Справа № 804/2982/18
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2018 року Справа № 804/2982/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
за участі секретаря судового засіданняЛісна А.М.
представників позивача представників відповідача Савенко О.О., Єпіфанової Ю.О. Дроздюк А.В., Моргун Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Плюс" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу,-
23 квітня 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Оптімус Плюс» звернулося до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому, з урахуванням уточнень до позову від 16.05.2018 року, просить:
визнати протиправним та скасувати Наказ від 30 березня 2018 року № 595 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Оптімус Плюс» Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби;
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 11 квітня 2018 року товариством з обмеженою відповідальністю «Оптімус Плюс» отримано копію Наказу від 30 березня 2018 року № 595 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Оптімус Плюс» Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та повідомлення від 02 квітня 2018 року №21/28-10-46-09 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки на підставі наказу № 595 від 30.03.2018 р.
Позивач вважає, що Наказ від 30 березня 2018 року № 595 є протиправним з огляду на те, що нормою підпункту 78.1.1. пункту 78.1. статті 78 Податкового кодексу України, яка визначена формальною підставою для призначення перевірки, встановлено здійснення документальної позапланової перевірки у разі якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Однак позивач стверджує, що на запити відповідача від 31.08.2017 року та 01.11.2017 року товариством було надано змістовну відповідь з наданням запитуваних копій документів. Таким чином, на момент прийняття оскаржуваного Наказу не існує факту ненадання пояснень та документальних підтверджень на письмовий запит відповідача, відповідно підстави для призначення позапланової невиїзної документальної перевірки відсутні.
Також в обґрунтування позову позивач зазначив, що право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Лише вручення платнику податків зазначених документів саме до початку проведення перевірки дозволяє платнику податків скористатися можливістю письмово звернутися до контролюючого органу щодо проведення замість документальної невиїзної перевірки документальної виїзної перевірки, як це передбачають вимоги п.79.5 ст.79 ПКУ.
Особливості регулювання проведення документальної невиїзної перевірки встановлені статтею 79 ПКУ не виключають необхідності дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок.
З огляду на це змістовна відповідь на запит була надана у вересні 2017 року, відповідь на доповнення до листа була надана у листопаді 2017 року, а тому призначення перевірки 30 березня 2018 року, тобто фактично через чотири місяці, явно виходить за рамки розумних строків.
Ухвалою суду від 27 квітня 2018 року відкрито провадження у справі.
22 травня 2018 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
У відзиві представник відповідача зазначив, що вимоги позивача не підлягають задоволенню оскільки згідно з пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності, зокрема, такої підстави, як отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня наступного за днем отримання запиту.
Таким чином, органи Державної фіскальної служби мали обґрунтовані підстави для призначення документальної позапланової перевірки. Зважаючи на це, на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1. пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу ДУ ОВП ДФС прийнято рішення щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства стосовно повноти, своєчасності утримання та сплати до бюджету податку на доходи нерезидентів із джерелом їх походження з України за 2014 - 2015 р.р.
В судовому засіданні представником позивача було надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що у відзиві на позов відповідач зазначає про направлення товариству оскаржуваного Наказу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та отримання ТОВ «Оптімус Плюс» 11 квітня 2018 року, тобто в останній день проведення перевірки.
За правилами пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам органу державної податкової служби право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Таким чином, виходячи зі змісту вищевикладених норм, лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.
Таке правозастосування відповідає висновку Верховного Суду України, викладеному, зокрема, в постанові від 27.01.2015 (справа № 21-425а14) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Будгарантінвест-55» до Державної податкової інспекції у м. Южному Одеської області про визнання незаконним наказу про проведення документальної невиїзної позапланової перевірки та визнання протиправними дій, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України. Вказана постанова містить правовий висновок, згідно якого з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.
Щодо посилання відповідача на попереднє призначення позапланової виїзної документальної перевірки з цих самих підстав, зазначено, що товариство не визначає у позовній заяві підставою для визнання протиправним та скасування Наказу № 595 від 30 березня 2018 року необґрунтованість призначення саме невиїзної перевірки. Тому наведені відповідачем обставини та документи на їх підтвердження не мають відношення до предмету позову та відповідно предмету доказування. Відсутність директора за місцезнаходженням товариства у зазначений відповідачем час не спростовує жодну з обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги ТОВ «Оптімус Плюс».
