Справа № 818/1641/18
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2018 р. Справа № 818/1641/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кунець О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/1641/18
за позовною заявою Селянського (фермерського) господарства ім. Шевченка
до Головного управління ДФС у Сумській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,-
В С Т А Н О В И В:
Селянське (фермерське) господарство ім.Шевченка (далі - позивач, СФГ ім.Шевченка) звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить:
В судовому засіданні представник позивача у повному обсязі підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.
Підставою для висновків про безтоварність господарської операції між позивачем та ТОВ «СП «альянс» були наступні обставини, які встановлені в ході перевірки:
До перевірки позивачем надано документи, які підтверджують транспортування дизельного палива марки ДТ-3-К5. сорт F. А саме, надано ТТН №Р127 від 23.02.2017 року.
Згідно наданих до перевірки ТТН, місце навантаження - м. Київ, конкретна адреса навантаження відсутня. Також відсутня марка автомобілю перевізника, вид перевезень, підпис водія перевізника, дата виїзду з підприємства-вантажовідправника. дата і час прибуття.
У наданій до перевірки ТТН №Р127 від 23.02,2017 року., в графі «водій»- зазначене прізвище ОСОБА_3, проте у графах «прийняв водій» підпис водія відсутній.
Також згідно «податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» та звітності з ССВ за 1 квартал 2017 року , поданих ТОВ «СП «Альянс» , працівники, з прізвищем водія, зазначеним, в наданій до перевірки ТТН - відсутні. Крім цього, перевіркою встановлено, що ТОВ СП Альянс не є імпортером ТМЦ. реалізованих на адресу СФГ ім. Шевченка. Отже, за результатами перевірки та аналізу даних не підтверджено реальне джерело походження реалізованого ТОВ СП Альянс ТМЦ на адресу СФГ ім. Шевченка.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки при проведенні перевірки та складанні акту перевірки фахівці відповідного податкового органу діяли згідно вимог законодавства. За результатами перевірки в Акті були зафіксовані порушення за які позивачу було донараховано податкові зобов"язання. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши наявні докази у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного:
Перевіркою було встановлено заниження податку на додану вартість на суму 95 694 грн. по господарських операціях з ТОВ «СП «Альянс» чим порушено пп. «а» п. 198.1, п.198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України.
Підставою для висновків про безтоварність господарської операції між позивачем та ТОВ «СП «альянс» були наступні обставини, які встановлені в ході перевірки:
До перевірки позивачем надано документи, які підтверджують транспортування дизельного палива марки ДТ-3-К5. сорт F. А саме, надано ТТН №Р127 від 23.02.2017 року.
Згідно наданих до перевірки ТТН, місце навантаження - м.Київ конкретна адреса навантаження відсутня. Також відсутня марка автомобілю перевізника, вид перевезень, підпис водія перевізника, дата виїзду з підприємства-вантажовідправника. дата і час прибуття.
У наданій до перевірки ТТН №Р127 від 23.02,2017 року., в графі «водій»- зазначене прізвище ОСОБА_3, проте у графах «прийняв водій» підпис водія відсутній.
Також згідно «податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» та звітності з ССВ за 1 квартал 2017 року , поданих ТОВ «СП «Альянс» , працівники, з прізвищем водія, зазначеним, в наданій до перевірки ТТН - відсутні.
Крім цього, на перевірку надано паспорт якості на отримане дизельне паливо, згідно якого виробником придбаного палива дизельного значиться (мовою оригіналу) ОАО «Мозырский нефтеперерабатывающий завод»,г. Мозырь республика Беларусь.
Проте, перевіркою встановлено, що ТОВ «СП «Альянс» не є імпортером ТМЦ. реалізованих на адресу СФГ ім. Шевченка с зазначеним кодом УКТ ЗЕД згідно податкових накладних НОМЕР_1
При проведеному аналізі даних СРПН встановлено відсутність здійснення господарських операцій ТОВ «СП «Альянс» з виробником, вказаним у сертифікаті.
Отже слід зазначити, що за результатами перевірки та аналізу даних не підтверджено реальне джерело походження реалізованого ТОВ «СП «Альянс» ТМЦ на адресу СФГ ім. Шевченка.
Крім цього, перевіркою було встановлено неможливість здійснення господарських операцій ТОВ «СП «Альянс» із реалізації палива дизельного у зв'язку із відсутністю факту (джерела) їх законного введення в обіг та/або реального задекларованого виробництва. А саме відсутність факту реального одержання (купівлі) ТОВ «СП «Альянс» відповідної кількості дизельного пального, реалізованого на адресу СФГ ім. Шевченка та інших підприємств реального сектора економіки від інших СГ та власного задекларованого виробництва у період господарської діяльності, засвідчує недійсність (неможливість) формування ним відповідного активу та доказує нереальне джерело введення в обіг ТМЦ та нереальність здійснення ТОВ «СП «Альянс» первинного постачання (продажу) на адресу СФГ ім. Шевченка.
Згідно даних СРПН за період 18.10.2016 (дата випуску партії дизельного пального згідно з паспортом якості) по 23.02.2017 (дата отримання палива дизельного СФГ ім. Шевченка від ТОВ «СП «Альянс») ТОВ «СП «Альянс» отримано ПММ від наступних конрагентів: 1) ТОВ «СП «Інтергаз» та 2) ТОВ "Будівельна інвестиційна група "Капітал". Щодо контрагента такого ТОВ "СП "Альянс" як ТОВ "СП "Інтергаз" перевіркою було встановлено дисбаланс між кількістю придбано та реалізованого дизельного пального марки ДП-3 - К5, сорт F (реалізовано в 6,5 разів більше ніж придбано). Щодо контрагента ТОВ "СП "Альянс" - ТОВ "Будівельна інвестиційна група "Капітал" відповідач зазначає, що стан платника податків - 0 - платник податків за основним місцем обліку .
Таким чином, беручи до уваги вищевикладені обставини, перевіркою господарських відносин щодо дослідження їх реальності здійснення та повноти відображення в бухгалтерському обліку СФГ ім. Шевченка по операціям придбання товару від ТОВ «СП «Альянс» за лютий 2017 року податковим органом було встановлено відсутність підтвердження реальності здійснення даних операцій.
Таким чином, відповідач дійшов висновку, що СФГ ім.Шевченка допущено порушення наступних норм податкового законодавства: пп. «а» п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-Vl (із змінами та доповненнями), а саме: завищено суму податкового кредиту на загальну суму 95 694 грн. по операціям з контрагентом ТОВ «СП «Альянс» код СДРПОУ 40300059 за лютий 2017 року. Наявність вищевказаних доказів є свідченням факту нереальності здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання, а первинні документи складені від імені ТОВ «СП «Альянс» в адресу СФГ ім.Шевченка в частині реалізації ТМЦ не мають жодної юридичної значимості.
Тобто, на переконання відповідача, насправді вказані угоди не були спрямовані на якісне та своєчасне виконання зобов'язань перед замовником, а лише для збільшення витрат та податкового кредиту.
Суд не погоджується з позицією податкового органу, виходячи з наступного:
Як свідчить з матеріалів справи, між позивачем та ТОВ «СП «АЛЬЯНС» відбулася лише одна господарська операція, за якою позивач придбав дизельне паливо марки ДТ-3-К5, сорт F на загальну суму 574 164,ОС грн. в тому числі 95 694 грн. ПДВ.
В ході перевірки, для підтвердження реальності господарської операції Позивачем було надано представникам податкового органу (що не заперечується представником відповідача) наступні документи: 1. Договір постачання нафтопродуктів зід 23.02.2017 року № 628; 2. Рахунок на оплату від 22.02.2017 року № 35; 3. Платіжне доручення від 24.02.2017 року № 125; 4. Видаткова накладна від 23.02.2017 року № 127; 5. ТТН № Р127 від 23.02.2017 року; 6. НОМЕР_2 (сертифікат на д/паливо); 7. Картка рахунку 631 (Розрахунки з вітчизняними постачальниками); 8. Картка рахунку 203.(Паливо). Ці ж самі первинні документи містяться і матеріалах даної справи.
Посилання Відповідача в своєму Акті, що ТТН оформлена неналежним чином та паспорт на д/паливо підтверджує не реальність господарської операції судом не приймається, оскільки неправильне, неналежне оформлення особою товаренор-транспортної накладної не впливає на право платника податку на формування податкового кредиту за наявності інших законних підстав. .
Крім того, чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань, адже поняття «добросовісний платник» яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої cxejviH руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з прав людини.
Разом з тим, документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, зміст послуг, що надають тощо. При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх Оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податку у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.»
Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 Податкового кодексу України. Так, згідне з пунктом 44.1 цієї статті для цілей оподаткувань я платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Так, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
Відповідно до статті 1 цього Закону бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.
Бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації (частина 1 статті 8 Закону "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").
У бухгалтерському обліку відображаються окремі господарські операції, з яких складається господарська діяльність.
Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства (стаття 1 Закону "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").
За змістом частин 1 та 2 статті 9 наведеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факіїи здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Відповідно до наведеного вище визначення господарська операція пов'язане з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Гак, за визначенням, наведеним у підпункті 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів па баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійсненні контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 нього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням роварів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежне від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного подать свого періоду.
У відповідності до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, :.ніш|ми документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 200.1 статті 201 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) де Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для цілей визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Позивачем під час перевірки були надані всі документи та інформація, яка підтверджує, що господарська операція з ТОВ «СП «АЛЬЯНС» код ЄДРГІОУ 40300059 спричинила реальні зміни майнового стану Позивача, як платника податків.
Податкова інформація, якою скористалися перевіряючи для формування висновків проведеної перевірки, ґрунтується на даних інформаційних податкових баз. Інформаційні бази даних податкового органу не мають статусу офіційних і можуть містити помилки, які впливають на правовий статус платника податку. Бази даних ДПІ не є належними доказами, чинним законодавством також не передбачена належність таких баз до засобів доказування.
Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно приписів статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
На підтвердження позовних вимог позивачем надано необхідні докази. З боку відповідача вказані докази не спростовані, інших доказів не надано.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву Селянського (фермерського) господарства ім. Шевченка до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення задовольнити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено протягом п"яти днів.

Суддя О.М. Кунець