Справа № 807/87/18
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

04 липня 2018 рокум. Ужгород№ 807/87/18

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Луцович М.М., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 представника позивача за довіреністю про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Киблярівської сільської ради, третя особа - ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Киблярівської сільської ради, третя особа - ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії.

07.06.2018 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про забезпечення позову, в якій останній просить суд: вжити заходи забезпечення позову шляхом заборонити відповідачу вчиняти певні дії, а саме: до вирішення справи №807/87/18 та вступу в законну силу рішення по даній справі здійснювати будь-які дії щодо погодження документації із землеустрою та передачі, третій особі на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_3, у власність земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Ужгородський район, с.Лінці, 214.

Своє клопотання позивач обґрунтовує тим, що в разі вчинення Відповідачем будь яких дій щодо погодження документації із землеустрою та передачі, третій особі на стороні Відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_3, у власність земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Ужгородський район, с.Лінці, 214 і в разі задоволенні судом позовних вимог унеможливить відновлення порушених прав позивача або потребуватиме значних зусиль, часу та витрат.

Зважаючи на наведені вище обставини, представник позивача просить суд забезпечити даний адміністративний позов у спосіб визначений ним у клопотанні про забезпечення позову.

Ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

У звязку із перебуванням головуючого у справі судді Луцович М.М. у щорічній основній відпустці та проходженні кваліфікаційного оцінювання в м.Київ, зважаючи на терміновість заявленого клопотання розгляд такого відбувається у перший робочий день без повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши клопотання ОСОБА_1 представника позивача за довіреністю, про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову та наведені в обґрунтуванні для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 вказаної статті забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Проаналізувавши мотиви, якими представник позивача обґрунтовує заявлене клопотання, суд дійшов висновку про відсутність об'єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів.

Суд критично оцінює посилання позивача на те, що в разі вчинення Відповідачем будь яких дій щодо погодження документації із землеустрою та передачі, третій особі на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_3, у власність земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Ужгородський район, с.Лінці, 214 і в разі задоволенні судом позовних вимог унеможливить відновлення порушених прав позивача або потребуватиме значних зусиль, часу та витрат, оскільки оцінка діям відповідача надаватиметься у судовому засіданні, і фактично забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, позбавить відповідача виконувати свої владні та управлінські функції, що в даному випадку є неприпустимим.

Стосовно посилання заявника на наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення щодо відмови у затвердженні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку ОСОБА_2, суд зазначає, що таке, в даному випадку, може бути виявлено судом тільки на підставі з'ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв'язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Тобто, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення.

Окрім наведеного вище, суд також вважає за необхідне зазначити, що частиною 1 ст. 151 КАС України визначено перелік заходів, якими суд може забезпечити адміністративний позов. До таких, зокрема, відносяться:

1) зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) заборона відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 3 зазначеної статті, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов'язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Окрім того, порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Моментом порушення є момент прийняття рішення, вчинення дій чи бездіяльності, які породжують або можуть породити в майбутньому негативні правові наслідки для особи у вигляді виникнення, зміни чи припинення певних правовідносин за її участю. Іншими словами, таке рішення (дії чи бездіяльність) є юридичним фактом, котрий має існувати на момент звернення до суду, передувати йому та підтверджуватися належними доказами (постанова Верховного Суду від 21.02.2018 р. у справі №826/15718/16).

Вимога заборонити суб'єкту владних повноважень вчиняти певні дії в майбутньому не може бути задоволена, оскільки захисту підлягає тільки порушене право (постанова Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі № 6-951цс16).

У зв'язку з наведеним, виходячи із змісту поданого клопотання та доводів, наведених представником позивача на його обґрунтування, суд дійшов висновку про його необґрунтованість, а тому не вбачає підстав для задоволення клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 представника позивача за довіреністю про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Киблярівської сільської ради, третя особа - ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч.1 Перехідних положень КАС України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року №2147-VIII).

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Суддя ОСОБА_4