14 червня 2018 року представником відповідача надіслано на адресу суду заперечення, в яких зазначено, що у отриманій відповіді на відзив позивачем не заперечується факт отримання оскаржуваного наказу №595 і не ставиться під сумнів необгрунтованість призначення саме невиїзної перевірки, відповідно позивачем не ставиться під сумнів обґрунтованість оскаржуваного наказу №595. При цьому, позивачем невірно зазначено обставини направлення оскаржуваного наказу. У відповіді на відзив зазначається, що він надісланий та отриманий підприємством 11.04.2018 року, тоді як насправді відправлення наказу №595 відбулось 02.04.2018 року, а 11.04.2018 року наказ отримано підприємством.
Пунктом 79.1. ст. 79 ПК України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.
За правилами п. 79.2. ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Водночас зазначена норма Податкового законодавства, яка наводиться позивачем, не містить вказівки про необхідність умови вручення платнику податків копії наказу виключно завчасно, тобто до початку проведення оскаржуваної перевірки. В ній міститься посилання на порядок, визначений статтею 42 цього Кодексу, де зазначається, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному, уповноваженому представнику. Вказана норма і була дотримана посадовими особами відповідача при відправленні копії наказу №595, що підтверджується наданими до справи доказами, тим більше, що позивач не заперечує факт отримання копії наказу.
Крім цього, відповідно до нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, зокрема п.1 розділу ІІ нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку, без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку, місцевої - Д+ 2, де:
Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання;
2 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.
При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в п. 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.
Посилання позивача у відповіді на відзив на правовий висновок Верховного суду України по справі №21-425а14 відповідач вважає недоречним, оскільки на момент винесення зазначеного судового рішення існували інші правовідносини, які регулювались іншими за змістом нормами права - так на момент винесення зазначеного рішення норма п. 79.2 ст. 79 ПК України діяла в наступній редакції: Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Законом України №1797-VIII від 21.12.2016 року вона була змінена і існує в наступній редакції: Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Документальна позапланова невиїзна перевірка проводилась відповідно до норм останньої редакції ПК України.
Крім цього, відсутність директора за місцезнаходженням позивача у зазначений відповідачем час позивач не заперечує, як і той факт, що директору було запропоновано з'явитись до ДУ ОВПП для надання документів для проведення перевірки позивача та встановлення фактичного місцезнаходження підприємства. Таким чином, позивача було неодноразово повідомлено про проведення перевірки.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Відповідно пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового Кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові: виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності, зокрема, такої підстави, як отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня наступного за днем отримання запиту.
довідка, яка підтверджує, що "Brookbar Investments Limited" є резидентом Республіки Кіпр.
платіжне доручення № 042842 від 30.04.2015 р.;
платіжне доручення № 042843 від 30.04.2015 р.;
платіжне доручення № 2612 від 28.05.2015 р.;
платіжне доручення № 2613 від 28.05.2015 р.;
платіжне доручення № 2683 від 22.06.2015 р.;
платіжне доручення № 2684 від 22.06.2015 р.;
платіжне доручення № 2782 від 29.07.2015 р.;
платіжне доручення № 2816 від 01.09.2015 р.;
платіжне доручення № 2845 від 18.09.2015 р.;
платіжне доручення №2938 від 02.11.2015 р.
Однак, договір позики від 10.09.2014 року № BR/OPT/PL - 9/2014 між ТОВ «Оптімус Плюс» та «Brookbar Investments Limited» (зі змінами) не містить розміру відсотків за використання позики, у зв'язку з тим, що копія договору містить обрив сторінок 2-3. Позивача повідомлено, що договір позики від 10.09.2014 р. № BR/OPT/PL - 9/2014 зареєстрований Національним банком України у відповідності з вимогами Положення про порядок отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів і надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентами, затвердженого постановою Правління НБУ від 17.06.2004 №270, у реєстраційних документах у якості кредитора зазначена компанія Brookbar Investments Limited.
08.11.2012 р. між Урядом України та Урядом Республіки Кіпр укладена Конвенція про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи (дата ратифікації 04.07.2013 р., дата набуття чинності 07.08.2013 р., відносно податків, утриманих у джерела виплати згідно ст. 26 Конвенції, чинна з 01.01.2014 р.).
