Справа № 753/20377/15-а
Суддя: Кушнір С. І.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/537/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря - Гаєвської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління патрульної поліції України в м.Києві, Департаменту патрульної поліції, Ліквідаційної комісії Департаменту Державної автомобільної інспекції МВС України, Ліквідаційної комісії УДАІ ГУ МВС України в м.Києві, 3-і особи: Рудукан Олег Сергійович, ОСОБА_5 про визнання протиправною бездіяльності, визнання нечинним протоколу про адміністративне правопорушення та зобов»язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

13.07.2016 р. до Солом'янського районного суду м. Києва, за підсудністю, відповідно до ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 24.05.2016 р., надійшли матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві, треті особи: інспектор з дізнання сектору ОМДТП та дізнання ВДАІ Дарницького РУГУ МВС України в м. Києві Рудукан Олег Сергійович, ОСОБА_5, МВС України про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

Позивач ОСОБА_1 з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог просить визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_6, який на момент вчинення ДТП займав посаду інспектора з дізнання сектору ОМДТП та дізнання ВДАІ Дарницького РУГУ МВС України в м. Києві, по не оформленню протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 за наслідком ДТП, що сталася 17.01.2014 р. близько 18:50 год. в м. Києві; визнати нечинним протокол про адміністративне правопорушення, серії АБ №385214, складений 06.02.2014 р. відносно водія «Subaru-Forester», д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; зобов'язати Управління патрульної поліції в м. Києві оформити протокол про адміністративне правопорушення відносно водія автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 за наслідком ДТП, що сталася 17.01.2014 р. близько 18:50 год. в м. Києві.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 17.01.2014р. близько 18.50 год. в місті Києві ОСОБА_1 на транспортному засобі «Subaru-Forester», д.н. НОМЕР_9, рухався по вулиці Дніпровська Набережна в крайній лівій смузі в бік моста Патону з боку Південного моста і мав намір розвернутись у зворотному напрямку. Перед перехрестям з вул. Здолбунівська, де встановлено світлофор, помітив, що почало блимати зелене світло і вирішив розвернутися у зворотному напрямку. Докочуючись до світлофора перетнув стоп-лінію перед ним з мінімальною швидкістю (для подальшого виконання розвороту).

В цей час на світлофорі загорілося червоне світло. Зустрічний автомобіль "VW-Multivan", д. н. НОМЕР_8, який рухався в крайній лівій смузі у зворотному напрямку, що підтверджує пояснення водія ОСОБА_5 позивач бачив, однак, до нього була досить велика відстань і за умов дотримання швидкісного режиму автомобілем "Фольксваген", своїм розворотом будь-якої небезпеки для руху цього автомобіля позивач не створював.

В місці розвороту був розрив подвійної суцільної смуги та була відсутня розмітка 1.3. згідно ПДР, а в протоколі працівники ДАІ зазначили порушення ним саме цієї розмітки.

Після розвороту позивач повністю перетнув крайню ліву смугу, виїхав та вирівнявся біля правого краю другої (середньої) смуги зустрічного напрямку руху, залишаючи ліву смугу вільною, щоб міг проїхати автомобіль "Фольксваген". Через деякий час, коли проїхав близько 20-30 метрів у зворотному напрямку, позивач побачив як салон автомобіля був освітлений світлом фар автомобіля, що рухається позаду і відчув удар з правого боку.

Автомобіль ОСОБА_5 "Фольксваген", що рухався позаду своєю передньою лівою зробив зіткнення з автомобілем позивача, на рівні правої передньої стійки даху.

Таким чином розворот не заважав руху ОСОБА_5, він міг вільно проїхати повз позивача навіть не міняючи смуги руху, а зіткнення сталось внаслідок того, що ОСОБА_5 відволікся від керування або не справився з керуванням внаслідок перевищення швидкості, а саме змістився з крайньої лівої (третьої) смуги руху в крайню праву (першу) смугу руху, про що він підтвердив у власних поясненнях.

В результаті ДТП позивач був госпіталізований, що підтверджується довідкою (Виписка 1692 Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 22.01.2014 р.).

06.02.2014р. інспектором з дізнання ВДАІ Дарницького РУ ГУ МВС в м. Києві Рудуканом О.С. складено протокол серії АБ №385214 про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого п.п. 10.1., 10.4 ПДР України.

Позивач зазначає, що даний протокол складено без з'ясувавши суттєвих обставин справи, за відсутності позивача, госпіталізованого в результаті ДТП, а тому він є незаконним та підлягає скасуванню з таких підстав.

Так, 11.06.2014р. позивачем отримано Висновок №1-06/14 експертного авто технічного дослідження по факту ДТП за участю автомобіля НОМЕР_3 та автомобіль "Subaru-Forester" д. н. НОМЕР_9, проведеного на основі матеріалів адміністративної справи № 753/3276/14.

Позивач стверджує, що згідно даного висновку вбачається, що:

1.Теоретичні відомості ознак розташування місця зіткнення ТЗ докладно викладені в дослідницькій частині даного висновку.

2,3. З урахуванням того, що місце зіткнення автомобіля VW-Multivan та автомобіля Subaru-Forester розташовувалося на початку сліду від розгерметизованого переднього правого колеса останнього, то на момент контакту з автомобілем Subaru-Forester автомобіль VW-Multivan розташовувався в двох смутах руху (більшою мірою в першій і частково в другій смузі руху), тобто до моменту зіткнення автомобіль VW-Multivan змістився з крайньої лівої (третьої) смути руху в крайню праву (першу) смугу руху.

4. Версія водія автомобіля VW-Multivan ОСОБА_5 (окрім зазначеного керованого ним зміщення автомобіля з третьої в першу смугу руху) в частині того, що контакт транспортних засобів відбувся на фазі розвороту зустрічного автомобіля Subaru-Forester зі зміщенням по правого краю проїзної частини напрямку руху автомобіля VW-Multivan є технічно необгрунтованою з причин, викладених в дослідницькій частині даного висновку.

Версії розвитку подій водія автомобіля Subaru-Forester ОСОБА_1 в частині того, що на момент ДТП він рухався в межах другої смуги руху біля її правого краю, не займаючи третьої смуги та того, що швидкість автомобіля VW-Multivan перевищувала швидкість автомобіля Subaru-Forester є технічно обгрунтованою з причин, викладених в дослідницькій частині даного висновку. Матеріали справи не містять відомостей технічного характеру, на підставі яких можна було б спростувати дані з версії водія ОСОБА_1 в частині розвороту керованого ним автомобіля Subaru- Forester біля світлофору в місці розриву подвійної суцільної лінії та віддалення автомобіля Subaru- Forester від місця розвороту на відстань близько 30м. дозволяє вважати ці відомості технічно обгрунтованими.

В матеріалах справи присутні дві суб'єктивні версії водіїв щодо сигналу світлофору по вул. Дніпровська Набережна, поблизу перехрестя з вул. Здолбунівською в момент проїзду місця ДТП автомобілів Subaru-Forester та VW-Multivan, однак немає відомостей об'єктивного характеру (запис камер відеоспостереження або автомобільного реєстратора), на підставі яких можливо було б спростувати або підтвердити експертним шляхом ці суб'єктивні відомості водіїв щодо сигналу світлофору на момент ДТП.

5. Відповідно до п.п. 1.5 та 10.4 Правил дорожнього руху України (ПДР) водієві автомобіля Subaru- Forester водій ОСОБА_1 при розвороті з крайнього лівого положення поза межами перехрестя належало у випадку необхідності дати дорогу зустрічним автомобілям, яким би його діями могла бути створена небезпека або перешкода для руху.

