Справа № 820/1913/18
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

25 червня 2018 р. справа № 820/1913/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання Поволяєвій К.В.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (61002, м. Харків, вул. Пушкінська, 57, рнокпп НОМЕР_1) до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (61166, м. Харків, пр-т Науки, 40, 6 поверх, ) про визнання незаконними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області №18 від 27.02.2018 року про накладення на ОСОБА_3 штрафу за порушення законодавства про рекламу;

- визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області № 33 від 13.03.2018 року про накладення на ОСОБА_3 штрафу за порушення законодавства про рекламу.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 06.02.2018 року ОСОБА_3 було отримано телефонограму про те, що вона викликається до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області 20.02.2018 року для розгляду справи про порушення нею вимог Закону України «Про рекламу», адже згідно Плану моніторингових дослідження Управління захисту споживачів Головного Управління Держпродспоживслужби в Харківській області на 2017 рік виявлено, що за адресою м.Харків, пр. Ювелійний, б. 64, розміщена зовнішня реклама (щит виносний) з інформаційним полем: «Водочка, соточка …», яка містить ознаки порушення ч.3 ст.16 Закону України «Про рекламу», якою заборонено розташовувати засоби зовнішньої реклами на пішохідних доріжках та алеях. На засіданні Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області представник ОСОБА_3, зазначав, що остання немає жодного відношення до приміщення, яке знаходиться за вказаною адресою, жодних виносних щитів вона там не розміщувала і щит зображений на фото їй не належить. Проте, рішенням Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 27.02.2018 року № 18, на ОСОБА_3 було накладено штраф за порушення законодавства про рекламу, а саме ч. 6 ст. 27 ЗУ «Про рекламу», а рішенням від 13.03.2018 року № 33 за порушення вимог ч. 3 ст. 16 ЗУ «Про рекламу». Позивач зазначив, що протокол № 4 від 12.01.2018 року не відповідає загальним вимогам, тобто складений у довільній формі, без встановлення особи, яка притягається до відповідальності, отримання її пояснень, та не зафіксовані прізвища і адреси свідків, які були присутні при складанні протоколу та фотофіксації місця правопорушення. З матеріалів справи неможливо встановити, кому дійсно належить конструкція, яка начебто розташована за адресою: м. Харків, пр. Ювелійний, 64, адже ОСОБА_3 здійснює господарську діяльність за іншою адресою, а з фотознімку не можливо зрозуміти, який субєкт господарювання рекламує за допомогою цієї конструкції свою продукцію. З листа Харківської міської ради від 06.12.2017 року №1800/0/172-17 так само не можливо встановити за яких обставин спеціалістом було встановлено належність реклами саме ФОП ОСОБА_3, адже жодного документа на підтвердження факту проведення перевірки до цього листа не додано, як і не додано документів на підтвердження зроблених в цьому листі висновків.

Відносно правомірності винесення рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, а саме ч. 6 ст. 27 ЗУ «Про рекламу» неподання документів: свідоцтва про державно реєстрацію, або виписку з ЄДРПОУ; договір оренди приміщення; договір розміщення (рекламодавцем) реклами, актів виконання робіт до нього; документів щодо вартості розповсюдженої реклами, та/або виготовлення реклами, та/або вартості розповсюдженої реклами; документи що підтверджують факт оплати за виготовлену рекламу інші документи які мають відношення до справи та пояснення, позивач зазначив, що протокол № 4 від 12.01.2018 року було складено щодо порушень вимог ч. 3 ст. 16 ЗУ «Про рекламу», матеріали справи не містять протоколу щодо порушень вимог ч. 6 ст. 27 Закону про рекламу. Тобто, за наслідками розгляду одного протоколу приймається лише одне рішення, а тому рішення Головного Управління Держпродспоживслужби в Харківській області № 33 від 13.03.2018 року прийняте з порушенням порядку встановленого законом, а тому також має бути скасоване.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваних рішень та їх винесення на підставі та на виконання норм податкового законодавства за результатами перевірки позивача, просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову. Представником відповідача надано відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що на виконання Плану моніторингових досліджень Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на 2017 рік, згідно завдання на IV квартал «Підсумковий аналіз проведення моніторингу щодо виявлення найчастіших порушень законодавства про рекламу, узагальнення звіту, було виявлено, розміщення зовнішньої реклами (щит виносний) з інформаційним полем: «Водочка, соточка….» за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний 64, з ознаками порушення ч.3 ст. 16 Закону України «Про рекламу», а саме: забороняється розташовувати засоби зовнішньої реклами на пішохідних доріжках та алеях. Листом від 31.10.2017 № 5.0/10084 Головне управління звернулось до Харківської міської ради щодо надання відомостей про субєкта підприємницької діяльності. Листом від 06.12.2017 №1800/0/172-17 Харківська міська рада повідомила Головне управління, що за результатами перевірки було виявлено спеціальну конструкцію з інформаційним полем: «Водочка, соточка….», яка розміщується ФО-П ОСОБА_3 (і.п.н. НОМЕР_1) з порушенням вимог чинного законодавства України в сфері реклами та благоустрою населених пунктів, а також Харківською міською радою було надано припис ФО-П ОСОБА_3С щодо усунення порушення законодавства. У відповідності до п.16 Порядку накладання штрафів за порушення законодавства про рекламу справа розглядалась за участю представника ФО-П ОСОБА_3 Ані на адресу Головного управління, ані на засідання запитувані неодноразово документи та вартість реклами надані не були. За результатами розгляду справи, за неподання ФО-П ОСОБА_3 документів щодо вартості розповсюдженої реклами, керівником Головного управління було прийнято рішення про накладання штрафу у відповідності до частини шостої статті 27 Закону України «Про рекламу» у порядку накладання штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 693 від 26.05.2004р. Також представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 від 27.02.2018 № 5.3/2260 було запропоновано ФО-П ОСОБА_3 надати документи та вартість реклами, необхідні для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу розміщення зовнішньої реклами (щит виносний) з інформаційним полем: «Водочка, соточка….» за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний 64, з ознаками порушення ч.3 ст. 16 Закону України «Про рекламу» та було повідомлено про засідання 13.03.2018. У звязку з доведенням факту порушення ч.3 ст.16 Закону України «Про рекламу» керівником Головного управління було прийнято рішення про накладання штрафу у відповідності до ч.7 ст.27 Закону України «Про рекламу» у порядку накладання штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 693 від 26.05.2004р. З огляду на викладене, висновки контролюючого органу та прийняті на їх підставі рішення є правомірними, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З наявних матеріалів справи вбачається, що на виконання Плану моніторингових досліджень Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на 2017 рік, згідно завдання на IV квартал «Підсумковий аналіз проведення моніторингу щодо виявлення найчастіших порушень законодавства про рекламу, узагальнення звіту, було виявлено, розміщення зовнішньої реклами (щит виносний) з інформаційним полем: «Водочка, соточка….» за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний 64, з ознаками порушення ч.3 ст. 16 Закону України «Про рекламу», а саме: забороняється розташовувати засоби зовнішньої реклами на пішохідних доріжках та алеях.

Листом від 31.10.2017 року №5.0/10084 Головне управління звернулось до Харківської міської ради щодо надання відомостей про субєкта підприємницької діяльності, на яке листом від 06.12.2017 року №1800/0/172-17 Харківська міська рада повідомила Головне управління, що за результатами перевірки було виявлено спеціальну конструкцію з інформаційним полем: «Водочка, соточка….», яка розміщується ФО-П ОСОБА_3 (і.п.н. НОМЕР_1) з порушенням вимог чинного законодавства України в сфері реклами та благоустрою населених пунктів, а також Харківською міською радою було надано припис ФО-П ОСОБА_3С щодо усунення порушення законодавства.

У відповідності до частини другої статті 26 Закону України «Про рекламу» на юридичну адресу ФО-П ОСОБА_3 було направлено вимогу від 14.12.2017 року №5.0/12216 щодо надання документів, необхідних для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, пояснення стосовно розповсюдженої реклами, а також надання вартості реклами.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про рекламу» та Порядку накладання штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року №693, головним спеціалістом відділу контролю за рекламою, дотриманням антитютюнового законодавства та пробірного нагляду Головного управління було складено протокол про порушення законодавства про рекламу № 4 від 12.01.2018 року.

Відповідно до Порядку накладання штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року №693 керівником Головного управління було прийнято рішення №9 від 31.01.2018 року про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу.

На засіданні Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області представник ОСОБА_3, зазначав, що остання немає жодного відношення до приміщення, яке знаходиться за вказаною адресою, жодних виносних щитів вона там не розміщувала і щит зображений на фото їй не належить.

За результатами розгляду справи, за неподання ФО-П ОСОБА_3 документів щодо вартості розповсюдженої реклами, керівником Головного управління було прийнято рішення №18 від 27.02.2018 року про накладання штрафу у відповідності до частини шостої статті 27 Закону України «Про рекламу» у порядку накладання штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 693 від 26.05.2004р.

Листом від 27.02.2018 № 5.3/2260 було запропоновано ФО-П ОСОБА_3 надати документи та вартість реклами, необхідні для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу розміщення зовнішньої реклами (щит виносний) з інформаційним полем: «Водочка, соточка….» за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний 64, з ознаками порушення ч.3 ст. 16 Закону України «Про рекламу» та було повідомлено про засідання 13.03.2018.

Відповідно до п.12 «Порядку накладання штрафів за порушення законодавства про рекламу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004р. № 693 термін розгляду справи про порушення законодавства про рекламу стосовно ФО-П ОСОБА_3, було подовжено строком на 3 місяці у звязку з тим, що ФО-П ОСОБА_3 не були надані документи щодо вартості реклами необхідні для всебічного та ретельного розгляду справи щодо порушення законодавства «Про рекламу».

На засідання розгляду справи про порушення законодавства про рекламу ФО-П ОСОБА_3 або її представник 13.03.2018 року не зявились. У відповідності до п.16 Порядку накладання штрафів за порушення законодавства про рекламу справу було розглянуто без його участі.

У звязку з фактом порушення ч.3 ст.16 Закону України «Про рекламу», керівником Головного управління було прийнято рішення №33 від 13.03.2018 року про накладання штрафу у відповідності до ч.7 ст.27 Закону України «Про рекламу» у порядку накладання штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 693 від 26.05.2004 року.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені субєктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Засади рекламної діяльності в Україні це відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами визначає та регулює Закон України «Про рекламу».

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про рекламу», державний контроль дотримання законодавства України про рекламу у сфері захисту прав споживачів на території м. Харкова і Харківської області здійснює Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про рекламу» на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов'язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу регулює Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 693 (далі - Порядок №693).

Згідно з пунктами 9-14 Порядку №693 підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою, зокрема Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення. Протокол розглядається у місячний строк. За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи. Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. До строку розгляду справи не зараховується час на отримання необхідних доказів і проведення експертизи. Строк розгляду справи може бути продовжений Головою Держспоживінспекції, його заступниками, начальниками територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступниками не більше ніж на три місяці.

Відповідно до частини шостої статті 27 Закону України «Про рекламу» за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом, з наявних матеріалів справи встановлено, що протокол № 4 від 12.01.2018 року складений за фактом розміщення зовнішньої реклами (щит виносний) з інформаційним полем: «Водочка, соточка….» за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний 64, з ознаками порушення ч.3 ст.16 Закону України «Про рекламу», а саме заборони розташовувати засоби зовнішньої реклами на пішохідних доріжках та алеях. При дослідженні вказаного протоколу судом встановлено, що він не містить жодного факту, який свідчить що вказана реклама стосується будь-яким чином ФО-П ОСОБА_3 (і.п.н. НОМЕР_1), складений у довільній формі, без встановлення особи, яка притягається до відповідальності, отримання її пояснень, без фіксації прізвища і адреси свідків, які були присутні при складанні протоколу та фотофіксації місця правопорушення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року витребувано у Департаменту контролю Харківської міської ради інформацію про результати перевірки та копії матеріалів перевірки, які слугували підставою для написання листа від 06.12.2017 №1800/0/172-17.

Відповідно до отриманої інформації №829/0/172-18 від 05.06.2018 року, з метою перевірки законності розміщеного рекламного засобу по пр.Ювілейному, 64, спеціалістом відділу реклами Департаменту контролю було здійснено виїзд за вказаною адресою. За результатами перевірки було виявлено спеціальну конструкцію зовнішньої реклами - щит виносний, орієнтованого розміру 0,50 м. X 1,20 м. X 2 стер., з інформаційним полем «Буфет & Ко, Водочка, «Соточка», яка була розміщена біля входу до обєкта торгівлі по просп. Ювілейному, 64. За інформацією, яка містилася у куточку споживача та обовязковість розміщення якої передбачено статтею 17 Закону України «про захист прав споживачів», господарську діяльність у вказаному закладі здійснювала фізична особа - підприємець ОСОБА_3.

Суд зазначає, що надані до суду докази жодним чином не підтвердили факт здійснення господарської діяльності за вказаною адресою саме фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3.

З огляду на наведене, судом, ухвалою від 13.06.2018 року, було витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Новосалтівський ринок» (61118, м.Харків, пр. Ювілейний, 64, ) інформацію - чи здійснювала станом на 12.01.2018 року (час складання протоколу про порушення законодавства про рекламу) підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_3 (61002, м.Харків, вул. Пушкінська, 57, НОМЕР_2) за адресою: м.Харків, пр. Ювілейний, 64, якщо так, надати до суду копії усіх укладених договорів оренди між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Новосалтівський ринок» та ФОП ОСОБА_3 з посиланням на конкретні обєкти орендованих приміщень з відміткою на план-схемі приміщень.

20.06.2018 року до суду надійшла інформація від Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Новосалтівський ринок» №19/01 від 19.06.2018 року, згідно якої Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Новосалтівський ринок» веде господарську діяльність повязану з наданням в оренду власного чи орендованого майна за адресою: м. Харків, проспект Ювілейний, 64. Також повідомлено, що укладених договорів оренди з ФОП ОСОБА_3 Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Новосалтівський ринок» не мало та не має.

З наведеного слідує, що ФОП ОСОБА_3 не орендувала приміщення за адресою: м. Харків, проспект Ювілейний, 64 у Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Новосалтівський ринок». З інформації Харківської міської ради, наявної в матеріалах справи, так само не вбачається за яких обставин спеціалістом було встановлено належність реклами саме ФОП ОСОБА_3, посилання на на інформацію, яка містилася у куточку споживача, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем не надано, а судом не виявлено, жодного доказу, який свідчить про те, що станом на момент перевірки саме ФОП ОСОБА_3 здійснювала господарську діяльність за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний 64 та з порушенням Закону України "Про рекламу" допустила розміщення зовнішньої реклами (щит виносний) з інформаційним полем: «Водочка, соточка….», що виключає можливість притягнення позивача до відповідальності, яка передбачена ст.27 Закону України "Про рекламу".

З огляду на викладене суд приходить до висновку про протиправність рішень Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області №18 від 27.02.2018 року та № 33 від 13.03.2018 року про накладення на ОСОБА_3 штрафу за порушення законодавства про рекламу, та як наслідок наявність підстав для їх скасування.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст.8 Конституції України та ст.6 КАС України, суд на підставі ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "ОСОБА_4 проти Іспанії" (рішення від 21 січня 1999 року) постановив, що хоча стаття 6 Конвенції і гарантує право на справедливий судовий розгляд, вона все-таки не встановлює жодних правил щодо прийнятності доказів або порядку їх оцінки. Тому встановлення таких правил взагалі є предметом, що регулюється національним законом і національними судами.

Відповідно до п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" (Заява N 4909/04, 10 лютого 2010 року) Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "ОСОБА_4 Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), N 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 документально і нормативно обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (61002, м. Харків, вул. Пушкінська, 57, рнокпп НОМЕР_1) до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (61166, м. Харків, пр-т Науки, 40, 6 поверх, ) про визнання незаконними та скасування рішень задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області №18 від 27.02.2018 року про накладення на ОСОБА_3 штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області № 33 від 13.03.2018 року про накладення на ОСОБА_3 штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (61166, м. Харків, пр-т Науки, 40, 6 поверх, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (61002, м. Харків, вул. Пушкінська, 57, рнокпп НОМЕР_1) судовий збір у сумі 3524,00 (три тисячі пятсот двадцять чотири) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 04.07.2018 року.

Суддя Біленський О.О.