ТОВ «Оптімус Плюс» відповідно до наведених вимог чинного законодавства отримано відповідні Довідки від компанії "Brookbar Investments Limited" щодо її статусу резидента Республіки Кіпр.
Крім того, для застосування пониженої ставки податку чинним законодавством встановлено та ТОВ «Оптімус Плюс» дотримано обов'язкових вимог:
- наявність міжнародного договору між Урядом України та Урядом Республіки Кіпр;
- наявність відповідних Довідок щодо статусу компанії "Brookbar Investments Limited" як резидента Республіки Кіпр.
Також зазначено, що п. 2 статті 11 вищезазначеного міжнародного договору встановлено, що такі проценти можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо особа - фактичний власник процентів є резидентом іншої Договірної Держави податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 2 відсотків від загальної суми процентів.
Володіння контролюючим органом інформацією щодо джерела коштів, що використані компанією "Brookbar Investments Limited" для надання позики ТОВ «Оптімус Плюс», а саме фінансування за кредитним договором від 08.09.2014 р. з компанією «Brimmilton Limited» не є підставою для здійснення висновків стосовно того, що компанія "Brookbar Investments Limited" не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем доходу у вигляді процентів, отриманих із джерел в Україні.
Таким чином, позивачем відмовлено податковому органу у наданні затребуваних документів.
Підпунктом 16.1.5 пункту 16.1 статті 16 ПК України встановлено обов'язок платника податків подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання. Крім цього, підпунктом 20.1.2. пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлене право контролюючого органу отримувати безоплатно від платників податків у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів.
Відповідно до п. 73.3 ст.73 ПК України органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження. Зазначене положення також закріплені п. 9 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкові служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1245.
За змістом положень п. 73.3 ст. 73 ПК України письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин зокрема, якщо за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Наявність підстав у податкового органу для призначення документальної позапланової перевірки товариства на підставі пп.78.1.1, пп. 78.1.4 п.78.1 cт. 78 ПК України виникає, якщо листи про надання інформації та її документального підтвердження містять обґрунтовані підстави для їх надіслання, з посиланням на зазначені порушення, допущені позивачем із зазначенням інформації, яка це підтверджує, що відповідає приписам п.73.3 ст.73 ПК України та п.12 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженою постановою КМУ № 1245 від 27.12.2010 р.
Відповідно до пп. 75.1.2, п. 75.1, ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Підпунктом 78.1.1. п. 78.1. ст. 78 ПК України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Виходячи з вищенаведеного та на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75. підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України відповідачем прийнято рішення щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства стосовно повноти, своєчасності утримання та сплати до бюджету податку на доходи нерезидентів із джерелом їх походження з України за 2014 - 2015 роки, яке оформлено Наказом від 16.03.2018 № 458.
Перевірку розпочато 21.03.2018 року та в процесі її проведення встановлено, що посадова особа позивача (директор - Дєянов А.М. або офіційні представники підприємства) за податковою адресою відсутні. При цьому за адресою м. Дніпро, вул. Короленка 44, знаходиться адміністративна будівля, вивіска з будь-яким найменуванням на офісному приміщенні за №103 відсутня. Таким чином місцезнаходження позивача не встановлено, про що складено акт про його відсутність за місцезнаходженням та неможливість вручення наказу від 21.03.2018 року №32/28-10-46- 09/36726843.
У зв'язку з цим на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 79 ПК України відповідачем прийнято рішення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з тих же питань, яке оформлене наказом від 30.03.2018 року № 595, що оскаржується.
Вищевказану перевірку було проведено відповідачем з 10 по 11 квітня 2018 року.
Судом встановлено, що повідомлення про проведення перевірки направлено відповідачем на адресу позивача 02 квітня 2018 року та отримано представником позивача 11 квітня 2018 року.
Таким чином, у відповідача були обґрунтовані підстави для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки, а повідомлення про проведення перевірки було направлено позивачу своєчасно.
Приймаючи рішення по справі, суд також враховує, що відсутність директора за місцезнаходженням позивача у зазначений відповідачем час позивач не заперечує, як і той факт, що директору було запропоновано з'явитись до податкового органу для надання документів для проведення перевірки позивача та встановлення фактичного місцезнаходження підприємства.
У зв'язку з цим суд не вбачає законних підстав для задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 26 червня 2018 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 26 червня 2018 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник