Справа № 450/897/18
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2018-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 рокуЛьвів№876/4274/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання: Бедрій Х.П.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 квітня 2018 року у справі №450/897/18, винесене головуючим суддею Куксою Д.А., у м. Пустомити, за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шкрементка Володимира Романовича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Шкрементко Володимира Романовича, Управління патрульної поліції у Львівській області в якому просить скасувати постанову серії БР №539389 від 17 березня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване неавтоматичному режимі, винесену інспектором взводу №1 роти 1 батальйону №1 УПП у Львівській області лейтенант поліції Шкреметко Володимир Романович за ч. 1 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 122 КУпАП, ч. 2 ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн; провадження по адміністративній справі в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 122 КУпАП, ч. 2 ст. 36 К пАП закрити.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 березня 2018 року постановою серія БР №539389 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване неавтоматичному режимі застосовано до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 ;ч. 1 ст. 121; ч. 2 ст. 36 КУпАП. Згідно постанови 17 березня 2018 року 16 год. 24 хв. за адресою м. Львів, пр. Свободи, 16 ОСОБА_2 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «зупинка заборонена» чим порушив вимоги п.8.4. ПДР. З вказаною постановою позивач не погоджується, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Правил дорожнього руху позивач не порушував, оскільки, не керував транспортним засобом MAN NL 202 номерний знак НОМЕР_1, тому не здійснював зупинки за адресою м. Львів, пр. Свободи, 16, а був лише пасажиром вказаного автобуса. Дії інспектора щодо розгляду вищевказаної справи є протиправними. Окрім того, у п. 2 постанови місце розгляду справи зазначене: м. Львів, вул. Марговича, 2. У п. 6 постанови «Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення» місце скоєння та обставини правопорушення зазначено: 17 березня 2018 року 16 год. 24 хв. за адресою м. Львів, пр. Свободи, 16 ОСОБА_2 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «зупинка заборонена» чим порушив вимоги п.8.4. ПДР. Дане твердження не відповідає дійсним обставинам справи. ОСОБА_2, не керував транспортним засобом MAN NL 202 номерний знак НОМЕР_1 та не здійснював зупинки за адресою м. Львів, пр. Свободи, 16, а був лише пасажиром вказаного автобуса. Постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною, а тому підлягає скасуванню. Постанова складалась інспектором без врахування зауважень позивача його пояснень щодо того, що він був пасажиром автобуса, а не водієм. Тому вважає дії, вчинені інспектором Шкреметко В.Р., протиправними і незаконними та прошу скасувати вказану постанову і закрити провадження у справі.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 квітня 2018 року позов задоволено. Скасовано постанову серії БР №539389 від 17 березня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване неавтоматичному режимі, винесену інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП у Львівській області лейтенант поліції Шкреметко Володимиром Романовичем про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 122 КУпАП, ч. 2 ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 122 КУпАП, ч. 2 ст. 36 КУпАП закрито.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки судом неповно та неправильно встановлені обставини справи та порушено норми матеріального права, що призвело до винесення незаконного рішення. Зокрема апелянт зазначає, що суд виходив із того, що відповідачами не надано жодного належного чи допустимого доказу, який підтвердив би вчинення позивачем правопорушень. Однак такого висновку суд прийшов передчасно, оскільки встановив строк для подання відзиву на позовну заяву, який не дає змоги його виконати. У поданому відзиві доведено правомірність оскаржуваної позивачем постанови. Так, до відзиву долучено відеозапис події, знятий персональним нагрудним відео-реєстратором поліцейського, фото-запис місця події та схему стоянки, які підтверджують здійснення позивачем стоянки транспортного засобу MAN NL 202 номерний знак НОМЕР_1 на пр. Свободи, 14, м. Львів в межах дії заборонного знаку 3.34 «Зупинку заборонено». Просить рішення суду першої інстанції скасувати а прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідачі в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує наступне. Постановою серія БР №539389 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване неавтоматичному режимі застосовано до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 ;ч. 1 ст. 121; ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Згідно постанови 17 березня 2018 року 16 год. 24 хв. за адресою м. Львів, пр. Свободи, 16 ОСОБА_2 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «зупинка заборонена» чим порушив вимоги п.8.4. ПДР.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відповідачем доказів на підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП не надано.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З викладених в постанові обставин слідує, що позивач здійснив зупинку в зоні дії знаку «зупинка заборонена» та не пред'явив на законну вимогу працівника поліції на місці порушення посвідчення водія.

На підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем представлений відеозапис з нагрудної камери (бодікамери).

Однак з представленого запису судом не можливо встановити, що саме позивач керував транспортним засобом MAN NL 202 номерний знак НОМЕР_1 та здійснив зупинку за адресою м. Львів, пр. Свободи, 16, оскільки працівники поліції підійшли по позивача у той момент, коли транспортний засіб не рухався.

Позивач стверджує, що він був лише пасажиром автобусу, не керував ним та не здійснював зупинку, а лише пересів на місце водія.

Таким чином, з матеріалів справи слідує, що відповідачем не надано будь - яких доказів, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень свідків, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Представлені відповідачем на заперечення позовних вимог докази у своїй сукупності не дають підстав вважати що рішення відповідача є правомірними, а натомість вказують на те, що таке відповідачем прийняте необґрунтовано, без дотриманням норм чинного законодавства, що є підставою для визнання його протиправним та скасування.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 квітня 2018 року у справі №450/897/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
В. С. Затолочний