Справа № 210/5227/17(2-а/210/276/17)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2018 рокусправа № 210/5227/17(2-а/210/276/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Прокопчук Т.С.

судді: Круговий О.О. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2

на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 16 квітня 2018 року (головуючий суддя: Хлистуненко О.В) по адміністративній справі №210/5227/17(2а/210/276/17)

за адміністративним позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Головного спеціаліста Металургійного районного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області Шандри Наталі Миколаївни, 3 особа Металургійний районний відділ у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 22.11.2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача Головного спеціаліста Металургійного районного відділу у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області Шандри Н.М (далі - Головний спеціаліст Металургійного РВ у м. Кривому Розі ГУ ДМС в Дніпропетровській області Шандра Н.М), в якому просить визнати протиправним та скасувати винесене відповідачем рішення №6 від 01.11.2017 року про примусове повернення його як громадянина Узбекистану з України.

12.02.2018 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу винесено ухвалу, якою до справи №210/5227/17 (2а/210/276/17) залучено 3 особу - Металургійний районний відділ у м. Кривому Розі ГУ ДМС в Дніпропетровській області та 16.04.2018 року винесено рішення, яким позовні вимоги залишені без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити. Апеляційна скарга обґрунтована помилковістю зроблених судом першої інстанції висновків щодо відсутності підстав для визнання протиправним та скасування оскарженого рішення відповідача №6 від 01.11.2017 року про примусове повернення позивача як громадянина Узбекистану з України.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.229 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою начальника Металургійного РВ м. Кривого Рогу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області Реутовою І.Л від 01.11.2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП (порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через територію України) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. (а.с.8).

В цей же день 01.11.2017 року головним спеціалістом Металургійного РВ у м. Кривого Рогу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області Шандра Н.М прийнято рішення №6 про примусове повернення з України громадянина Узбекистану ОСОБА_1 та зобов'язано його покинути територію України у термін до 01.12.2017 року, а також заборонено в'їзд на територію України терміном на 3 роки (а.с.9).

Зазначене рішення обґрунтовано тим, що позивач 25.10.2015 року прибув до України автобусом через КПП «Гоптівка» по паспортному документу Серії НОМЕР_1, виданого 31.10.2014 року Андіжанським відділом поліції Узбекистан, терміном дії до 30.10.2024 року, близьких родичів на території України не має, орендує житло за адресою: АДРЕСА_1, має тимчасові заробітки, ніде не навчається, до міграційної служби з питання продовження встановленого Законом граничного строку перебування його в Україні як іноземця не звертався, що свідчить про відсутність правових підстав для його перебування в Україні.

Не погодившись з даним рішенням ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовними вимогами щодо визнання його протиправним та скасування.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» №3773-VI від 22.09.2011 (далі - Закон №3773-VI). п. 7 ч.1 ст. 1, ч. 3 ст. 9 якого визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, це особи, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Підпунктом 2,3 п.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 року № 150 визначено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну можуть тимчасово перебувати на її території не більше як 90 днів протягом 180 днів у разі в'їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС. На період дії візи, але не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в'їзду за візою, оформленою до 11.09.2011 року.

Частиною 1,2 ст.26 Закону №3773-VI встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства може супроводжуватися забороною щодо подальшого в'їзду в Україну строком на три роки.

Постановою пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 року №1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця, видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» визначено, що під грубим порушенням законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства слід розуміти, зокрема відсутність документів на право проживання в Україні або проживання за недійсними документами, недотримання встановленого порядку реєстрації або пересування і вибору місця проживання, працевлаштування, ухилення від виїзду після закінчення терміну перебування, а також за недотримання правил транзитного проїзду через територію України.

Судом не встановлено наявності законних підстав для перебування позивача на території України більше граничного строку, встановленого Законом №3773-VI для тимчасового в'їзду іноземців, належних доказів на спростування даних обставин відповідно до ст. 73 КАС України (в редакції з 15.12.2017 року) позивачем не надано, що свідчить про вірно зроблений судом першої інстанції висновок щодо правомірності винесеного Головним спеціалістом Металургійного РВ у м. Кривому Розі ГУ ДМС в Дніпропетровській області Шандра Н.М. рішення №6 від 01.11.2017 року про примусове повернення позивача як громадянина Узбекистану з України.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.

Оскільки судом першої інстанції винесено рішення з додержанням норм матеріального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 271, 272, 288, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 16 квітня 2018 року по адміністративній справі №210/5227/17(2а/210/276/17) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складений 10 липня 2018 року.

Головуючий суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: А.В. Шлай