Справа № 808/789/18
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року (о 17 год. 00 хв.)

Справа № 808/789/18

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенергохім»

до Вознесенівського управління Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними дій

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техенергохім» (далі – ТОВ «Техенергохім», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Вознесенівського управління Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - Вознесенівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідач), в якому просить визнати протиправним зарахування коштів, сплачених позивачем платіжними дорученнями №2016 та №2817, в рахунок погашення податкового боргу, скасованого судовим рішення у справі №808/3860/16.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає, що станом на 19.11.2016 у позивача обліковувався податковий борг в розмірі 476,1 тис.грн., який виник в результаті невиконання податківцями судового рішення в справі №808/2973/15. Вказує, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду у справі №808/3860/16 від 01.06.2017, яка набрала законної сили 04.08.2017, скасовано суму податкового боргу ТОВ «Техенергохім» у розмірі 476 112,09 грн. Пояснює, що 17.08.2017 платіжним дорученням №2016 позивач сплатив податок на прибуток підприємств за 2 квартал 2017 року в сумі 820 950,00 грн., а 16.11.2017 платіжним дорученням №2817 сплатив податок на прибуток підприємств за 3 квартал 2017 року в сумі 293 773,00 грн. Однак, 27.02.2018 підприємством отримано лист Вознесенівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області, яким повідомлялось про зарахування коштів, сплачених платіжними дорученнями №2016 та №2817, в рахунок погашення податкового боргу, а також погашення пені за період з 21.05.2017 по 18.08.2017. Вважає, що станом на 17.08.2017 та 16.11.2017 податкового боргу не існувало, оскільки його скасовано рішенням суду, у зв’язку із чим відбулось протиправне зарахування коштів, сплачених платіжними дорученнями №2016 та №2817, в рахунок погашення «податкового боргу» скасованого рішенням суду у справі №808/3860/16.

Ухвалою судді від 03.04.2018 призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 26 квітня 2018 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

26.04.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (№13418), у якому пояснює, що Запорізькою ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області подано заяву про роз’яснення порядку виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду №808/3860/16, якою позов ТОВ «Техенергохім» до Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області про скасування податкового боргу задоволено, скасовано суму податкового боргу у розмірі 476 113,09 грн., визначену у податковій вимозі від 23.11.2016 №4662-17, прийняту Запорізькою ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, скасовано податкову вимогу від 23.11.2016 №4662-17, прийняту Запорізькою ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області. Вказує, що судами І та ІІ інстанції відмовлено у задоволенні заяви про роз’яснення судового рішення, у зв’язку із чим подано касаційну скаргу. Підсумовуючи викладене, вважає безпідставними та передчасними вимоги позивача, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

26.04.2018 підготовче засідання відкладене на 23 травня 2018 року.

Відповідно до ухвали суду від 23.05.2018 витребувано у ГУ ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166) данні інтегрованих карток за 2015 -2017 роки ТОВ «Техенергохім», підготовче засідання по справі відкладене, наступне підготовче засідання призначено на 01 червня 2018 року.

Ухвалою суду від 01.06.2018 закрите підготовче провадження у справі та призначене судове засідання у той самий день.

Представники позивача звернулись до суду із заявою (вх. № 16907 від 01.06.2018) про розгляд справи у письмовому провадженні.

Представник відповідача також надав суду заяву (вх. № 16911 від 01.06.2018) про розгляд справи у письмовому провадженні. Проти позову заперечує в повному обсязі.

Відповідно до частини третьої статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

ТОВ «Техенергохім» (ідентифікаційний код 22161169) зареєстроване як юридична особа 02.08.2007 та знаходиться за адресою:69065, м.Запоріжжя, вул.Цимлянська, буд.29 (а.с.18).

16.03.2015 Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Запоріжжя була винесена податкова вимога форми «Ю» №345-23 на загальну суму 232457,00грн.

Підставою для винесення вказаної податкової вимоги була несплата ТОВ «Техенергохім» у встановлені строки зобов’язань по авансовим внескам з податку на прибуток приватних підприємств та з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 232 457,00 грн., згідно поданих податкових декларацій за 2013 та 2014 рік.

Не погодившись із вказаною податковою вимогою, позивач оскаржив її до суду.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06.07.2015 по справі №808/2973/15 адміністративний позов ТОВ «Техенергохім» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкової вимоги від 16.03.2015 №345-23 задоволено в повному обсязі. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу №345-23 від 16.03.2015 на загальну суму 232 457,00 грн., в тому числі авансовий внесок з податку на прибуток за лютий 2015 року в сумі 37 278,00 грн., та податок на прибуток за 2014 рік в сумі 195 179,00 грн. Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про опис майна у податкову заставу від 16.03.2015 №41.

Зокрема, судом було встановлено, що позивачем було надано до ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» платіжні доручення від 04.02.2015 №323 та від 11.03.2015 №417 на перерахування коштів, що підтверджується відповідною відміткою на зазначених платіжних дорученнях, проте останні залишились без виконання з вини банку. А отже платник податку звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Суд прийшов до висновку, що у позивача відсутній податковий борг, а тому, підстави для надсилання податкової вимоги та, як наслідок, прийняття рішення про опис майна у податкову заставу, у контролюючого органу були відсутні.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2015 по справі №808/2973/15 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06.07.2015 залишено без задоволення, а постанову суду від 06.07.2015 без змін.

Надалі, за результатами здійснення фінансово-господарської діяльності позивачем надано до позивача податкову декларацію з податку на прибуток підприємства № від 09.11.2016 із зазначенням податкового зобов’язання у сумі 563271 грн. із терміном сплати до 19.11.2016 (а.с.116-118).

Платіжним дорученням від 17.11.2016 №2390 позивачем сплачено 563271 грн. податкових зобов’язань з податку на прибуток підприємства за податковою декларацією № від 09.11.2016 (а.с.7).

23.11.2016 відповідачем сформовано та направлено на адресу позивача податкову вимогу №4662-17, в якій повідомлено, що станом на 22.11.2016 сума податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенергохім» за узгодженими грошовими зобов’язаннями становить 476112,09 грн.

Зазначені обставини встановлені постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.06.2017 по справі №808/3860/16 за позовом ТОВ «Техенергохім» до Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкового боргу.

Цією постановою скасовано суму податкового боргу ТОВ «Техенергохім» у розмірі 476 112 (чотириста сімдесят шість тисяч сто дванадцять) грн. 09 коп., визначену у податковій вимозі від 23.11.2016 №4662-17, прийнятої Запорізькою об’єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС (відділення у Дніпровському районі м. Запоріжжя), а також скасовано податкову вимогу від 23.11.2016 №4662-17 на загальну суму 476 112 (чотириста сімдесят шість тисяч сто дванадцять) грн. 09 коп., прийняту Запорізькою об’єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС (відділення у Дніпровському районі м. Запоріжжя).

Постанова набрала законної сили 04.08.2017, про що свідчить відповідна відмітка на її копії яка міститься в матеріалах справи (арк. 42-48) та не заперечується відповідачем.

Суд зазначає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 78 КАС України).

У подальшому, 17.08.2017 платіжним дорученням №2016 позивач сплатив податок на прибуток підприємств за 2 квартал 2017 року в сумі 820 950,00 грн., а 16.11.2017 платіжним дорученням №2817 сплатив податок на прибуток підприємств за 3 квартал 2017 року в сумі 293 773,00 грн.

Листом від 20.02.2018 №4459/10/08-01-50-03 Вознесенівське управління ГУ ДФС у Запорізькій області на лист позивача від 10.01.2018 повідомило, що кошти за платіжним дорученням №2016 від 17.08.2017 на суму 820 950,00 грн. та №2817 від 16.11.2017 на суму 293 773,00 грн. зарахованого відповідно до вимог п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України в рахунок погашення податкового боргу за податковими деклараціями № від 09.02.2017, № від 05.05.2017, № від 03.08.2018 та погашено пені за період з 21.05.2017 по 18.08.2017.

Вважаючи дії відповідача щодо зарахування коштів, сплачених позивачем платіжними дорученнями №2016 та №2817, в рахунок погашення податкового боргу, скасованого судовим рішення у справі №808/3860/16 протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов’язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим кодексом України закріплено, що податковим обов'язком платника податку визнається його обов'язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, і такий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На виконання наведених вище положень, позивачем до податкового органу подавалися відповідні податкові декларації, в яких самостійно визначалися суми податків, зборів та інших обов'язкових платежів, в тому числі з податку на прибуток приватного підприємства.

Відповідно до Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за №1562/20300 з наступними змінами та доповненнями (далі по тексту - Порядок №1588) стосовно кожного платника податків, взятого на облік у контролюючому органі згідно з цим Порядком, формується облікова справа. Ведення облікових справ платників податків здійснюється із дотриманням правил діловодства.

Відповідно до пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Норма, яка міститься у пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України є імперативною, містить категоричну заборону погашення грошових зобов’язань до погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

Організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) визначає Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, який затверджений наказ Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за № 751/28881 (далі по тексту - Порядок №422).

З метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку №422, органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення. Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій. В ІКП на дату проведення кожної облікової операції підбиваються підсумки за всіма її графами. Облікові показники, які відображаються у ІКП, залежать від форми обліку згідно із переліком форм інтегрованих карток для обліку податків, зборів та єдиного внеску, що відкриваються для юридичних та фізичних осіб (далі - Перелік форм ІКП). Органу ДФС, в якому перебуває платник за основним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації, а за неосновним місцем обліку - в режимі перегляду. Органу ДФС, в якому перебуває платник за неосновним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за неосновним місцем обліку, для внесення відповідної інформації.

З огляду на викладене, для повного та всебічного з’ясування обставин по даній справі, обов'язковому дослідженню підлягають: інтегровані картки платника податків - позивача, складені станом на дату його звернення до суду з позовом у цій справі; з перевіркою наявності або відсутності обліковано в картках особових рахунків, що ведуться підрозділом адміністрування облікових показників та звітності органу державної податкової служби, податкового боргу позивача, як платника податків, зборів (обов’язкових платежів), скасованого судовим рішення у справі №808/3860/16.

Податковим кодексом встановлено, що виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Проте, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе сам платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

В разі не сплати платником податків узгодженого грошового зобов’язання у встановлений Податковим кодексом строк (в даному спірному випадку – самостійно задекларованого), таке грошове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності і з нарахуванням пені) згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визнається податковим боргом.

Як встановлено судом за матеріалами справи, у ТОВ «Техенергохім» згідно із карткою особового рахунку позивача станом на 31.05.2018 рахувалася заборгованість: по податку на прибуток приватних підприємств у сумі 428 759,39 грн., у тому числі залишок несплаченої пені 27 605,76 грн.

При детальному дослідженні інтегрованої картки позивача з податку на прибуток за 2017 рік судом встановлено, що станом на 31.07.2017 за позивачем обліковувався податковий борг з податку на прибуток у розмірі 476 112,09 грн. та у подальшому відповідачем не був скасований, у зв’язку із набранням судовим рішенням по справі №808/3860/16.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що податковий борг, який був предметом розгляду по справі №808/3860/16 у розмірі задоволеної позовних вимог про скасування суми податкового боргу у розмірі 476 112,09 грн., не був вилучений, а у подальшому погашався поточними коштами платника податків ТОВ «Техенергохім» згідно із хронологічної черговості його виникнення у відповідності до норм п. 87.9 ст.87 Податкового кодексу України, що також підтверджується листом Вознесенівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області від 20.02.2018 №4459/10/08-01-50-03.

Стаття 129-1 Конституції України передбачає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Сам факт прийняття Запорізьким окружним адміністративним судом у справі №808/3860/16 постанови від 01.06.2017 може свідчити про обов’язок податкового органу внести до картки особового рахунку позивача зміни по зменшенню податкового боргу позивача з податку прибуток приватного підприємства на суму 476 112,09 грн.

Слід зазначити, що відповідно до підпункту 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними,якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Таким чином, після набрання 04.08.2017 законної сили судовим рішення по справі №808/3860/16 про скасування податкового боргу, відповідач зобов’язаний був на виконання судового рішення самостійно відкоригувати дані в інтегрованій картці позивача, що останнім здійснено не було.

При цьому, судом встановлено також, що кошти за платіжним дорученням №2016 від 17.08.2017 на суму 820 950,00 грн. та №2817 від 16.11.2017 на суму 293 773,00 грн. зарахованого в рахунок погашення податкового боргу за податковими деклараціями № від 09.02.2017, № від 05.05.2017, № від 03.08.2018 та погашено пені за період з 21.05.2017 по 18.08.2017, тобто в рахунок погашення податкового боргу, скасованого судовим рішення у справі №808/3860/16.

Ураховуючи вищевикладене позовні в частині визнання дій відповідача щодо визнання протиправним зарахування коштів, сплачених позивачем платіжними дорученнями №2016 та №2817, в рахунок погашення податкового боргу, скасованого судовим рішення у справі №808/3860/16 підлягають задоволенню.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності..

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб’єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про визначення порядку і способу виконання судового рішення шляхом сторнування здійснення зарахування і спрямування коштів, сплачених платіжними дорученнями №2016 та №2817, за вказаним в платіжних документах призначенням суд вказує наступне.

У даній справі, встановивши під час розгляду справи, що відповідач порушив норми права, адміністративний суд визнав такі дії Вознесенівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області протиправними.

За приписами частини першої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду..

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що суд може змінити спосіб і порядок виконання рішення лише у виняткових випадках: за наявності обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим та за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Суд зауважує, що по суті визнання судом протиправними дій суб’єкта владних повноважень не вимагає від останнього вчинення певних активних дій з метою виконання рішення суду, оскільки з позовними вимогами щодо зобов’язання вчинити певні дії позивач у даному випадку не звертався.

У зв’язку із викладеним суд не знаходить також підстав для визначення строку виконання судового рішення – місячний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Частиною першою статті 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, вказаною статтею встановлено право, а не обов'язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.

Проаналізувавши обставини справи, суд не вбачає достатніх підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по вказаній адміністративній справі, оскільки судове рішення є обов'язковим до виконання, у тому числі, в примусовому порядку, а за невиконання рішення суду передбачена відповідальність.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина перша статті 143 КАС України).

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв’язку із задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача 100% документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору у сумі 1 762,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області, оскільки Вознесенівське управління є відокремленим підрозділом Головного управління ДФС у Запорізькій області та не є юридичною особою.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд –

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенергохім» (місцезнаходження: 69034, м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, буд. 29) до Вознесенівського управління Головного управління ДФС у Запорізькій області (місцезнаходження: 69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 14) про визнання протиправними дій задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Вознесенівського управління Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо зарахування коштів, сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю «Техенергохім» платіжними дорученнями №2016 та №2817, в рахунок погашення податкового боргу, скасованого судовим рішення у справі №808/3860/16.

В іншій частині вимог відмовити

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенергохім» суму судового збору в розмірі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (місцезнаходження: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак