Справа № 808/1173/18
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 травня 2018 року Справа № 808/1173/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Фесик А.В.

представників позивача: Парабін С.О., Свідерський К.Е.

представника відповідача: Куранова С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВАЛАЙН"

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю " ЕВАЛАЙН " (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № в сумі 162 980 грн., у тому числі податкового зобов'язання з податку на прибуток - у розмірі 130 384 грн., штрафних санкцій у розмірі 32 596 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що не погоджується із висновками контролюючого органу та прийнятим податковим повідомленням-рішенням в частині взаємовідносин позивача з контрагентами постачальниками ТОВ БТК «ЗВЕДЕННЯ» (), ТОВ «СТАРКАМ» (), ТОВ «БАЛАНС-ІНВЕСТ» (4), ТОВ «ШЕЛБРУК-ІНВЕСТІНГ» (), ТОВ «ДАРВІН-РІАЛАЙЗ» (), ТОВ «ЛАКОНІЯ ІНВЕСТ» (), ТОВ «АУРИКОН» (). Вважає висновки щодо не підтвердження факту придбання ідентифікованих товарів (невідповідність номенклатури придбаного перед реалізованим товаром) безпідставними. Вказує, що у нього наявні та до перевірки були надані усі необхідні документи первинного бухгалтерського обліку, а придбаний у контрагента товар відповідає напрямку господарської діяльності підприємства.. Враховуючи вищевикладене позивач просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених в позовній заяві та просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві (вх. №14156 від 07.05.2018). Зокрема, представник відповідача зазначає, що під час проведення перевірки відповідачем встановлені порушення позивачем Податкового кодексу України, а саме перевіркою встановлено, що надані до перевірки позивачем первинні документи щодо здійснення господарських операцій з ТОВ БТК «ЗВЕДЕННЯ», ТОВ «СТАРКАМ», ТОВ «БАЛАНС-ІНВЕСТ», ТОВ «ШЕЛБРУК-ІНВЕСТІНГ», ТОВ «ДАРВІН-РІАЛАЙЗ», ТОВ «ЛАКОНІЯ ІНВЕСТ», ТОВ «АУРИКОН» не підтверджують реальність здійснення господарських операцій з поставок товару та не спричинили реального настання юридичних наслідків. Вважає прийняте податкове повідомлення-рішення правомірним та просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю виходячи із наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВАЛАЙН" (ідентифікаційний код 36193788) зареєстровано як юридичну особу 20.10.2008. Місцезнаходженням підприємства є: 69035, м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 25-а.

В період з 30.01.2018 по 05.02.2018 фахівцями ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі направлення від 30.01.2018 №155, наказу № 250 від 30.01.2018, відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ " ЕВАЛАЙН " при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з котрагентами постачальниками ТОВ «Жерман Плюс» () за період червень, липень, серпень 2015 року, ТОВ «Інтерсенд ЮА» () за період січень, лютий, березень 2015 року, ТОВ «Флеш - Сток» () за період вересень 2015 року та лютий 2016 року, ТОВ «БТК «Зведення» () за період жовтень 2016 року, ТОВ «Старкам» () за період травень 2016 року, ТОВ «Баланс Інвест» (4) за період червень 2016 року, ТОВ «Шелбрук Інвестінг» ( ) за період серпень - вересень 2016 року, ТОВ «Дарвін Ріалайз» () за період серпень 2016 року, ТОВ «Лаконія Інвест» () за період вересень - жовтень 2016 року, ТОВ «Аурикон» () за період листопад 2016 року, з податку на прибуток при здійсненні фінансово господарських взаємовідносин з контрагентами - постачальниками ТОВ «Вінс - Трейд» () за період 2014 рік, ТОВ «Жерман Плюс» (), ТОВ «Інтерсенд ЮА» () за період 2015 року, ТОВ «Флеш - Сток» () за період 2015 та 2016 року, ТОВ «БТК «Зведення» (), ТОВ «Старкам» (), ТОВ «Баланс-Інвест» (4), ТОВ «Шелбрук Інвестінг» (), ТОВ «Дарвін Ріалайз» (), ТОВ «Лаконія Інвест» (), ТОВ «Аурикон» () за період 2016 року та подальшої реалізації придбаного товару, результати якої викладені в акті перевірки №76/08-01-14-09/36193788 від 12.02.2018.

