Справа № 161/10774/17
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2018-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/3635/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А. І.,

суддів - Багрія В. М., Старунського Д. М.,

за участю секретаря - Болюк Н. В.,

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Юрченко Н. М.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Луцької міської ради на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 березня 2018 року у справі № 161/10774/17 (рішення ухвалене о 15:19 год. у м. Луцьку судом у складі головуючого судді Гринь О. М.) за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Луцької міської ради про визнання протиправними та скасування пунктів рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Луцької міської ради, в якому просила визнати протиправними і скасувати пункти 2, 3 рішення відповідача «Про втрату чинності рішення ради» від 06 липня 2017 року № 27/4.

Позовні вимоги обґрунтовувала посиланням на те, що відповідач не виконавши рішення суду про поновлення її на посаді секретаря Луцької міської ради та фактично не допустивши її до виконання обов'язків за вказаною посадою протиправно прийняв пункти 2, 3 вказаного вище рішення, якими достроково припинив її повноваження як секретаря Луцької міської ради та звільнив із вказаної посади.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 березня 2018 року вказаний позов задоволено.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує посиланням на те, що пунктом 1 вказаного вище рішення, яким визнано таким, що втратило чинність рішення Луцької міської ради «Про припинення повноважень секретаря Луцької міської ради ОСОБА_3» від 15 березня 2017 року № 19/1 позивач була фактично поновлена на посаді секретаря Луцької міської ради, а відтак пункти 2, 3 цього рішення (про дострокове припинення її повноважень як секретаря Луцької міської ради та звільнення із вказаної посади) прийняті правомірно.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального і процесуального права, просив відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги, посилаючись на викладені в ній обставини, просила її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Луцької міської ради «Про обрання секретаря Луцької міської ради» від 26 листопада 2015 року № 1/1 секретарем Луцької міської ради обрано ОСОБА_3

Рішенням Луцької міської ради від 15 березня 2017 року № 19/1 повноваження секретаря міської ради ОСОБА_3 достроково припинено.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 червня 2017 року у справі № 161/4390/17 визнано нечинним та скасовано рішення Луцької міської ради «Про дострокове припинення повноважень секретаря міської ради ОСОБА_3» від 15 березня 2017 року № 19/1, поновлено її на посаді секретаря Луцької міської ради з 16 березня 2017 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2017 року скасовано вказану вище постанову суду першої інстанції та прийнято нову, якою визнано нечинним та скасовано рішення Луцької міської ради «Про дострокове припинення повноважень секретаря Луцької міської ради ОСОБА_3» від 15 березня 2017 року № 19/1, визнано нечинним та скасовано рішення Луцької міської ради «Про обрання секретаря Луцької міської ради» від 21 березня 2017 року № 20/1, позивача поновлено на посаді секретаря Луцької міської ради з 16 березня 2017 року.

На виконання вказаної вище постанови Львівського апеляційного адміністративного суду Луцькою міською радою прийнято рішення «Про втрату чинності рішення ради» від 06 липня 2017 року № 27/4, пунктом 1 якого вирішено вважати таким, що втратило чинність рішення Луцької міської ради «Про припинення повноважень секретаря Луцької міської ради ОСОБА_3» від 15 березня 2017 року № 19/1, пунктами 2 та 3 достроково припинено повноваження секретаря Луцької міської ради ОСОБА_3 та звільнено її з посади секретаря Луцької міської ради з 06 липня 2017 року на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року задоволено заяву відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби у Волинській області про роз'яснення вказаної вище постанови та вказано, що обов'язок поновлення ОСОБА_3 на посаді секретаря Луцької міської ради покладено на голову Луцької міської ради (особу яка виконує його обов'язки).

02 листопада 2017 року начальник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Самчук О. П., після накладення на відповідача штрафів та надіслання до Луцької місцевої прокуратури повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення щодо умисного невиконання вказаної вище постанови суду щодо поновлення позивача на посаді секретаря Луцької міської ради, у зв'язку з невиконанням боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виніс постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 54549474 з примусового виконання виконавчого листа щодо поновлення ОСОБА_3 на посаді секретаря Луцької міської ради.

В свою чергу вважаючи пункти 2 та 3 рішення Луцької міської ради «Про втрату чинності рішення ради» від 06 липня 2017 року № 27/4 незаконними позивач оскаржила їх до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що вказані пункти рішення є протиправними, оскільки відповідачем не був дотриманий встановлений чинним законодавством порядок поновлення позивача на посаді.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад», «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів», цим та іншими законами України.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.

Відповідно до частини п'ятої статті 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження секретаря сільської, селищної, міської ради можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 41 Кодексу законів про працю України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках припинення повноважень посадових осіб.

Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Порядок ведення трудових книжок працівників визначений Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (далі - Інструкція).

Відповідно до положень пункту 2.10. Інструкції у разі визнання недійсним запису про звільнення і переведення особи на іншу постійну роботу у разі незаконного її звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення такої особи на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення у трудову книжку вноситься такий запис: «Запис за № таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі». При зміні формулювання причини звільнення пишеться: «Запис за № таким-то є недійсним» звільнений... і зазначається нове формулювання. У графі 4 в такому разі робиться посилання на наказ про поновлення на роботі або зміну формулювання причини звільнення.

Отже рішення суду, яким поновлено незаконно звільненого працівника вважається виконаним з моменту видання відповідного акта органом, що прийняв незаконне рішення про звільнення працівника та внесення відповідного запису до трудової книжки працівника.

З матеріалів справи видно, що на підставі постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2017 року Луцькою міською радою прийнято рішення, яким визнано таким, що втратило чинність рішення Луцької міської ради «Про припинення повноважень секретаря Луцької міської ради ОСОБА_3» від 15 березня 2017 року № 19/1 (пункт 1 рішення «Про втрату чинності рішення ради» від 06 липня 2017 року № 27/4), пунктами 2, 3 цього ж рішення повторно достроково припинено повноваження позивача на посаді секретаря Луцької міської ради та звільнено її з вказаної посади на підставі пункту 5 частини першої статті 41 Кодексу законів про працю України.

Відтак Луцька міська рада одночасно прийнявши рішення про визнання таким, що втратило чинність рішення Луцької міської ради «Про припинення повноважень секретаря Луцької міської ради ОСОБА_3» від 15 березня 2017 року № 19/1, яке вже було визнане нечинним та скасоване в судовому порядку та про дострокове припинення її повноважень на посаді секретаря Луцької міської ради та звільнення її з вказаної посади фактично припинила повноваження та звільнила з посади особу, яка не була поновлена на роботі у встановленому законодавством порядку, тобто не мала таких повноважень.

Про невиконання відповідачем рішення суду про поновлення позивача на посаді свідчить також звернення начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Самчука О. П. до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, у зв'язку з невиконанням відповідачем без поважних причин рішення суду та закінчення ним виконавчого провадження у зв'язку з невиконанням боржником рішення, яке не може бути виконано без його участі.

З урахуванням наведеного пункти 2, 3 рішення Луцької міської ради «Про втрату чинності рішення ради» від 06 липня 2017 року № 27/4 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відтак висновок суду першої інстанції про протиправність зазначених вище пунктів вказаного рішення, а відповідно про наявність підстав для задоволення позову є правильний.

За наведених обставин, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Луцької міської ради залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 березня 2018 року у справі № 161/10774/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А. І. Рибачук
судді В. М. Багрій
Д. М. Старунський
Повне судове рішення складено 06 липня 2018 року.