Справа № 802/2628/17-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2018-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/2628/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дмитришена Р.М.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

05 липня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Боровицького О. А. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в акціонерному товаристві "Банк" Фінанси та кредит" Ірклієнко Ю.П. на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк" Фінанси та кредит" Чернявської Олени Степанівни про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у грудні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" про зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року адміністративний позов задоволено, а саме зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" включити ОСОБА_4 до реєстру кредиторів банку.

Не погоджуючись із судовим рішенням, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в акціонерному товаристві "Банк" Фінанси та кредит" Ірклієнко Ю.П. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду І інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив про те, що ОСОБА_4 не звернулась до Уповноваженої особи Фонду з кредиторською вимогою у встановлений Законом строк, а тому її вимоги згідно ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вважаються погашеними.

Разом з тим, до суду апеляційної інстанції скаржником подано клопотання про закриття провадження у справі, обгрунтовуючи його тим, що спір у даній справі не є публічно-правовим і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2018 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 15.01.2015 між ОСОБА_4 та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" укладено договір - заяву №300937/4420/1-15 про банківський строковий вклад (депозит) "Пенсійний" на 5 місяців в іноземній валюті.

Згідно п. 1 Договору сума вкладу складає 11311,04 Євро. Випискою по особовому рахунку за 16.03.2016, виданої АТ "Банк "Фінанси та Кредит", вихідний залишок ОСОБА_4 становить 3277,62 Євро.

10.11.2015 позивач через визначений банк - агент отримала частину гарантованої суми грошового відшкодування в розмірі 100904,12 грн., а також 07.03.2016 року в сумі 99095,88 грн.

При цьому, на підставі рішення Національного банку України №612 від 17 вересня 2015 року "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 17 вересня 2015 року прийнято рішення №171 "Про затвердження тимчасової адміністрації строком на 3 місяці з 18 вересня 2015 року по 17 грудня 2015 року.

Відповідно до постанови правління Національного банку України №898 від 17 грудня 2015 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №230 від 18 грудня 2015 року "Про початок процедури ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО від 01.09.2016 №1703 "Про зміну уповноваженої особи на ліквідацію та делегування повноважень ліквідатора АТ "Банк "Фінанси та Кредит" відстрочено уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ "Банк "фінанси та Кредит" Чернявську О.С. з 04.09.2016 року, призначено уповноваженою особою Фонду та делеговані всі повноваження ліквідатора АТ "Банк Фінанси та Кредит" визначені ст. ст. 37, 38, 47- 52, 52-1, 53 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Валендюка В.С.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.11.2017 №5175 "Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та делегування повноважень ліквідатора" строк ліквідації продовжено до 17.12.2019 року, включно.

24.02.2016 року позивач із заявою звернулась до відповідача щодо включення її до реєстру кредиторів АТ "Банк "Фінанси та Кредит".

Листом №3-037310/4611 від 01.04.2016 ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" повідомив ОСОБА_4 про те, що останнім днем прийому заяви щодо пред'явлення вимог кредиторів до Банку від фізичних осіб, які подаються ними до Банку особисто або через належним чином уповноваженого ними представника, було 21 січня 2016 року. Після зазначеної дати вимоги кредиторів не приймаються в роботу та не вносяться до реєстру кредиторів.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що подання позивачем заяви з пропуском строку встановленого Законом №4452-VI із урахуванням її хвороби не є підставою для позбавлення її законних прав на включення її до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Правовідносини, пов'язані із відшкодуванням коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, регулюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452-VI).

Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини третьої статті 12 Закону № 4452-VI, виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону №4452-VI, фонд гарантування вкладів фізичних осіб гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Таким чином, після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку Закон № 4452-VI гарантує повернення кожному вкладнику банку суми відшкодування коштів за вкладом, у тому числі внесеного за договором банківського рахунку, відмовлено у відшкодуванні коштів за вкладом може бути лише за наявності підстав, передбачених частиною четвертою статті 26 Закону № 4452-VI.

За правилами частин першої-третьої статті 27 Закону № 4452-VI, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Крім того, у переліку вкладників зазначається сума відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

24.02.2016 року ОСОБА_4 звернулась до відповідача із заявою щодо включення її до реєстру кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на що отримала відповідь, що останнім днем прийому заяви щодо пред'явлення вимог кредиторів до Банку від фізичних осіб, які подаються ними до Банку особисто або через належним чином уповноваженого ними представника, було 21 січня 2016 року. Після зазначеної дати вимоги кредиторів не приймаються в роботу та не вносяться до реєстру кредиторів.

Щодо вказаного висновку відповідача колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною п'ятою статті 27 Закону № 4452-VI, протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частина третя статті 28 Закону № 4452-VI визначає, що Фонд не пізніше ніж за 30 днів до закінчення визначеного цим Закономстроку ліквідації банку публікує оголошення в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своєму офіційному веб-сайті про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Відповідно до частин першої - другої статті 45 Закону № 4452-VI Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет та здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

В свою чергу, із положень частини третьої статті 45 Закону № 4452-VI випливає, що відомості про ліквідацію банку повинні містити: 1) найменування та інші реквізити банку, що ліквідується; 2) дату та номер рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) дату та номер рішення виконавчої дирекції Фонду про початок процедури ліквідації банку; 4) інформацію про місце та строк прийняття вимог кредиторів.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються (ч.5 ст. 45 Закону № 4452-VI ).

Частиною першою статті 49 Закону № 4452-VI передбачено, що Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Судом встановлено, що 23.12.2015р. в засобах масової інформації, зокрема в газеті "Голос Україна" офіційно опубліковано про запровадження процедури ліквідації в ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит".

Отже, відповідно до ч.1 ст.49 Закону, протягом 30 днів з дня опублікування даного оголошені кредитори мали право заявити про свої вимоги до банку, а відтак, 23.12.2015 - день оголошення є першим днем 30-денного строку, відповідно 21.01.2016 - останній день строку прийму, вимог кредиторів.

Однак, ОСОБА_4 заяву про включення її до реєстру вимог кредиторів подала до уповноваженої особи лише 24.02.2016р., тобто із пропуском строку встановленого Законом № 4452-VI.

Разом з цим, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про поважність причин пропуску зазначеного строку позивачем, оскільки як вбачається з наявних у матеріалах справи документів, позивач з 10.01.2016 по 23.02.2016 перебувала на стаціонарному лікуванні.

Колегія суддів зазначає, що саме сукупність вищезазначених факторів призвела до того, що позивач не змогла вчасно звернутися до відповідача із заявою про включення їїдо реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит".

Таким чином, оскільки строк заявлення кредиторський вимог до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був пропущений позивачем з поважних причин, а також враховуючи те, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» включити позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Доводи апелянта стосовно того, що позивач могла скористатись своїм правом та звернутись до відповідача з кредиторською вимогою у період з 23.12.2015 до 10.01.2016, колегія суддів відхиляє, оскільки у даний період строк прийому вимог кредиторів ще не закінчився.

Щодо клопотання позивача про зупинення провадження, оскільки спір у даній справі не є публічно-правовим і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 4 цього ж Закону, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділений відповідними функціями, що визначені частиною другою статті 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зокрема це: здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом; здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку і навіть застосування до банків та їх керівників відповідно фінансових санкцій і накладення адміністративні штрафів.

Наведене свідчить про те, що функції Фонду пов'язані із здійсненням владних управлінських повноважень.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 4 КАС України суб'єктом владних повноважень є, зокрема, будь-який суб'єкт при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій, а отже Фонд є суб'єктом владних повноважень у розумінні КАС України.

В свою чергу, згідно з пунктом першим частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Отже, за своїм характером спір між уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і вкладниками банку щодо включення відповідних фізичних осіб до реєстру акцептованих вимог кредиторів, є публічно-правовим.

Так, згідно із ч. 1, 2 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нормами ст. 27 Закону № 4452-VIвстановлено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, а саме:

- уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку;

- уповноважена особа Фонду формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

- виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та лікідацію банку;

- уповноважена особа Фонду формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Отже, отримання гарантованого відшкодування за рахунок коштів Фонду, відбувається без участі банку-боржника.

Саме тому в ч. 8 ст. 36 Закону № 4452-VI зазначено, що дія Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 2343-ХІІ на банки не поширюється.

Таким чином, немає підстав вважати, що правовідносини між вкладниками та Фондом щодо формування переліку осіб, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду, складаються з участю банку. Тому ці правовідносини не стосуються безпосередньо процедури ліквідації банку. Юридичний факт неплатоспроможності банку є лише підставою для виникнення правовідносин щодо відшкодування вкладникам їх вкладів за рахунок коштів Фонду, проте процес ліквідації має окремий перебіг і не впливає на обсяг гарантованого відшкодування вкладникам.

Наведене свідчить про те, що спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду в межах гарантованого державою відшкодування за вкладами, є публічно-правовим, має особливий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами (п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону № 4452-VI), тому його не можна вважати спором у зв'язку з процесом ліквідації банку.

Частиною 2 ст. 6 Конституції України визначено, що органи судової влади здійснюють свої повноваження в установлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

З огляду на зазначені норми матеріального та процесуального права, перевірка законності дій та рішень посадової особи Фонду щодо виконання покладених на неї владних управлінських функцій у сфері реалізації публічних інтересів держави, не регулюється нормами Закону № 2343-ХІІ відповідно до прямого припису ч. 8 ст. 36 Закону № 4452-VI, який є спеціальним щодо таких правовідносин.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що Фонд є державною спеціалізованою установою, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду в цьому випадку виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб, а тому спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат, є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 813/6392/15 та у справі № 813/6392/15, а також від 13 червня 2018 року у справі № 820/12122/15.

Таким чином, висновок відповідача про закриття провадження в цій справі з підстав, передбачених п.1 ч. 1 ст. 238 КАС України, є помилковим.

З огляду на вищезазначене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що судом першої інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в акціонерному товаристві "Банк" Фінанси та кредит" Ірклієнко Ю.П. залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 05 липня 2018 року.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Боровицький О. А. Полотнянко Ю.П.