є правонаступниками виконавчих комітетів відповідних Рад народних депутатів щодо прийнятих ними рішень, узятих зобов'язань та покладених на них зобов'язань лише в частині, яка не суперечить Законам України «Про Представника Президента України» та «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування».

Оспорюване рішення виконавчого комітету Новоайдарської районної ради народних депутатів від 23.05.1989 року № 125 «Про визнання права власності на житлові будинки мешканців сіл Смолянинівської, Муратівської, Співаківської, Чабанівської, Бахмутівської сільських рад народних депутатів» та документація на підставі якої воно приймалось, наразі передано на державне зберігання до Державного архіву Луганської області (знаходяться на непідконтрольній Україні території).

Таким чином, на підставі вищевикладеного, у зв'язку із відсутністю у розпорядженні Новоайдарської районної державної адміністрації необхідної документації та спливом досить тривалого часу з дня прийняття оспорюваного рішення виконавчого комітету Новоайдарської районної Ради народних депутатів від 23.05.1989 року № 125, райдержадміністрація не може надати до суду повну та достовірну інформацію щодо підстав прийняття означеного рішення виконкому районної Ради народних депутатів щодо визнання права власності на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_20 В частині задоволення позовних вимог, покладалася на розсуд суду.

Представник відповідача Чабанівської сільської ради Новоайдарського району - ОСОБА_3 в судовому засіданні, позовні вимоги визнала, просила їх задовольнити.

Преставник третьої особи - ОСОБА_6 в судовому засіданні, позовні вимоги визнала, просила їх задовольнити.

Треті особи, що не заявлять самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_21, ОСОБА_22 в судове засідання не з'явились, заперечень щодо заявлених вимог суду не надали.

Заслухавши сторони, допитавши свідка, дослідивши надані сторонами докази, всебічно і повно вивчивши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Судовим розглядом встановлені факти, викладені позивачем у позові, які підтверджені належними та допустимими доказами та досліджені під час судового розгляду(а.с.6-156).

Надані докази встановлюють наявність обставин (фактів), викладених позивачем у позові, та містять інформацію щодо предмета доказування, на що зазначали: представник третьої особи Новоайдарського РКПТІ - ОСОБА_6 при дослідженні інвентаризаційної справи спірного домоволодіння; при дослідженні особових рахунків члена господарства - ОСОБА_3, свідок ОСОБА_16 щодо обставин побудови спірного домоволодіння.

Відповідно до статті 242 КАС України , рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходить з того, що 06 грудня 2011 року Новоайдарським районним судом Луганської області в порядку цивільного судочинства ухвалено рішення, відповідно до якого у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 в частині визнання рішення виконкому Новоайдарської районної ради народних депутатів №125 від 23.05.1989 року про визнання права власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_9 незаконним - відмовлено.

Суд не погоджується з твердженнями позивача в частині необізнаності про існування свідоцтва про право власності на ім'я ОСОБА_9, оскільки відповідний факт встановлений рішенням Новоайдарського районного суду від 06.12.2011 року.

На час розгляду справи відповідне рішення є чинним, ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 08.02.2012 року дане рішення залишено без змін. Крім цього, зазначеним рішенням вирішено питання про право власності в порядку спадкування не тільки позивача, а й інших осіб, ОСОБА_21 та ОСОБА_22 Дане рішення є похідним від існуючих правовідносин, несе певні правові наслідки щодо існування законного права власності на спірне домоволодіння, є чинним.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 242-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_7 до Новоайдарської районної державної адміністрації, Чабанівської сільської ради про скасування рішення виконавчого комітету Чабанівської сільської Ради від 17.05.1989 року за №31 та рішення виконавчого комітету Новоайдарської районної Ради за №125 від 23 травня 1989 року в частині визнання права власності на житловий будинок мешканця с. Олександрівка Чабанівської сільської Ради, розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 та скасування державної реєстрації права власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: О. М. Іванова