Справа № 804/885/18
Суддя: Майна Г. Є.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 804/885/18
Провадження № 2-а/183/110/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Майної Г. Є., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області про:

- скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 22 січня 2018 року щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 22 січня 2018 року, якою ФОП ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у період з 21 листопада 2017 року по 04 грудня 2017 року ОСОБА_2 управлінням Державної фіскальної служби України в Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування ФОП ОСОБА_1 про що складено Акт № 31686/04-36-13-05 НОМЕР_1 від 08 грудня 2017 року. Проведеною перевіркою встановлено порушення:

1) п. 177.2, п. 177.4, п. 175.5, ст. 177 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми валових витрат у розмірі 1 815 104,00 грн., в тому числі: 2015 рік 0,00 грн., за 2016 рік 1 815 104,00 грн. та заниження ПДФО до сплати 326 718,72 грн., в тому числі за 2016 рік 326 718,72 грн. В результаті чого донараховано: ПДФО у розмірі 326 718,72 грн., в тому числі 2015 рік 0,00 грн., 2016 рік 326 718,72 грн.;

2) вимоги п. 1.2 п. 161 підр. ХХ ст. 177 Податкового кодексу України в частині завищення витрат за 2015-2016 рр. в розмірі 1 815 104,00 грн., в тому числі за 2015 рік 0,00 грн., за 2016 рік 326 718,72 грн., що призвело до заниження оподаткування військовим збором з чистого (оподаткованого) доходу у розмірі 27 226,56 грн., в тому числі за 2015 рік 0,00 грн., за 2016 рік 27 226,56 грн. В результаті чого донараховано військового збору у розмірі 1 673,03 грн. в тому числі: за 2015 рік 0,00 грн., за 2016 рік 27 226,56 грн.;

3) п. 4 ч. 1 ст. 4, п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 5 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464-VI, що призвело до заниження бази до сплати єдиного соціального внеску у сумі 1 815 104,00 грн., в тому числі: за 2015 рік 0,00 грн., за 2016 рік 45 181,29 грн.;

4) п. 181.1 ст. 181, п. 183.10 ст. 183, п. 187 ст. 187 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної реєстрації платником податку на додану вартість, що призвело до заниження сплати ПДВ у розмірі 21 180,00 грн.;

5) п. 203.1 ст. 203, п.п. 49.18.1, 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України в частині не подачі податкових декларацій з податку на додану вартість, за період серпень-вересень 2016 року;

6) п. 4 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464-VI, п. 12 розд. ІІ та п. 2 розд. ІІІ Порядку формування та подання страхувальником звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністрерства фінансів України від 14 квітня 2015 року р.№ 435, в частині неподання Звіту щодо сум нарахованого єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне страхування за 2015 рік.

На підставі Акту перевірки ОСОБА_2 управління Державної фіскальної служби України в Дніпропетровській області від 08 грудня 2017 року № 31686/04-36-13-05 про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування ФОП ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2016 року прийняті податкові повідомлення-рішення:

1) форми "Р" № НОМЕР_2 від 20 грудня 2017 року за порушення ст.. 177, п. 177.4 Податкового кодексу України, яким відповідно до вимог п. 54.3.3, п. 54.3 ст. 54, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177, п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобовязання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачують фізичні особи за результатами річного декларування. 408 398,40 грн. За податковим зобовязанням 326 718,72 грн., за штрафними санкціями 81 679,68 грн.;

2) форми "Р" № НОМЕР_3 від 20 грудня 2017 року за порушення ст. 177, п. 177.4 Податкового кодексу України, яким відповідно до вимог п. 54.3.3, п. 54.3 ст. 54, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177, п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобовязання за платежем: військовий збір 34 033,20 грн. За податковим зобовязанням 27 226,56 грн., за штрафними санкціями 6 806,64 грн.;

3) форми "Р" № НОМЕР_4 від 20 грудня 2017 року за порушення п. 181.1, п. 181.10 ст. 181, ст. 183, п. 187.1, ст.. 187 Податкового кодексу України, яким відповідно до вимог п. 54.3.3, п. 54.3 ст. 54, п. 183.10 ст. 183 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобовязання за платежем: податок на додану вартість 26 475,00 грн. За податковим зобовязанням 21 180,00 грн., за штрафними санкціями 5 295,00 грн.;

4) форми "ПС" № НОМЕР_5 від 20 грудня 2017 року за порушення п. 203.1 ст. 203, п.п. 49.18.1, 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, яким відповідно до вимог п. 54.3.3, п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобовязання за платежем: податок на додану вартість 340,00 грн.

Також прийнято: рішення № НОМЕР_6 від 20 грудня 2017 року про застосування штрафних санкцій за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску. На підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" нараховані штрафні санкції в розмірі 4 518,13 грн. та винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20 грудня 2017 року № Ф- щодо заборгованості по сплаті єдиного внеску в розмірі 45 181,29 грн., нарахованої на підставі ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування".

Зазначені вище документи позивачем отримані 15 січня 2018 року та він вважає їх прийняття незаконним, вказуючи на те, що вони винесені з грубим порушенням вимог чинного законодавства, яке регулює порядок проведення податковими органами перевірок платників податків, та такими, що підлягають скасуванню. З відповідним позовом він звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Посилаючись на п. 18 ст. 56 Податкового кодексу України вказує, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправними та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобовязання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. У звязку з чим, він і звернувся із вищезазначеним позовом просячи скасувати постанову відповідача про накладення на нього адміністративного стягнення від 22 січня 2018 року.

Відповідач ОСОБА_2 управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області направив на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому посилається на те, що за результатами документальної планової виїзної перевірки від 08 грудня 2017 № 31686/04-36-13-05/НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративні правопорушення від № 14 та № 16 від 15 січня 2018 року, яким встановлено ряд порушень податкового законодавства, за результатами розгляду яких та доданих до них матеріалів в.о. заступника начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 22 січня 2018 року, якою встановлено порушення позивачем вимог законодавства щодо ведення обліку доходів та витрат, також заниження оподатковуваного доходу та порушення порядку нарахування єдиного внеску, що призвело до заниження єдиного внеску з сум доходу, отриманого від здійснення діяльності. За результатами розгляду протоколів та на підставі ст.ст. 2342, 284 КУпАП, постановою відповідача позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 1641, ч. 1 ст. 1651 у вигляді штрафу в сумі 680 грн. Постанова ухвалена правомірно з дослідженням всіх обставин справи про адміністративне правопорушення (а.с. 44-46).

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 надав суду заперечення на відзив на позовну заяву, які суд не враховує при ухваленні рішення у справі, оскільки вони не відповідають вимогам ст.ст. 162, 164 КАС України (а.с. 51, 52).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2018 року справу направлено за підсудністю до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2018 року постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З 21 листопада 2017 року по 04 грудня 2017 року ОСОБА_2 управлінням Державної фіскальної служби України в Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування ФОП ОСОБА_1

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт № 31686/04-36-13-05/НОМЕР_1 від 08 грудня 2017 року, яким, зокрема, встановлено, що фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 порушено: 1) п. 177.2, п. 177.4, п. 175.5, ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суми валових витрат у розмірі 1 815 104,00 грн., в тому числі: 2015 рік 0,00 грн., за 2016 рік 1 815 104,00 грн. та занижено ПДФО до сплати 326 718,72 грн., в тому числі за 2016 рік 326 718,72 грн. В результаті чого донараховано: ПДФО у розмірі 326 718,72 грн., в тому числі 2015 рік 0,00 грн., 2016 рік 326 718,72 грн.; 2) вимоги п. 1.2 п. 161 підр. ХХ ст. 177 Податкового кодексу України в частині завищення витрат 2015-2016 рр. в розмірі 1 815 104,00 грн., в тому числі за 2015 рік 0,00 грн., за 2016 рік 326 718,72 грн., що призвело до заниження оподаткування військовим збором з чистого (оподаткованого) доходу у розмірі 27 226,56 грн., в тому числі за 2015 рік 0,00 грн., за 2016 рік 27 226,56 грн. В результаті чого донараховано військового збору у розмірі 1 673,03 грн. в тому числі: за 2015 рік 0,00 грн., за 2016 рік 27 226,56 грн.; 3) п. 4 ч. 1 ст. 4, п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 5 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464-VI, перевіркою встановлено заниження бази до сплати єдиного соціального внеску у сумі 1 815 104,00 грн., в тому числі: за 2015 рік 0,00 грн., за 2016 рік 45 181,29 грн.; 4) п. 181.1 ст. 181, п. 183.10 ст. 183, п. 187 ст. 187 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної реєстрації платником податку на додану вартість та заниження сплати ПДВ у розмірі 21 180,00 грн.; 5) п. 203.1 ст. 203, п.п. 49.18.1, 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України в частині не подачі податкових декларацій з податку на додану вартість, за період серпень-вересень 2016 року; 6) п. 4 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464-VI, п. 12 розд. ІІ та п. 2 розд. ІІІ Порядку формування та подання страхувальником звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року р.№ 435, в частині неподання Звіту щодо сум нарахованого єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне страхування за 2015 рік. Зазначені обставини з приводу складання акту визнані сторонами у позові та відзиві, а тому доказуванню не підлягають.

15 січня 2017 року головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно - перевірочної роботи самозайнятих осіб, управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення № 14, яким встановлено, що позивачем вчинено правопорушення: завищення суми валових витрат, у періоді з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2016 року, що призвело до заниження бази зі сплати єдиного внеску в сумі 1815104,00 грн. та заниження до сплати єдиного внеску в сумі 45181,29 грн., чим порушено аб.5, п.6 ст.128 Господарського Кодексу України, пп.4 ч.1 ст.4, п.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7, п.5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», відповідальність за що передбачена, ч.1 ст.165-1 КУпАП. Означені обставини встановлені при проведенні документальної планової перевірки.

Також, 15 січня 2017 року головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно - перевірочної роботи самозайнятих осіб, управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення № 16, яким встановлено, що позивачем вчинено правопорушення: завищено суми валових витрат у періоді з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2016 року, що призвело до перекручення даних у додатку Ф2 до декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік та заниження сум до сплати ПДФО та військового збору, чим порушено аб.5 п.6 ст.128 Господарського Кодексу України, п.177.2, п. 177.4.4 ст.177 Податкового кодексу України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 164-1 КУпАП. Означені обставини встановлені при проведенні документальної планової перевірки.

22 січня 2018 року позивачем відповідачу подано заперечення щодо правильності притягнення до адміністративної відповідальності, в яких останній вказав на те, що ним вівся в належному виді облік доходів та витрат, надані всі підтверджуючі документи щодо походження товару.

За результатами розгляду протоколів, в тому числі і № 14, 15, 16, акту від 08 грудня 2017 року № 31686/04-36-13-05/НОМЕР_1 постановою в.о заступника начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 22 січня 2018 року на підставі ПК України, ст.ст.234-2, 284 КУпАП, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 680,00 грн., внаслідок встановлення факту порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1:

- абз.5, п.6 ст.128 Господарського кодексу України, ч.1 ст.164-1, ч.1 ст.165-1 Кодексу України Про адміністративні правопорушення, п.177.2, п.177.4.4 ст. 177 Податкового кодексу України, пп.4 ч.1 ст.4, п.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7, п.5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» в частині завищення суми валових витрат, у періоді з 01.01.2016 по 31.12.2016, що призвело до перекручення даних у додатку Ф2 до декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік заниження сум до сплати ПДФО, військового збору та заниження бази зі сплати єдиного внеску та заниження до сплати єдиного внеску в сумі 45181,29 грн.;

- аб.5, п.6 ст.128 Господарського Кодексу України, ч.1 ст.165-1 Кодексу України Про адміністративні правопорушення, пп.4 ч.1 ст.4, п.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7, п.4 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» в частині неподання Звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за 2015рік.

Вирішуючи вимоги позову суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною першою статті 164-1 КУпАП передбачена відповідальність за неподання або несвоєчасне подання громадянами декларацій про доходи чи включення до декларацій перекручених даних, неведення обліку або неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов'язкову форму обліку, що тягне за собою попередження або накладення штрафу у розмірі від трьох до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною першої статті 165-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" і "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім 'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення: нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, крім іншого, питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Вимоги до постанови в справі про адміністративне правопорушення визначені ст. 283 КУпАП. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Разом з тим, в досліджених судом протоколах про адміністративне правопорушення № 14 та № 16 від 15 січня 2018 року складених відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-1 КУпАП та ч. 4 ст. 165-1 КУпАП, не зазначено в чому конкретно полягали порушення, які конкретно неправомірні винні дії або бездіяльність вчинені позивачем і коли саме. Тобто не розкрито, в чому саме полягало неналежне ведення обліку доходів та витрат, яким чином було здійснено заниження оподаткованого доходу, в чому саме полягало порушення порядку нарахування єдиного внеску, що призвело до заниження єдиного внеску з сум доходу, якщо так на скільки ця сума була занижена.

Крім того, протокол № 14, на підставі якого ухвалено оскаржувану постанову від 22 січня 2018 року, датований 15 січня 2017 року (а.с. 34).

Таким чином, у вищевказаних протоколах не повністю вказана об'єктивна сторона правопорушення, чого вимагає ст. 256 КУпАП, також вона відсутня і в оскаржуваній постанові від 22 січня 2018 року.

Зазначена абстрактність інкримінованого правопорушення позбавляє можливості зрозуміти суть правопорушення особою, яку притягують до відповідальності, щоб мати змогу ефективно захищатися від висунутого обвинувачення. Відсутність конкретизації є порушенням права на захист.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, крім іншого, питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Так, всупереч положень статті 278 КУпАП відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення не перевірив правильність складення протоколів про адміністративне порушення, не врахував письмові пояснення позивача ФОП ОСОБА_1, який заперечував проти правопорушень (а.с. 14, 37).

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно ст.62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Крім того, не доведено суду і факту вчинення правопорушень. Так, ФОП ОСОБА_1 не погодившись з висновками, викладеними в Акті перевірки ОСОБА_2 управління Державної фіскальної служби України в Дніпропетровській області від 08 грудня 2017 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (а.с. 27-28).

Відповідно до пп. 17.1.7 ст. 17 Податкового кодексу України, платник податків має право: оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб), у тому числі індивідуальну податкову консультацію, яка йому надана, а також узагальнюючу податкову консультацію.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

На підставі пп. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З системного аналізу ст. 56 Податкового кодексу України слідує, що податкове повідомлення-рішення є неузгодженим до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Таким чином, податковим законодавством передбачено процедуру оскарження рішень, дій або бездіяльності органів ДФС та поширено презумпцію невинуватості на процедуру оскарження. Враховуючи те, що ФОП ОСОБА_1, оскаржує в судовому порядку податкові повідомлення-рішення, які складені на підставі акту перевірки від 08 грудня 2017 року, на даний час відсутні узгоджені податкові повідомлення-рішення, відповідно суду не доведено факту вчинення адміністративного правопорушення, його складу.

Тобто до моменту закінчення процедури адміністративного оскарження та прийняття остаточного рішення з даного питання ДФС України, фактів порушення податкового законодавства ФОП ОСОБА_1 не встановлено.

Отже, на момент розгляду справи відповідачем, як субєктом владних повноважень не доведено належними та допустимими доказами факту вчинення позивачем правопорушення, правові підстави для сплати ФОП ОСОБА_1 визначених контролюючим органом сум податкових зобов'язань за вказані у актах порушення податкового законодавства, і як наслідок підстав, які-б надавали суду можливість дійти висновку, що останнім вчинено саме правопорушення, за яке останнього притягнуто до відповідальності. За таких обставин наявні всі підстави для висновку, що при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення від 22 січня 2018 року порушені права позивача, які підлягають захисту шляхом її скасування в судовому порядку та закриттю справи про адміністративне правопорушення.

Позивачем, при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 1 762 грн. Оскільки судовий збір за подання позовної заяви з приводу рішень суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності не сплачується, і судовий збір покладається на рахунок держави, тому внесена позивачем сума підлягає поверненню з державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 120, 139, 241-246, 250, 268-271, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову виконуючого обов'язки заступника ОСОБА_2 управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення від 22 січня 2018 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) у вигляді накладення штрафу в розмірі 680 грн., справу про адміністративне правопорушення закрити.

ОСОБА_2 управлінню державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1), сплачений при подачі позову судовий збір у сумі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 коп., згідно квитанції № 0.0.954100785.1 від 01 лютого 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04 червня 2018 року.

Суддя Г.Є. Майна