Справа № 161/5732/18
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/5732/18
Провадження № 2-а/161/303/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі: головуючого судді Пушкарчук В.П., при секретарі Загоровській І.І., з участю позивача ОСОБА_1 представника позивача Бондарука Ю.А. представників відповідача Панасюка О.В., Стасюка О.Л. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військового комісара Луцького об`єднаного міського військового комісаріату підполковника ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулась до суду з позовною заявою до Військового комісара Луцького об`єднаного міського військового комісаріату підполковника ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.04.2018 року в приміщенні Луцького об`єднаного міського військового комісаріату військовим комісаром ОСОБА_2 в її присутності було складено протокол про адміністративне правопорушення №200 за ст.. 210-1 ч. 1 КУпАП, в якому зазначено, що 26.03.2018 року було виявлено, що ОСОБА_1 порушила законодавство про оборону, а саме невиконання розпорядження військового комісара від 20.02.2018 №21/7, №21/87, №21/154. На підставі вищевказаного протоколу 04.04.2018 року військовий комісар ОСОБА_2 виніс постанову №200 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 210-1 КУпАП. Позивач зазначає, що не виконала розпорядження військового комісара ОСОБА_2 , про що повідомила у листі від 02.04.2018 року № 18, посилаючись на незаконне нав`язування головам ОСББ не властивих їм функцій. Вказує, що жоден нормативний акт не зобов`язує Голову Асоціації ОСББ здійснювати оповіщення призовників і військовозобов`язаних про їх виклик до районних(міських) військових комісаріатів. На підставі наведеного просила визнати незаконними дії військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковника ОСОБА_2 щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КУпАп та скасувати постанову про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі про адімінстративне правопорушення. Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представники відповідача Панасюк О.В., Стасюк О.Л. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Суду пояснили, що відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за наявності доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 210-1 КупАП. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь. В ч. 1 ст. 2 КАС України вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо;з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обстави, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Згідно ст. 256 КУпАП Кодексу у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, серед іншого, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєю відмови від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. За змістом наведених норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол про вчинення особою адміністративного правопорушення складається виключно в присутності цієї особи. Судом встановлено, що 04.04.2018 року військовим комісаром ОСОБА_2 складено протокол №200 про адміністративне правопорушення за ст.210-1 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що остання порушила законодавство про оборону, а саме: невиконання розпорядження військового комісара від 20.02.2018 року за №21/7, №21/25, №21/87 та 21/154 (а.с. 6). На підставі вказаного протоколу військовим комісаром Луцького ОМВК підполковником ОСОБА_2 винесено постанову №200, якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (а.с.5) Відповідно до ч.1 ст. 210-1 КУпАП відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Ст. 38 п. 9 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» житлово-експлуатаційні організації, інші організації або підприємства та установи, що здійснюють експлуатацію будинків, а також власники будинків повинні своєчасно подавати необхідні відомості про призовників і військовозобов`язаних відповідним районним (міськім) військовим комісаріатам, виконавчим комітетам сільських, селищних міських рад, на які покладено ведення обліку призовників і військовозобов`язаних, стежити за виконанням призовниками і військовозобов`язаними правил військового обліку, а також сповіщати їх про виклик до військових комісаріатів. Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 р. № 2232-XII (далі Ї Закон № 2232) встановлює вимоги щодо ведення військового обліку. Так, персонально-якісний облік призовників і військовозобов`язаних передбачає облік відомостей (біографічні дані, стан здоров`я, результати співбесід тощо) щодо призовників і військовозобов`язаних, які узагальнюються в особових справах призовників або в облікових картках військовозобов`язаних та реєструються в Єдиному державному реєстрі військовозобов`язаних. Його ведення покладається на районні (міські) військові комісаріати (ч. 1 ст. 34 Закону № 2232). Персональний облік призовників і військовозобов`язаних передбачає також облік відомостей щодо призовників і військовозобов`язаних за місцем їх роботи або навчання та покладається на керівників підприємств, установ, організацій і навчальних закладів незалежно від підпорядкування та форм власності (ч. 5 ст. 34 