Справа № 428/7342/18
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/7342/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (місце проживання: Україна, АДРЕСА_1) звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 (місцезнаходження: Україна, Луганська область, місто Лисичанськ, вулиця Штейгерська, будинок 8) про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, в якій просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 096017 від 13 червня 2018 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постановою інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 серії ВР № 096017 від 13.06.2018 року у справі про адміністративне правопорушення, його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до постанови, він 13.06.2018 року о 11-20 год. в м. Сєвєродонецьку по проспекту Гвардійському біля Площі Перемоги, керував транспортним засобом марки Opel Vectra, номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив п.п. 15.9 Правил дорожнього руху України. Позивач вважає, що постанова не відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, а також посадова особа, яка винесла зазначену постанову, при розгляді справи допустила істотні порушення прав позивача. Тому вказану постанову він просить скасувати.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та додатково пояснив, що на відеозаписі, який надано інспектором, дійсно зображений саме його автомобіль саме в тому місці, де він його зупинив, тобто приблизно на відстані 1 метру від пішохідного переходу. Він вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати п. 15.10 «в» ПДР, крім того він зупинився не на проїжджій частині, а тому міг зупинитися на відстані 1 метр від пішохідного переходу.

Відповідач в судове засідання не зявився, проте надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що оскаржувана постанова складена у відповідності до вимог діючого законодавства України, підстав для її скасування немає. У письмовому відзиві також просив розглянути справу без його участі.

Дослідивши письмові матеріали справи та електронні докази, вислухавши пояснення позивача, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

13 червня 2018 року інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 в м. Сєвєродонецьку по проспекту Гвардійському на площі Перемоги, було винесено постанову серії ВР № 096017 у справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 255 грн. 00 коп. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що ОСОБА_3 13.06.2018 року о 11-20 год. в м. Сєвєродонецьку по проспекту Гвардійському біля Площі Перемоги, керуючи транспортним засобом марки Opel Vectra, номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив п.п. 15.9 «г» Правил дорожнього руху України.

Суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, згідно тексту вищевказаної постанови, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст. 222, ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП, а також відповідає змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (зокрема, змісту п. 4 вказаної Інструкції).

Згідно із ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до підпункту «г» пункту 15.9 Правил дорожнього руху зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно Правил дорожнього руху пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35.1 - 5.37.2, дорожньою розміткою 1.14.1 - 1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч.

Згідно із ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 90 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд зауважує, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, обєктивно підтверджується відеозаписом правопорушення, який надано до суду відповідачем. З відеозапису вбачається, що позивач дійсно здійснив зупинку автомобілю на відстані, яка є явно меншою 10 метрів від пішохідного переходу, а саме майже впритул до пішохідного переходу на площі Перемоги по проспекту Гвардійському в місті Сєвєродонецьку. Вказаний відеозапис є чітким, відображає час його здійснення та час вчинення правопорушення, не містить будь-яких суттєвих аудіо чи візуальних перешкод. Найбільш повно факт вчинення позивачем правопорушення відображено на фрагментах відеозапису з позначкою часу 11-14-20, де інспектор наближається до автомобілю позивача, а також 11-28-00, де позивач на своєму автомобілі відїжджає від місця вчинення правопорушення.

Крім того, в судовому засіданні позивач визнав, що на відеозапису зображений саме його автомобіль, яким керував саме він та саме в тому місці, де його було притягнуто до відповідальності. Позивач визнав, що автомобіль дійсно був зупинений на відстані близько 1 (одного) метру від пішохідного переходу.

За таких обставин, відповідачем доведено, що у діях позивача 13.06.2018 року був наявний склад адміністративного правопорушення.

Посилання позивача на те, що йому не було розяснено його права є необґрунтованими, адже інспектор розяснив позивачу всі його права на зрозумілій для нього російській мові, що підтверджується відеозаписом. Інспектором було обґрунтовано розглянуто справу на місці вчинення парвопорушення, адже всебічний та обєктивний розгляд справи про адміністративне правопорушення було можливо здійснити на місці зупинки транспортного засобу. Якщо позивач бажав скористатися своїм правом на правову допомогу, то він мав право самостійно та невідкладно забезпечити явку фахівця в галузі права або іншого представника на місце вчинення правопорушення.

На думку суду, позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження своєї версії про те, що місце його зупинки знаходилося на спеціально відведеному для цього місці. Місце зупинки транспортного засобу під керуванням позивача не було ніяким чином відділено від проїжджої частини або пішохідного переходу, тобто становило собою продовження проїжджої частини. Доказів наявності будь-яких знаків, що дозволяють зупинку всіх транспортних засобів на цьому місці впритул до пішохідного переходу, до суду надано не було.

Пункт 15.10 «в» ПДР України застосуванню до спірних правовідносин не підлягає, адже вказане положення Правил стосується стоянки на тротуарах або на краю тротуарів та не стосується зупинки біля пішохідних переходів.

Посилання позивача на недотримання відповідачем вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП є повністю необґрунтованими, адже із змісту вказаної норми закону вбачається, що вона не застосовується у випадках накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Вказівка позивача на те, що в оскаржуваній постанові немає відомостей про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, є неспроможними, адже така вказівка є необхідною виключно у випадках винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі (ч. 4 ст. 283 КУпАП).

Суд звертає увагу, що в оскаржуваній постанові, яка стосується сфери забезпечення безпеки дорожнього руху, всупереч вимогам ч. 3 ст. 283 КУпАП не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, хоча в судовому засіданні судом було зясовано, що відеозапис правопорушення було зроблено за допомогою пристрою, що розташований на одязі поліцейського.

Разом з тим, відсутність у оскаржуваній постанові вказівки на технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, жодним чином не вплинуло на дотримання прав позивача та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення. На думку суду, законна, обґрунтована та справедлива постанова у справі про адміністративне правопорушення не може бути скасована внаслідок одних лише формальних недоліків, які жодним чином не вплинули на факт вчиненого правопорушення та не призвели до порушення прав позивача.

З цих же підстав суд вважає неспроможними посилання позивача на те, що певні записи у постанові виконані не друкованими літерами. На думку суду, текст постанови складено чітко та розбірливо, у постанові повно та зрозуміло відображено обставини вчинення правопорушення.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладені обставини щодо наявності складу адміністративного правопорушення в діях позивача, суд вважає за необхідне залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України суд враховує, що позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, в той час як інших судових витрат, які підлягають розподілу, у справі не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 241-246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення, а постанову інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 096017 від 13.06.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП залишити без змін.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017 року) рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Б. Баронін