Відповідно до вимог п.п. 1.5., 2.3б), 11.10, 12.3 та 13.1 ПДР водієві автомобіля VW- Multivan ОСОБА_5, належало слідкувати за зміною дорожньої обстановки і не пізніше моменту виникнення небезпеки (початку зміщення зустрічного автомобіля Subaru-Forester на сторону його руху) застосувати виключно гальмування в межах третьої смуги руху, і лише у випадку вирівнювання автомобіля Subaru-Forester в другій смузі його можливо було випередити справа або зліва з дотриманням безпечного інтервалу і при випередженні не займати одночасно дві смуги руху або ж для можливості руху в другій смузі позаду автомобіля Subaru-Forester своєчасно знизити швидкість автомобіля VW-Multivan до швидкості автомобіля Subaru-Forester і підтримувати безпечну дистанцію.

6. З причин, наведених в дослідницькій частині даного висновку, аварійна дорожня ситуація була створена виключно діями водія автомобіля VW-Multivan ОСОБА_5, які суперечили вимогам п.п. 1.5, 2.36), 11.10, 12.3 та 13.1 ПДР.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 12.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001р. № 1306 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди. В такому випадку інспектор Радукан О.С., у відповідності до ч. 1 ст. 254 КУпАП, зобов'язаний був скласти протокол про адміністративне правопорушення також щодо дій водія автомобіля VW-Multivan ОСОБА_5

Таким чином, всупереч вимог діючого на той час Закону України "Про міліцію" та діючих на той час наказів МВС, які регламентують діяльність працівників міліції, відповідач не здійснив об'єктивного розслідування даної ДТП, інспектор Рудукан О.С. протокол відносно ОСОБА_5 не склав, до суду такий протокол не направив.

Отже, третя особа інспектор Рудукан О.С. на момент вчинення протиправних дій був посадовою особою органу внутрішніх справ - відділу ДАІ Дарницького РУ ГУ МВС в м. Києві, протиправний протокол склав під час виконання ним службових обов'язків з перевищенням своїх повноважень, а відповідач не забезпечив своєчасне, повне та об'єктивне розслідування скоєного ДТП.

На підставі викладеного просив адміністративний позов задовольнити.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04.12.2015 р. було залучено в якості 3-ї особи Міністерство внутрішніх справ України.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва задоволено клопотання позивача та було замінено відповідача на належного відповідача Управління патрульної поліції в м. Києві.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 06.09.2017 р. залучено в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 07.11.2017 р. за клопотанням позивача залучено в якості співвідповідача Міністерство внутрішніх справ України.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 19.12.2017 р. за клопотанням позивача залучено в якості співвідповідача Ліквідаційну комісію Департаменту Державної автомобільної інспекції МВС України.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 13.02.2018 р. за клопотанням позивача залучено в якості співвідповідача Ліквідаційну комісію УДАІ ГУМВС України в м. Києві.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених в адміністративному позові з урахуванням поданих заяв про уточнення позовних вимог.

Представники позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримали та просили його задовольнити з підстав викладених в позові.

Представник відповідача Міністерства внутрішніх справ в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив в задоволенні позову відмовити.

Представники відповідачів Управління патрульної поліції у м. Києві, Департаменту патрульної поліції, Ліквідаційної комісії Департаменту Державної автомобільної інспекції МВС України, Ліквідаційної комісії УДАІ ГУ МВС України в м. Києві в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Представник Управління патрульної поліції у м. Києві подав до суду письмові заперечення посилаючись на те, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 посилаючись на те, що УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції є неналежним відповідачем у справі. УПП у м. Києві ДПП здійснює свої владні повноваження в рамках повноважень, наданих Департаментом патрульної поліції і є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту патрульної поліції, який утворюється, ліквідовується та реорганізовується Департаментом патрульної поліції.

Департамент патрульної поліції як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції, юридичну особу публічного права, утворено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 р. №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ».

Крім того, вищевказаною постановою ліквідовано, зокрема, Дарницьке районне управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, до якого належить ВДАІ Дарницького РУГУ МВС в м. Києві.

Також постановою не встановлено правонаступника за Дарницьким районним управлінням Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві.

Представник третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, подав до суду письмові заперечення та зазначив, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. 06.05.2014 р. Дарницьким районним судом м. Києва була винесена постанова, відповідно до якої позивача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зі змісту даної постанови було встановлено, що винність правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, протоколом огляду місця ДТП, схемою ДТП, поясненнями учасників ДТП. Отже, суд при прийнятті рішення, дослідивши документи, визнав їх належними та допустимими доказами для прийняття законного рішення.

23.06.2014 р. Апеляційним судом м. Києва була ухвалена постанова про залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м. Києва залишено без змін.

Апеляційним судом м. Києва були встановлені обставини, що мають преюдиційне значення для справи, зокрема встановлено, що позивачем ОСОБА_1 були порушені правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення. Апеляційним судом м. Києва був досліджений висновок №1-06/14 експертного автотехнічного дослідження по факту ДТП, з участю автомобіля VW-Multivan НОМЕР_10 та автомобіля НОМЕР_4, копія якого міститься в матеріалах справи, а також допитані очевидці ДТП.

Третя особа Рудукан Олег Сергійович в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши позивача, пояснення позивачів, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06.05.2014 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строку, протягом якого може бути накладене адміністративне стягнення.

Зі змісту даної постанови вбачається, що 17.01.2014р. близько 18.50 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Subaru-Forester», д.н. НОМЕР_9 по вул. Дніпровська Набережна в м. Києві (АЗС «ОККО»), не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.3, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_5, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги, п.10.1, п. 10.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, протоколом огляду місця ДТП, схемою ДТП, поясненнями учасників ДТП.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 23.06.2014 р. постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 06.05.2014 р., залишено без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника - ОСОБА_8 - без задоволення.

Позивач не погоджуючись з оскаржуваним протоколом про адміністративне правопорушення, звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 55 Конституції кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

За змістом ч. 1 ст. 259 КУпАП з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов'язковим, порушника може бути доставлено в міліцію або інший орган, уповноважений на складення протоколу.

Зазначені норми права вказують на те, що протокол про адміністративне правопорушення складається на місці його вчинення з метою фіксування суті та обставин правопорушення, особи, яка його вчинила, інших відомостей, необхідних для вирішення справи.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, (із змінами і доповненнями) відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із чинним законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувались вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Правовими положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Так, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, інспектором було зафіксовано порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, яке відбулося 17.01.2014 року близько 18-50 год. по вул. Дніпровська Набережна в м. Києві (АЗС «ОККО»).

Тобто, інспектором, в межах своєї компетенції та відповідно до правових норм чинного законодавства, було зафіксовано дані на підставі яких встановлюється факт наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, зокрема зіткнення автомобіля «Subaru-Forester», д.н. НОМЕР_9, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_6.

Отже, інспектор діяв в межах наданих йому повноважень та виконував свої посадові обов'язки, а тому підстави для визнання дій останнього протиправними щодо складання протоколу немає.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не підлягає скасуванню та не може визнаватись судом нечинним, оскільки він є актом, в якому зафіксовано лише подію, яка відбулася.

Аналіз правових положень чинного законодавства та обставин справи дає підстави для висновку про те, що інспектор під час складання оскаржуваного протоколу, діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Крім того, постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06.05.2014 р. встановлено в діях позивача ОСОБА_1 ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постановою Апеляційного суду м.Києва від 23.06.2014 року встановлено, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 в порушенні ним п.10.1, 10.4 ПДР є обгрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справи данними, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 385214 від 06.02.2014 року, схемою дорожньо-транспортної пригоди від 17.01.2014 року, поясненнями очевидців та учасника ДТП - ОСОБА_5, а також поясненнями свідка ОСОБА_9 під час апеляційного розгляду справи. В постанові зазначено, що висновок експертного автотехнічного дослідження № 1-06/14 від 11.06.2014 року, не спростовує висновок суду щодо порушення водієм ОСОБА_1 п.10.1, 10.4 ПДР України, який не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.3 і при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_7, під керуванням водія ОСОБА_5, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Крім того, висновок експертного дослідження не має наперед встановленої сили і відповідно до вимог ст.251, 252 КУпАП оцінюється судом у сукупності з іншими доказами у справі, який встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач ОСОБА_1 09.12.2014 року звернувся до Начальника ВДАІ Дарницького РУГУ МВС України в м.Києві з заявою про прийняття та доручення розглянути заяву про вчинення водієм транспортного засобу «Фольцваген», д.н.з. НОМЕР_8 ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, вчиненого 17.01.2014 року. Притягнути водія ОСОБА_5 до адміністративногої відповідальності за ст.124 КУпАП за вчинення порушення ПДР, матеріали справи направити до суду.

Листом від 10.12.2014 року № 1783 позивачу ОСОБА_1 повідомлено, що заява про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 17.01.2014 року приблизно о 18 год.50 хві. по вул.Дніпровська Набережна в м.Києві розглянута. Підстав для розгляду і проведення перевірки матеріалів даної ДТП в відділі ДАІ з обслуговування Дарницького району ГУ МВС України в м.Києві не має. Встановлення винної особи відноситься до компетенції суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин четвертої, п'ятої, шостої статті 78 КАС (в чинній редакції, яка повністю кореспондується зі статтею 72 КАС України в редакції, чинній на час звернення позивача із даним позовом) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

При цьому, суд звертає увагу на те, що під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності апеляційним судом надавалася оцінка доводам позивача про те, що вказана ДТП та її наслідки перебувають у прямому причинному зв`язку саме з порушенням ПДР водієм ОСОБА_5 Суд не приймає до уваги посилання позивача на висновок експертного автотехнічного дослідження від 11.06.2014 року № 1-06/14, який вже був предметом розгляду та оцінки судом у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, спеціаліст, який надавав висновок, не був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку.

Таким чином, обставини, встановленні вищенаведеними судовими рішеннями, що набрали законної сили,судом не перевіряються та мають обов'язково бути ураховані судом при розгляді даної справи.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №335/3436/16-а.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 26 лютого 2009 року №77 затверджена Інструкція з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (чинна на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 4.1. Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху працівник Державтоінспекції МВС відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення, копія якого під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року № 730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" утворено Департамент патрульної поліції як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції".

Крім того, вказаною постановою ліквідовано Дарницьке районне управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві.

Наказом Національної поліції України від 06.11.2015 року № 73 затверджено Положення про Департамент патрульної поліції. Відповідно до Положення Департамент патрульної полліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України, який сворюється, реорганізовується та ліквідується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законом порядку. Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції.

Управління патрульної поліції в м.Києві є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції та не є правонаступником Дарницького районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві.

Як передбачено ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», основними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожньою руху його учасниками.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Наявні у справі докази, зокрема, постанова Дарницького районного суду м. Києва та постанова Апеляційного суду м. Києва дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вимога позивача ОСОБА_1 про визнання нечинним (недійсним) протоколу про адміністративне правопорушення у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП не підлягає задоволенню, оскільки в день складання оскаржуваного протоколу інспектор не ухвалював відносно позивача ОСОБА_1 ніяких рішень, а лише зафіксував факт порушення, яке відобразив у протоколі про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Отже, інспектор при винесенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача, діяв у рамках чинного законодавства України, у спосіб визначений законом та з урахуванням встановлених ним обставин і доказів щодо вчиненого адміністративного правопорушення і підстави для визнання таких дій протиправними відсутні.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобов"язання відповідача Управління патрульної поліції у місті Києві оформити протокол про адміністративне правопорушення відносно водія автомобіля НОМЕР_5, ОСОБА_5 необгрунтовані та не підлягають задоволенню.

Позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду, суд приходить до висновку, що строк позивачем пропущено з поважних причин, тому відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 124, 245, 251, 254, 256 КУпАП , ст.ст. 2, 8, 9, 72-78, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління патрульної поліції України в м.Києві, Департаменту патрульної поліції, Ліквідаційної комісії Департаменту Державної автомобільної інспекції МВС України, Ліквідаційної комісії УДАІ ГУ МВС України в м.Києві, 3-і особи: Рудукан Олег Сергійович, ОСОБА_5 про визнання протиправною бездіяльності, визнання нечинним протоколу про адміністративне правопорушення та зобов»язання вчинити дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Кушнір С.І.