За наслідками перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем:

- п. 135.1, 135.5 ст. 135, ст. 134 розділу ІІІ з врахуванням п.44.1 ст. 44 розділу І, встановлено порушення пп. 134.1.1, п. 134.1 ст. 134, ст. 152 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 403 316 грн., у т.ч. по періодах за 2014 рік на загальну суму 33936 грн., за 2015 рік на загальну суму 225 275 грн., за 2016 рік на загальну суму 144 105 грн.

-п. 198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 201.4 ст.200, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді що перевірявся, на загальну суму 410 423 грн., в т.ч. по періодах: 2015 рік - 250 306 грн., січень 2015 року - 8826 грн., лютий 2015 р.- 23194 грн., березень 2015 р. - 74889 грн., червень 2015 р. - 37021 грн., липень 2015 р. - 31797 р., серпень 2015 р. - 36 802 грн., вересень 2015 р. - 37777 грн.; 2016 рік - 160117 грн., лютий 2016 р. - 15244 грн., травень 2016 р. - 7156 грн., червень 2016 р. - 11261 грн., серпень 2016р. - 24547 грн., вересень 2016 р. - 46757 грн., жовтень 2016 р. - 43433 грн., листопад 2016 р. - 11719 грн.

Позивачем було надано заперечення на акт перевірки.

Відповіддю ГУ ДФС у Запорізькій області від 16.03.2018 №7119/10/08-01-14-09-10 висновки акту перевірки залишені без змін.

На підставі висновків акту перевірки №76/08-01-14-09/36193788 від 12.02.2018 ГУ ДФС у Запорізькій області було прийнято податкове повідомлення-рішення:

- № від 19.03.2018, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств, у т.ч. за основним платежем 369 380 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 36026,25 грн.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки в частині відсутності фактів здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ БТК «ЗВЕДЕННЯ», ТОВ «СТАРКАМ», ТОВ «БАЛАНС-ІНВЕСТ», ТОВ «ШЕЛБРУК-ІНВЕСТІНГ», ТОВ «ДАРВІН-РІАЛАЙЗ», ТОВ «ЛАКОНІЯ ІНВЕСТ», ТОВ «АУРИКОН» та прийнятим податковим повідомленням-рішенням в частині донарахування грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 162 980 грн., у т.ч. за основним платежем у сумі 130384 грн. та штрафних санкцій у сумі 32 596 грн., позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування.

Як суд вбачає зі змісту вищевказаного акту перевірки, підставою для визначення позивачу податкового зобов'язання з податку на прибуток став висновок контролюючого органу про відсутність фактичного здійснення господарських операцій з отримання товару позивачем від ТОВ БТК «ЗВЕДЕННЯ», ТОВ «СТАРКАМ», ТОВ «БАЛАНС-ІНВЕСТ», ТОВ «ШЕЛБРУК-ІНВЕСТІНГ», ТОВ «ДАРВІН-РІАЛАЙЗ», ТОВ «ЛАКОНІЯ ІНВЕСТ», ТОВ «АУРИКОН». Зазначений висновок обґрунтовано відсутністю документів, що підтверджують транспортування товару, на наявність досудового слідства по кримінальним провадженням в яких фігурують контрагенти позивача, отриманою податковою інформацією та результатами аналізу баз даних ДФС України та Єдиного реєстру податкових накладних, що свідчить про наявність ознак нереальності здійснення операцій.

Проте суд не може погодитися із такими висновками відповідача та вважає за необхідне зазначити таке.

Під час розгляду справи судом встановлено, що між ТОВ " ЕВАЛАЙН " (покупець) і (постачальником) ТОВ «АУРИКОН» було укладено договір поставки №15 від 11.11.2016, за умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупцеві продукцію, комплектуючі вироби, обладнання, матеріали і т.п., а покупець зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити вартість у строки та на умовах визначених цим Договором. На виконання умов договору постачальником ТОВ «АУРИКОН» в листопаді 2016 складено видаткову накладну від 11.11.2016 №1111/15 на поставку товару - система контролю транспорту «Глобус» 17 шт., система контролю транспорту «Глобус» міні 3 шт., датчик об'єму палива стандарт 9 шт., всього на загальну суму 70314 грн., у т.ч. ПДВ 11719 грн. Оплату здійснено згідно з платіжним дорученням №411 від 28.11.2016 у сумі 70314 грн. Надані також акти та експрес - накладні «Нова пошта» №0777 від 07.12.2016.

Між ТОВ " ЕВАЛАЙН " (покупець) і (постачальником) ТОВ «ЛАКОНІЯ ІНВЕСТ» було укладено договір поставки №22 від 25.09.2016, за умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупцеві продукцію, комплектуючі вироби, обладнання, матеріали і т.п., а покупець зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити вартість у строки та на умовах визначених цим Договором. На виконання умов договору постачальником ТОВ «ЛАКОНІЯ ІНВЕСТ» за вересень, жовтень 2016 року складено видаткову накладну від 19.09.2016 №0618/16 на поставку товару - система контролю транспорту «Глобус» 5 шт., система контролю транспорту «Глобус» міні 2 шт., всього на загальну суму 18219 грн., у т.ч. ПДВ 3036,50 грн., та видаткову накладну від 03.10.2016 №1003/14 на поставку товару - система контролю транспорту «Глобус» 21 шт., система контролю транспорту «Глобус» міні 10 шт., всього на загальну суму 76893 грн., у т.ч. ПДВ 12815 грн. Оплату здійснено згідно з платіжними дорученнями №384 від 17.10.2016 у сумі 18219 грн. та № 385 від 18.10.2016 у сумі 76893 грн. Надані також акт здачі-прийняття робіт №НП/4- 0042441 від 31.10.2016 та експрес - накладні «Нова пошта» №1826 від 27.10.2016.

Між ТОВ " ЕВАЛАЙН " (покупець) і (постачальником) ТОВ «ДАРВІН-РІАЛАЙЗ» було укладено договір поставки №25 від 08.08.2016, за умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупцеві продукцію, комплектуючі вироби, обладнання, матеріали і т.п., а покупець зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити вартість у строки та на умовах визначених цим Договором. На виконання умов договору постачальником ТОВ «ДАРВІН-РІАЛАЙЗ» за серпень 2016 року складено видаткову накладну від 08.08.2016 №0808/02 на поставку товару - система контролю транспорту «Глобус» 18 шт., система контролю транспорту «Глобус» міні 1 шт., датчик об'єму палива стандарт 11 шт. всього на загальну суму 72624 грн., у т.ч. ПДВ 12104 грн., та видаткову накладну від 08.08.2016 №0808/02 на поставку товару - система контролю транспорту «Глобус» 17 шт., система контролю транспорту «Глобус» міні 3 шт., всього на загальну суму 53922 грн., у т.ч. ПДВ 8987 грн. Оплату здійснено згідно з платіжними дорученнями №357 від 10.08.2016 у сумі 72624 грн. та №358 від 23.08.2016 у сумі 53922 грн. Надані також акт здачі-прийняття робіт №НП/4- 0037972 від 30.09.2016 та експрес - накладна «Нова пошта» №9110 від 29.09.2016.