Закону № 2232). Безумовно, ОСББ як організація та роботодавець має вести облік військовозобов`язаних, резервістів і призовників із числа працюючих і надавати звітність із цих питань відповідним органам держвлади, іншим держорганам й органам місцевого самоврядування та забезпечувати своєчасне прибуття працівників, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації. Керівники ЖЕО, підприємств, установ та організацій незалежно від підпорядкування та форм власності, які здійснюють експлуатацію будинків, органи місцевого самоврядування, на які покладено ведення первинного обліку військовозобов`язаних і призовників, а також керівники інших підприємств, установ, організацій, навчальних закладів незалежно від підпорядкування та форм власності щороку в строки, установлені КМУ, зобов`язані подавати до відповідних районних (міських) військових комісаріатів списки громадян України, які підлягають приписці до призовних дільниць (ч. 5 ст. 14 Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232). Персонально-первинний облік призовників і військовозобов`язаних передбачає облік відомостей щодо призовників та військовозобов`язаних за місцем їх проживання. У сільській місцевості, а також у містах і селищах, де відсутні військові комісаріати, облік ведеться органами місцевого самоврядування (ч. 4 ст. 34 Закону № 2232). Житлово-експлуатаційні організації, інші організації або підприємства та установи, що здійснюють експлуатацію будинків, а також власники будинків повинні своєчасно подавати необхідні відомості про призовників і військовозобов`язаних відповідним районним (міським) військовим комісаріатам, виконавчим комітетам сільських, селищних і міських рад, на які покладено ведення обліку призовників і військовозобов`язаних, стежити за виконанням призовниками і військовозобов`язаними правил військового обліку, а також сповіщати їх про виклик до військових комісаріатів. Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння користування спілим майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості та обґрунтованими. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Об`єднання відповідає за своїми зобов`язаннями коштами і майном об`єднання, від свого імені набуває майнові і немайнові права та обов`язки, виступає позивачем та відповідачем у суді. Об`єднання не несе відповідальності за зобов`язаннями співвласників. ОСББ не веде первинно-персональний облік військовозобов`язаних і не зобов`язане виконувати приписи, установлені для ЖЕО (організацій, що здійснюють експлуатацію будинків) щодо своєчасного подання відомостей про призовників і військовозобов`язаних відповідним районним (міським) військоматам. Адже воно не належить до організацій, що здійснюють експлуатацію будинків, а провадить господарче забезпечення діяльності ОСББ власними силами (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Для того, щоб використовувати чи поширювати конфідеційну інформацію про мешканця багатоквартирного будинку, потрібно отримати згоду й бути розпорядником такої персональної інформації. Розпорядник персональних даних це фізична чи юридична особа, якій володільцем персональних даних або законом надано право обробляти ці дані від імені володільця ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 року. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема:дані про її національність,, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата й місце народження (ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року. Без згоди фізичної особи можна поширювати інформацію тільки у випадках, визначених законом). Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженнями військового комісара ОСОБА_2 від 20.02.2018 №21/7, №21/25, 21/8, №21/154 зобов`язано ОСОБА_4 здійснити оповіщення призовників та військовозобов`язаних про їх виклик до Луцького об`єднаного міського військового комісаріату (а.с. 7,11,12,13) Листом № 18 від 02.04.2018 року ОСОБА_1 було надано відповідь військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розпорядження вона не виконала, посилаючись на незаконне нав`язування головам ОСББ не властивих їм функцій (а.с. 9) На підставі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Враховуючи те, що ОСББ не веде первинно-персональний облік військовозобов`язаних і не зобов`язане виконувати приписи, установлені для ЖЕО (організацій, що здійснюють експлуатацію будинків) щодо своєчасного подання відомостей про призовників і військовозобов`язаних відповідним районним (міським) військоматам, оскільки воно не належить до організацій, що здійснюють експлуатацію будинків, а провадить господарче забезпечення діяльності ОСББ власними силами (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2,6,77, 159-161, 168, 286 КАС України, ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст. 38 ЗУ "Про військовий обовязок та військову службу", ст. 97, 210-1, 235,245,251,254,256,268,280 КУпАП, ,- суд
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №200 від 04.04.2018 року винесену Військовим комісаром ОСОБА_5 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП. Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області В.П. Пушкарчук