Справа № 183/5222/17(2-а/183/49/18)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2018 року справа № 183/5222/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю.,

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в інтересах Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

на рішення Новомосковського місьрайонного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2018 року (головуючий суддя Сорока О.М.)

у справі № 183/5222/17

за позовом ОСОБА_1

до поліцейського роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Устименка Євгена Юрійовича

про скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Устименка Євгена Юрійовича, в якому просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 176759 від 01.10.2017 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП (проїзд на заборонний сигнал світлофора) та провадження у справі закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що встановлені відповідачем обставини не відповідають дійсності та суперечать положенням нормативно-правових актів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства. Позивав зазначив, що під час безпосереднього близького під'їзду транспортним засобом до світлофору, сигнал останнього змінився на жовтий. З метою недопущення різкого гальмування та здійснення аварійної ситуації позивач проїхав перехрестя на жовтий сигнал світлофора, при цьому не завдавши жодних перешкод пішоходам або іншим транспортним засобам, та свій маневр виконала, забезпечуючи безпеку дорожнього руху й інших його учасників.

Рішенням Новомосковського місьрайонного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 176759 від 01.10.2017, винесену інспектором першого батальйону третьої роти Управління патрульної поліції в м. Дніпро лейтенантом поліції Устименком Євгеном Юрійовичем. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що з переглянутого відеофайлу камери спостереження, встановленої в патрульному автомобілі, долученого до відзиву відповідачем, не можливо встановити місце, з якого водій автомобіля Хонда CR-V побачив дорожню розмітку стоп - лінія, однак відеофіксація чітко вказує про безпосередній проїзд автомобілем на жовтий сигнал світлофора, що не може бути розцінене як порушення вимог п. 8.10. ПДР України, оскільки водій автомобіля діяв згідно п.8.11. ПДР України. Також суд зазначив, що відео файл містить запис, що патрульний автомобіль, який продовжив переслідування автомобіля Хонда CR-V проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, що також унеможливлює візуально встановити відстань між засобом відеофіксації, яка встановлена в патрульному автомобілі та місцем, де повинен був зупинитися водій автомобіля Хонда CR-V при наближенні до світлофора.

Вирішуючи позов в частині закриття справи про адміністративне правопорушення, суд зазначив, що оскільки сам характер правопорушення може свідчити про його малозначність, то компетенція про прийняття остаточного рішення по справі про адміністративне правопорушення належить до органів Національної поліції України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції Національної поліції України в інтересах Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішенням, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Скаржник зазначає, що інспектором патрульної поліції Устименковим Є.Ю. винесено постанову згідно ст. 258 КУпАП. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано, його посилання на п.8.10 та п. 8.11 ПДР не можуть бути прийняті до уваги. Позивач намагається тлумачити законодавство на свою користь, але не спростовує ту обставину, що він дійсно проїхав на жовтий сигнал світлофора. Також скаржник зауважує, що безпосередньо позивачем при обґрунтуванні позовних вимог підтверджується вчинення ним дії, які вказують на порушення п. 8.7.3 «ґ» ПДР.

Посилання позивача, що він забезпечував таким чином безпеку дорожнього руху, не вдаючись до екстреного гальмування, та не створював перешкод для руху пішоходів, не мають під собою достатніх обґрунтувань. Водій повинен рухатися зі швидкістю, допустимою та достатньою для того, щоб вчасно відреагувати на дорожню обстановку, дорожні знаки, в тому числі світлофори, та загальмувати, не вдаючись до екстреного гальмування (інакше виникає питання - може водій перевищував допустиму норму швидкості). У позивача не було об'єктивних та вагомих підстав для проїзду перехрестя на заборонений сигнал світлофору.

Поданий відповідачем до суду першої інстанції відеозапис на електронному носії, на якому зафіксоване порушення позивача, суд не дослідив в повній мірі та об'єктивно і достеменно не з'ясував усі обставини справи.

Також скаржник звертає увагу суду на те, що в позовній заяві позивач посилався лише на процесуальні недоліки зі сторони відповідача. Тобто, доводи позовної заяви мали виключно процесуальну природу і не могли бути самостійною і достатньою підставою для скасування постанови, ухваленої інспектором поліції. Крім того, суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив, що в графі підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності або запис про відмову про отримання копії постанови, відсутній запис про отримання постанови порушником чи про відмову у її отриманні. Проте, позивач підписав перший екземпляр постанови, який віддав інспектору, а другий відповідач віддав водію.

Апеляційну скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 26.06.2018 о 14:30 годин.

Представники сторін у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Неприбуття у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Позивачем подані письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, наполягає на доводах, наведених в позовній заяві.

Відповідно до ч.9 ст. 205, ст.311 КАС України справа розглядається в письмовому провадженні.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 01.10.2017 позивач - ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Хонда CR-V, номерний знак НОМЕР_1, та була зупинена працівниками поліції.

Підставою для зупинки автомобіля став встановлений відповідачем факт, що водій о 15 год. 01 хв., керуючи вказаним вище автомобілем, у м. Дніпро по пр. Гагаріна, 124, проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України.

01.10.2017 за даним фактом поліцейським роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Устименком Є.Ю. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 176759, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП України (а.с.6).

Позивач проти вчинення ним означеного вище адміністративного правопорушення заперечує, вказує на безпідставність застосованого адміністративного стягнення, оскільки обставини справи не відповідають дійсності, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню, тому оскаржив дану постанову до суду.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування постанови серії ЕАА № 176759 від 01.10.2017, вважає за необхідне зазначити наступне.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що з наданих відповідачем доказів (запис відеореєстратора) неможливо дійти висновку про порушення позивачем п.8.7.3 «ґ» ПДР.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

Відповідно до п.8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно із ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Отже, проїзд на заборонений сигнал світлофора створює склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до п.8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно із п.8.11 ПДР водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, відеозапис, який був наданий відповідачем до суду першої інстанції, у розумінні ст.251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

З дослідженого відеозапису вбачається, що хоча позивач фактично і проїхав перехрестя на жовте значення світлофору, але він не мав можливості здійснити зупинку автомобіля у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР, не вдаючись до екстреного гальмування та не створюючи перешкод для інших учасників руху, у зв'язку з чим його дії, враховуючи положення п.8.11 ПДР, не можливо розцінювати як порушення вимог п.8.7.3 «ґ» ПДР. Крім того, з відеозапису неможливо чітко встановити місце, з якого водій побачив дорожню розмітку.

При цьому, суд враховує, що позивач не створив своїми діями перешкод у русі іншим учасникам дорожнього руху, тобто можливо стверджувати про те, що з урахуванням дорожньої ситуації позивач забезпечив безпеку дорожнього руху, що є однією із умов продовження руху в разі ввімкнення жовтого сигналу, яка визначена п.8.11 ПДР.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки надані відповідачем докази не свідчать про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена вказаною нормою права.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, дав їм правильну юридичну оцінку, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на викладене, передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в інтересах Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського місьрайонного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2018 року у справі №183/5222/17 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарженню не підлягає (ст..272, ч.5 ст.328 КАС України).

Головуючий суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко