Справа № 804/5866/17
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2018 рокусправа № 804/5866/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Чумак С.Ю.

судді: Чабаненко С.В. Юрко І.В.

секретар судового засідання: Федосєєва Ю.В.,

за участі представника позивача Єлізарової К.Д. та представника відповідача Єпіхіної Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2017 року у справі № 804/5866/17 (суддя Букіна Л.Є.) за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним і скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним і скасувати наказ відповідача від 07.09.2017 року № 1933 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля».

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, задовольнивши позов повністю.

В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що відповідач прийняв оскаржений наказ за відсутності підстав, передбачених пп. 78.1.3, 78.1.4 статті 78 Податкового кодексу України. Також вказав на помилковість висновків суду, що наказ про проведення перевірки не порушує прав та інтересів позивача, оскільки перевірка проведена не була і відповідно податкові зобов'язання позивачу не нараховувались.

До Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшов відзив відповідача, в якому він просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі обставини.

7 вересня 2017 року відповідачем прийнято наказ № 1933 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», згідно з яким вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства України, правильності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на прибуток та податку на додану вартість при фінансово-господарських взаємовідносинах з наступними підприємствами за відповідні періоди: з 01.11.2016 по 30.11.2016 з ТОВ «Ремпроммаш»; з 01.10.2014 по 31.10.2014 з ТОВ «НВО Трансавтоматика»; з 01.09.2014 по 30.09.2014 з ТОВ НВП «Донбасвугілля»; з 01.12.2015 по 31.12.2015 з ТОВ «Фірма «Дніпро-Контракт»; з 01.03.2014 по 31.03.2014 з ТОВ «Юженерго»; з 01.07.2014 по 31.08.2014, з 01.10.2014 по 31.12.2014 з ТОВ «Механік», з 01.07.2014 по 31.07.2014 з ТОВ «ЕРЛАЙТ»; з 01.02.2014 по 31.03.2014, з 01.07.2014 по 31.12.2014 з ТОВ «Донбудмонтаж»; з 01.07.2014 по 31.07.2014, з 01.09.2014 по 30.09.2014 з ТОВ «НВП «ЕНЕРГІЯ»; з 01.01.2014 по 31.01.2014 з ТОВ «РЕМАВТОМАТИКА»; з 01.03.2014 по 31.03.2014, з 01.01.2015 по 31.01.2015, з 01.05.2015 по 31.05.2015 з ТОВ «Донбасс-Днепрострой»; з 01.01.2014 по 28.02.2014 з ТОВ «ТК ЯМЗ»; з 01.09.2014 по 30.09.2014, з 01.12.2014 по 31.12.2014 з ТОВ «Донбаскріп»; з 01.02.2014 по 28.02.2014 з ПП «Торговий дім «КРМЗ»; з 01.09.2014 по 30.09.2014 з ТОВ «Омега-Строй-1»; з 01.05.2012 по 31.05.2012 з ТОВ «Фірма Н-Транс»; з 01.03.2014 по 31.03.2014 з ТОВ «Управління Донбасспецстрой»; з 01.12.2011 по 31.12.2011 з ТОВ «ДМК»; з 01.08.2014 по 30.09.2014 з ТОВ «УГЛЕСЕРВИС», тривалістю 15 робочих днів з 8 вересня 2017 року.

Підставою прийняття наказу зазначено пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст.75, пп. 78.1.3 і пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та доповідну записку начальника відділу податкового супроводження підприємств паливо-енергетичного комплексу та транспорту ОСОБА_1 (т. № 1 а.с. 19).

Копію вказаного наказу вручено позивачу 07.09.2017.

Не погоджуючись із наказом про проведення перевірки, позивач оскаржив його правомірність до суду.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з пп. 20.1.4. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України (далі ПК України) контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України, податковий контроль це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За приписами п. 62.1 ст. 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначений статтею 78 ПК України.

Так, пунктом 78.1 ст. 78 ПК України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

- якщо платником податків подано контролюючому органу уточнюючий розрахунок з відповідного податку за період, який перевірявся контролюючим органом (пп. 78.1.3);

- виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (пп. 78.1.4).

Колегія суддів зазначає, що в оскарженому наказі не зазначено, яка саме підстава застосована для проведення перевірки додержання позивачем вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з певним контрагентом.

Разом з тим, з доповідної записки, на яку в наказі посилається відповідач, та яку останнім надано до суду апеляційної інстанції 31 травня 2018 року, судом встановлено, що такою підставою є отримання інформації про ризик формування податкового кредиту, наявні розбіжності із завищення податкового кредиту, а також отримано податкову інформацію, що свідчить про факти відсутності законного джерела походження товару, неможливість здійснення господарської діяльності, факти невідповідності придбаного та реалізованого товару по взаємовідносинах із зазначеними в наказі контрагентами.

Проте отримання певної податкової інформації, як підстава для проведення документальної позапланової перевірки, передбачено пп. 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України, який не зазначений в оскарженому наказі.

Натомість посилання на обставини, що можуть бути підставами для проведення перевірки відповідно до пп. 78.1.3 і 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України в доповідній записці взагалі відсутні. Так, в останній не зазначено про подання позивачем певних уточнюючих розрахунків з відповідного податку (пп. 78.1.3) чи про недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих позивачем за відповідні періоди (пп. 78.1.4).

Таким чином, зміст наказу і визначені в ньому підстави для проведення документальної позапланової перевірки позивача не відповідають змісту доповідної записки, на яку в оскарженому наказі послався відповідач.

Що стосується безпосередніх підстав, зазначених в наказі про проведення перевірки, то стосовно пп. 78.1.3 пункту 78.1 статті 78 ПК України колегія суддів зазначає наступне.

Подання уточнюючого розрахунку з відповідного податку за період, який перевірявся контролюючим органом, регламентовано положеннями ст. 50 ПК України, згідно з п. 50.1 якого у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

При цьому, за приписами пункту 50.3 ст. 50 ПК України у разі якщо платник податків подає уточнюючий розрахунок до податкової декларації, поданої за період, що перевірявся, або не подає уточнюючий розрахунок протягом 20 робочих днів після дати складення довідки про проведення електронної перевірки, якою встановлено порушення податкового законодавства, відповідний контролюючий орган має право на проведення позапланової перевірки платника податків за відповідний період.

Відповідно ж до п. 78.2 статті 78 ПК України контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

На вимогу суду відповідачем 14 червня 2018 року надано реєстр уточнюючих податкових розрахунків, які подавались позивачем за період з 01.01.2011 по 30.06.2014 і стали підставою для прийняття оскарженого наказу відповідно до приписів пп. 78.1.3 пункту 78.1 статті 78 ПК України. За змістом зазначеного реєстру підставою для прийняття наказу стало подання позивачем 16 квітня 2015 року уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ПрАТ «Водафон Україна» за певні періоди.

Аналізуючи зміст пп. 78.1.3 пункту 78.1 статті 78 та п. 50.3 статті 50 ПК України у взаємозв'язку з пунктом 78.2 статті 78 ПК України, колегія суддів приходить до висновку, що подання платником податків уточнюючого розрахунку з відповідного податку по взаємовідносинах з певним контрагентом за певний період часу, який вже перевірявся, дає право податковому органу на проведення документальної позапланової перевірки такого платника лише стосовно його взаємовідносин із контрагентом, щодо якого уточнювались показники податкової звітності.

Разом з тим, у спірному наказі відповідачем вирішено перевірити контрагентів, щодо взаємовідносин з якими позивачем уточнюючі розрахунки взагалі не подавались, а періоди, зазначені в наказі, вже були предметом перевірки, за наслідками якої складений акт від 06.04.2015 «Про результати документальної планової перевірки ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 30.06.2014». (т. № 1 а.с. 22-32). Натомість відносини позивача з ПрАТ «Водафон Україна», щодо якого й уточнювались показники податкової звітності, за оскарженим наказом перевірці не підлягають.

Таким чином, оскільки період з 01.01.2011 по 30.06.2014 вже був предметом перевірки, а уточнюючі розрахунки стосовно контрагентів, зазначених в наказі, позивачем не подавались, то у податкового органу були відсутні підстави для проведення в цій частині документальної позапланової перевірки.

При цьому помилковими є посилання суду першої інстанції на вибірковість перевірки позивача за період з 01.01.2011 по 30.06.2014, про що зазначено в акті від 06.04.2015, оскільки відповідачем проводилась документальна планова виїзна перевірка додержання позивачем податкового законодавства в цілому за весь зазначений період без визначення конкретних контрагентів, а тому вибірковість такої перевірки відносно певних документів чи господарських операцій є лише методом проведення перевірки і не може давати податковому органу право на повторне проведення документальної перевірки періоду, який вже перевірявся.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що уточнюючі розрахунки від 16.04.2015 по взаємовідносинах з ПрАТ «Водафон Україна» (колишнє ПАТ «МТС Україна») позивачем подавались за процедурою податкового компромісу в порядку, визначеному підрозділом 9-2 «Особливості уточнення податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість під час застосування податкового компромісу» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, і 22.04.2015 податковим органом прийнято рішення № 10710/28-01-48-01-13 про відсутність необхідності проведення документальної позапланової перевірки в межах досягнення процедури податкового компромісу по 27 уточнюючих розрахунках з ПДВ, поданих позивачем за період з 01.06.2011 по 28.04.2014. (т. № 1 а.с. 20).

Що стосується контрагентів позивача, відносини з якими підлягають перевірці за періоди після 30.06.2014, то підстави для проведення документальної позапланової перевірки, передбачені пп. 78.1.3 пункту 78.1 статті 78 ПК України, відсутні у зв'язку з тим, що ці періоди податковим органом на час прийняття оскарженого наказу ще не перевірялись.

Наведене свідчить про відсутність підстав для проведення перевірки відповідно до пп. 78.1.3 п. 78.1 статті 78 ПК України.

Щодо зазначення відповідачем в оскарженому наказі підставою для проведення перевірки пп. 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України колегія суддів зазначає таке.

Як вже вказувалось вище, в доповідній записці, на підставі якої прийнято рішення про призначення перевірки, не зазначено про виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих позивачем.

Крім того, відповідно до п. 73.3 ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує, перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати, печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків, зокрема, в разі, якщо за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Відповідачем не надано до суду першої інстанції доказів направлення на адресу позивача запитів про подання інформації, у зв'язку з чим судом зроблений висновок про відсутність підстав для проведення перевірки відповідно до пп. 78.1.4 п. 78.1 статті 78 ПК України.

В суд апеляційної інстанції відповідачем надано копії запитів про надання інформації та її документального підтвердження щодо взаємовідносин позивача із зазначеними в наказі про проведення перевірки суб'єктами господарювання від 10.03.2016 № 5022/7/28-01-48-16, від 06.06.2016 № 11291/10/28-01-48-01, від 06.07.2016 № 13087/28-01-48-01, від 28.07.2016 № 14975/7/28-01-48-16 та № 14977/7/28-01-48-16, від 01.03.2017 № 12261/10/28-10-46-13-08, від 20.04.2017 № 22150/10/28-10-46-13-08 від 23.06.2017 № 34558/10/28-10-46-13-08, а також копії рекомендованих повідомлень про отримання цих запитів позивачем.

Разом з тим, у цих повідомленнях не зазначено дату подання листа до поштового відділення, а також який саме документ чи лист надсилався.

Позивачем надано суду в паперовому виді електронну картотеку вхідної кореспонденції, в якій за вказаними у рекомендованих повідомленнях датами отримання уповноваженою особою позивача інформаційних запитів податкового органу значаться інші документи, одержані від цього податкового органу.

На вимогу суду апеляційної інстанції відповідачем оригіналів рекомендованих повідомлень, а також фіскальних чеків про відправлення цієї кореспонденції не надано.

З огляду на зазначені обставини, з урахуванням вимог пункту 42.2 статті 42 ПК України колегія суддів прийшла до висновку про відсутність доказів щодо направлення і вручення позивачу наданих в суд апеляційної інстанції інформаційних запитів, що свідчить про відсутність у податкового органу підстав для проведення перевірки відповідно до пп. 78.1.4 п. 78.1 статті 78 ПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у відповідача були відсутні підстави, передбачені пп. 78.1.3 і 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, для прийняття спірного наказу та призначення документальної позапланової перевірки, у зв'язку з чим цей наказ є протиправним і підлягає скасуванню.

При цьому колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що наказ про призначення перевірки не порушує прав та інтересів платника податків, оскільки, як правильно в позові зазначив позивач, видання керівником податкового органу такого наказу безпосередньо призводить до виникнення певних обов'язків у платника податків, щодо якого цей наказ прийнято.

Крім того, право на судовий захист пов'язане із самою протиправністю оскарженого рішення і не ставиться в залежність від наслідків його реалізації.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 17.01.2018 у справі № 1570/7146/12.

За таких обставин, враховуючи наведені норми законів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та порушив норми процесуального права, його висновки суперечать обставинам справи, що призвело до неправильного її вирішення, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

В повному обсязі текст постанови складений 19 червня 2018.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2017 року у справі № 804/5866/17 скасувати і позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 07.09.2017 № 1933 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля».

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» сплачений за подання позову та апеляційної скарги судовий збір у розмірі 4 (чотири) тисячі гривень за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: І.В. Юрко