Між ТОВ "ЕВАЛАЙН" (покупець) і (постачальником) ТОВ «СТАРКАМ», було укладено договір поставки №42/5 від 04.05.2016, за умовами якого постачальник зобов'язується поставляти покупцеві обладнання та комплектуючі пристрої, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах визначених цим договором приймати товар та оплачувати його. На виконання умов договору постачальником ТОВ «СТАРКАМ» за травень 2016 року складено видаткову накладну від 04.05.2016 №0504/15 на поставку товару - система контролю транспорту «Глобус» 5 шт., система контролю транспорту «Глобус» міні 9 шт., датчик об'єму палива стандарт 5 шт., датчик температури 3 шт. всього на загальну суму 42933 грн., у т.ч. ПДВ 7155,50 грн. Оплату здійснено згідно з платіжним дорученням №303 від 18.05.2016 у сумі 42933 грн. Надані також акт здачі-прийняття робіт №НП/4- 0022445 від 20.06.2016 та експрес - накладна «Нова пошта» №3662 від 15.06.2016 та №4896 від 15.06.2016.

Між ТОВ "ЕВАЛАЙН" (покупець) і (постачальником) ТОВ «БАЛАНС ІНВЕСТ», було укладено договір поставки №44 від 10.06.2016, за умовами якого постачальник зобов'язується поставляти покупцеві обладнання та комплектуючі пристрої, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах визначених цим договором приймати товар та оплачувати його. На виконання умов договору постачальником ТОВ «БАЛАНС-ІНВЕСТ» за червень 2016 року складено видаткову накладну від 10.06.2016 №0610/08 на поставку товару - система контролю транспорту «Глобус» 14 шт., система контролю транспорту «Глобус» міні 13 шт., датчик об'єму палива стандарт 4 шт., всього на загальну суму 67566 грн., у т.ч. ПДВ 11261 грн. Оплату здійснено згідно з платіжним дорученням №324 від 23.06.2016 у сумі 67566 грн. Надані також акт здачі-прийняття робіт №НП/4- 0025495 від 10.07.2016 та експрес - накладна «Нова пошта» №6321 від 07.07.2016.

Крім того, між ТОВ "ЕВАЛАЙН" (покупець) і (постачальником) ТОВ «ШЕЛБРУК-ІНВЕСТІНГ», було укладено договір поставки №17 від 25.08.2016 (а.с. 53), за умовами якого постачальник зобов'язується поставляти покупцеві обладнання та комплектуючі пристрої, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах визначених цим договором приймати товар та оплачувати його. На виконання умов договору постачальником ТОВ «ШЕЛБРУК-ІНВЕСТІНГ» за серпень, вересень 2016 року складено видаткові накладні від 25.08.2016 №0825/013, від 01.09.2016 №0901/14, від 07.09.2016 №0907/07, від 12.09.2016 №0912/08, від 19.09.2016 №0919/14, від 14.09.2016 №0914/04 на поставку товару (систем контролю транспорту «Глобус», систем контролю транспорту «Глобус» міні, датчиків об'єму палива стандарт), всього на загальну суму 283056 грн., у т.ч. ПДВ 47176 грн. Оплату здійснено згідно з платіжними дорученнями №366 від 12.09.2016, №367 від 13.09.2016, №373 від 20.09.2016, №375 від 22.09.2016, №376 від 22.09.2016, №382 від 06.10.2016. Надані також акти здачі-прийняття робіт та експрес - накладні «Нова пошта» №1042 від 27.10.2016, №8242 від 23.09.2016, №8497 від 23.09.2016, №8719 від 23.09.2016, №8365 від 28.09.2016.

Також, між ТОВ "ЕВАЛАЙН" (покупець) і (постачальником) ТОВ БТК «ЗВЕДЕННЯ» було укладено договір поставки №15 від 10.10.2016, за умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупцеві продукцію, комплектуючі вироби, обладнання, матеріали і т.п., а покупець зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити вартість у строки та на умовах визначених цим Договором. На виконання умов договору постачальником ТОВ БТК «ЗВЕДЕННЯ» у жовтні 2016 року складено видаткові накладні від 10.10.2016 №23, від 17.10.2016 №63, від 21.10.2016 №91 на поставку товару - система контролю транспорту «Глобус», система контролю транспорту «Глобус» міні, датчик об'єму палива стандарт та інш., всього на загальну суму 183699 грн., у т.ч. ПДВ 30616,50 грн. Оплату здійснено згідно з платіжними дорученнями №392 від 25.10.2016, №395 від 01.11.2016, №402 від 11.11.2016.

Ставлячи під сумнів вказані операції контролюючий орган в Акті перевірки посилається на відсутність документів, що підтверджують транспортування товару, на наявність досудового слідства по кримінальним провадженням в яких фігурують контрагенти позивача, отриманою податковою інформацією та результатами аналізу баз даних ДФС України та Єдиного реєстру податкових накладних, що свідчить про наявність ознак нереальності здійснення операцій.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (надалі - ПК України). Зокрема ПК України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абз. 1 п. 1.1 ст. 1 ПК України).

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 44.1 ст.44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

За змістом п.135.2 ст.135, п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування та доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат та отримання ним доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пункт 138.1 ст.138 ПК України визначає витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, які складаються, зокрема, із витрат операційної діяльності. У п.138.1.1 цієї ж статті визначено, що такі витрати включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати, які беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 ст.140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Підпунктом 139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України передбачено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку;

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару. Як свідчать матеріали справи, зауважень до податкових накладних у контролюючого органу не було.

Суд зазначає, що, відповідно до ч.4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон № 996-ХІV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а його статтею 3 передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також в пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону та п.2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок. Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Згідно з ст. 1 Закону № 996-ХІV, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції - дії або події, що спричинили реальні зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, тобто майновому стані платника податків.

Суд зазначає, що оглянуті первинні документи містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими на час вчинення угоди суб'єктами права.

Тобто, надані первинні бухгалтерські документи по формі та за змістом відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" та Положення.

Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою використання їх в господарській діяльності.

Суд вважає за необхідне зазначити, що усі придбані товари відповідають напрямку господарської діяльності позивача. Отже, укладені договори з вищевказаними контрагентами безпосередньо пов'язані з господарською діяльністю позивача.

Документи, які надані позивачем, суд вважає достатніми та такими, що підтверджують факт придбання товарів у контрагентів, використання їх у власній господарській діяльності, та настання змін в майновому стані платника податків.

За таких обставин підстави для невключення сум ПДВ по таких податкових накладних до складу податкового кредиту позивача відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наявність первинних документів є достатньою підставою для відображення вказаних операцій в бухгалтерському обліку, а оскільки дані податкового обліку базуються на даних бухгалтерського обліку, висновок відповідача щодо незаконності віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту є необґрунтованим, що виключає наявність підстав для висновку про відсутність фактичного здійснення господарських операцій.

Щодо посилань контролюючого органу на аналіз інформаційних баз даних ДФС України та Єдиного реєстру податкових накладних, суд зазначає наступне.

Процес аналізу інформаційних баз даних ДФС України та ЄРПН є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов'язань й податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці. Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання і аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджується податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку.

В даному випадку до перевірки, рівно як і до суду, надано весь необхідний перелік документів первинного бухгалтерського обліку, що свідчать про реальність вчинення господарських операцій між підприємствами та про настання змін в майновому стані позивача, що само по собі спростовує висновки контролюючого органу про фіктивність таких операцій.

Суд також відхиляє покликання контролюючого органу на зібрану податкову інформацію щодо контрагентів позивача виходячи із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Суд зазначає, що платник податків, який правильно застосовує норми податкового права, не повинен залежати у своїх правовідносинах з державною від іншого платника податків, який ці норми порушує.

Дефектність та наявність ознак фіктивності контрагента платника податків сама собою не свідчить про обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагента або про дефектність самих господарських операцій, а відтак не є вичерпним доказом при встановленні реальності або нереальності господарської операції, наявності або відсутності в ній ділової мети, яка за змістом пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК передбачає обов'язкову спрямованість будь-якої операції на отримання позитивного економічного ефекту.

Відповідачем не спростовується, що контрагенти позивача на час вчинення господарських операцій мав чинний статус платника ПДВ, повідомлень про відсутність за місцезнаходженням до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесено, тому суд виходить з того, що наведені в акті перевірки доводи щодо неспроможності контрагентів позивача здійснювати певні види господарської діяльності відповідачем як суб'єктом владних повноважень суду не доведені та не підтверджені жодними доказами.

Щодо твердження податкового органу стосовно неможливості встановити походження отриманого товару, що було встановлено з наданої податкової інформації суд зазначає, що відсутність необхідних документів у податкового органу не свідчить про порушення податкового законодавства позивачем та не відноситься до суттєвих обставин фінансово-господарської діяльності ТОВ "ЕВАЛАЙН", вказані обставини не впливають на формування сум податкових зобов'язань.

Щодо посилання відповідача на наявність досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000160, №0000059, №0000722, №0002515, №00000753, №0000038, №00002417, в яких фігурують контрагенти позивача, суд не бере до уваги, з огляду на наступне.

Для адміністративного суду преюдиціальне значення має лише вирок суду у кримінальній справі. Інші судові рішення, прийняті в порядку встановленому КПК України, для адміністративного суду є доказами, які підлягають оцінці, а саме виходячи з того, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. А також те, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд зауважує, що податковим органом не надано вироку суду, в якому досліджувались господарські відносини між позивачем та ТОВ БТК «ЗВЕДЕННЯ», ТОВ «СТАРКАМ», ТОВ «БАЛАНС-ІНВЕСТ», ТОВ «ШЕЛБРУК-ІНВЕСТІНГ», ТОВ «ДАРВІН-РІАЛАЙЗ», ТОВ «ЛАКОНІЯ ІНВЕСТ», ТОВ «АУРИКОН», в якому міститься документальне підтвердження того, що контрагентами - постачальниками позивача фактично велась незаконна діяльність.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Під час розгляду справи судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в частині донарахування грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 162 980 грн., у т.ч. за основним платежем у сумі 130384 грн. та штрафних санкцій у сумі 32 596 грн. відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч цим вимогам КАС України відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у вказані частині.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності..

Також суд вважає за необхідне зазначити, що податковий кредит підтверджений відповідними первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського й податкового обліку, наявний зв'язок витрат позивача з його господарською діяльністю.

Враховуючи наведене, суд вважає, що висновок, зроблений відповідачем в акті в частині здійснення господарських операцій позивача з ТОВ БТК «ЗВЕДЕННЯ», ТОВ «СТАРКАМ», ТОВ «БАЛАНС-ІНВЕСТ», ТОВ «ШЕЛБРУК-ІНВЕСТІНГ», ТОВ «ДАРВІН-РІАЛАЙЗ», ТОВ «ЛАКОНІЯ ІНВЕСТ», ТОВ «АУРИКОН», є необґрунтованим та недоведеним, у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення, прийняте відповідачем на підставі встановлених актом порушень в частині донарахування грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 162 980 грн., у т.ч. за основним платежем у сумі 130384 грн. та штрафних санкцій у сумі 32 596 грн., є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 243 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення № від 19 березня 2018 року в частині збільшення грошових зобов'язань з податку на прибуток у розмірі 162980,00 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням у розмірі 130384,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 32596,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (місцезнаходження: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВАЛАЙН" (місцезнаходження: 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, б. 25-а, ідентифікаційний ) судові витрати у розмірі 2444 грн. 70 коп.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Повний текс рішення складено 07.06.2018.

Суддя Н.В. Стрельнікова