Справа № 803/1873/16
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2018-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2018 року ЛуцькСправа № 803/1873/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

за участю секретаря судового засідання Шаблій Л.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Сахарчука А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (позивач) звернулася позовом до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Ковельська ОДПІ, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30 червня 2016 року №160721-13, яким їй визначено грошове зобов'язання з транспортного податку за 2016 рік у сумі 25000,00 грн.

Обґрунтовуючи позов вказала, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене з порушенням вимог, встановлених підпунктом 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України, оскільки середньоринкова вартість належного їй на праві власності автомобіля марки TOYOTA модель LAND CRUISER 150, 2013 року випуску, об'ємом двигуна 2982 куб.см. становить менше ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року.

Відповідач у письмовому запереченні (відзиві) позов не визнав (а.с.122). В обґрунтування свої позиції вказав, що визначення вартості транспортних засобів, які є об'єктом оподаткування, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Ковельською ОДПІ засобами електрокомунікаційного зв'язку через інформаційну систему «Податковий блок» отримано з Державної фіскальної служби України (ДФС України) перелік фізичних осіб - платників транспортного податку за 2016 рік. У вказаному переліку була і позивач - ОСОБА_3, яка відповідно до отриманої з Міністерства економічного розвитку і торгівлі України інформації є власником автомобіля марки TOYOTA модель LAND CRUISER 150, 2013 року випуску.

Обов'язок щодо нарахування транспортного податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень покладено на контролюючі органи за місцем реєстрації об'єктів оподаткування, що перебувають у власності фізичних осіб-нерезидентів. Ставка податку встановлена з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України.

Відповідач вважає, що при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення ним дотримано порядку та умов, визначених Податковим кодексом України, і таке рішення є правомірним. З наведених підстав просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постановою Верховного Суду від 18 квітня 2018 року скасовано постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11 січня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2017 року у даній справі, а справу направлено на новий розгляд до Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України). Одночасно зобов'язано відповідача надати суду належним чином засвідчені копії документів з інформацією, надісланою до органів ДФС у 2016 році Міністерством економічного розвитку і торгівлі України про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2016 року, у тому числі щодо автомобіля марки TOYOTA, модель LAND CRUISER 150, 2013 року випуску. Відповідач таких доказів суду не надав.

Також ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року витребувано докази у Міністерства економічного розвитку і торгівлі України: повний розрахунок середньоринкової вартості автомобіля станом на 01 січня 2016 року за тими параметрами, що відповідають належному ОСОБА_3 автомобілю, а також докази надіслання до органів ДФС інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2016 року. Така інформація надана суду.

До судового розгляду будь-які заяви та клопотання від сторін не надходили.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Позов просив задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги заперечує з підстав, викладених у письмовому запереченні (відзиві), у позові просив відмовити.

Заслухавши усні пояснення представників сторін, перевіривши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті справи, письмовими доказами, яким надано оцінку з точки зору їх достовірності, допустимості, належності та достатності, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що у власності фізичної особи ОСОБА_3 у 2016 році перебував транспортний засіб марки TOYOTA, модель LAND CRUISER 150, об'єм двигуна 2982 куб.см, 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Зазначені параметри автомобіля підтверджуються свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с.174), а також довідкою Тойота Центр Луцьк «Автоконцепт» від 05 серпня 2016 року №129. Товариство з обмеженою відповідальністю «Автоконцепт» (ТзОВ «Автоконцепт») є офіційним дилером Підприємства з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна» відповідно до договору від 12 грудня 2016 року (а.с.35-37).

30 червня 2016 року Ковельською ОДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення №160721-13, яким позивачу ОСОБА_3 визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 25000,00 грн. З пояснень представника відповідача у судовому засіданні встановлено, що приймаючи це рішення, відповідач керувався виключно інформацією, отриманою від ДФС України засобами електрокомунікаційного зв'язку через інформаційну систему «Податковий блок», у якій доведено перелік фізичних осіб - платників транспортного податку за 2016 рік (а.с.21-23). У вказаному переліку була позивач ОСОБА_3, яка є власником автомобіля марки TOYOTA модель LAND CRUISER 150, 2013 року випуску, що відповідно інформації Міністерства економічного розвитку і торгівлі України є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році.

Податкове повідомлення-рішення від 30 червня 2016 року №160721-13, прийняте Ковельською ОДПІ як суб'єктом владних повноважень, суду належить оцінити на відповідність критеріям, визначеним у частині другій статті 2 КАС України, у тому числі перевірити, чи прийняте воно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України (стаття 1 Кодексу).

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким згідно зі статтею 267 Податкового кодексу України введено новий транспортний податок.

Відповідно до пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу України транспортний податок входить до складу податку на майно. Як визначено підпунктом 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України, податок на майно належить до місцевих податків.

Згідно з пунктом 10.2 статті 10 Податкового кодексу України місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю),

Відповідно до підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю (підпункт 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України).

Водночас, 24 грудня 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України №909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», що набрав чинності 01 січня 2016 року (далі - Закон №909-VIII), яким внесено зміни у Податковий кодекс України щодо об'єкту оподаткування транспортним податком.

Так згідно з підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України (в редакції Закону від 24 грудня 2015 року № 909-VIII) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону № 909-VIII визначено, що у 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

На виконання Закону України від 24 грудня 2015 року №909-VII Білинською сільською радою Ковельського району прийнято рішення №4/4 від 29 січня 2016 року «Про внесення змін та доповнень до Положення про встановлення транспортного податку на території Білинської сільської ради, затвердженого рішенням сільської ради №42/8 від 30 січня 2015 року». Вказаним рішенням внесено зміни до Положення про встановлення транспортного податку, а саме: статтю 2.1 розділу 2 «Об'єкт оподаткування» викладено в такій редакції: «2.1. Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті».

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки Законом України №909-VIII не встановлювався новий транспортний податок, а також не змінювалась його ставка, з 01 січня 2016 року платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

Станом на 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 1378,00 грн. (стаття 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік»). Отже, 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року становить 1033500,00 грн.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1033500,00 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (абзац 2 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66 (далі - Методика).

Відповідно до положень пункту 2 Методики (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 3 Порядку №403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100) х (1 ± (Г к / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Г к - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (пункт 4 Порядку №403).

Згідно з пунктом 5 Методики, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об'єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Як визначено пунктами 13-14 Методики, Мінекономрозвитку розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про вартість автомобіля позивача, яка розрахована, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля.

З матеріалів справи вбачається, що 22 лютого 2016 року Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (Мінекономрозвитку) скерувала в адресу ДФС України лист №3252-08/4797-03, у якому довело інформацію щодо автомобілів, середньоринкова вартість яких розрахована на основі даних ДП «Держзовнішінформ»; інформацію щодо автомобілів, середньо ринкова вартість яких розрахована на основі інформації, отриманої з інших джерел; перелік автомобілів, вартість яких неможливо визначити (а.с.125-135).

На виконання ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року про витребування доказів, Мінекономрозвитку повідомило, що ним було забезпечено роботу офіційного сайту в режимі, який давав змогу отримати інформацію про сереньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг. Відповідно до пунктів 5 і 6 Методики та інформації ДП «Держзовнішінформ» аналогічним легковому автомобілю марки TOYOTA, модель LAND CRUISER 150, об'єм двигуна 2982 куб.см, є автомобіль марки TOYOTA, модель LC PRADO з об'ємом циліндрів двигуна 2,8 літра, дизель (а.с.125).

Як видно з інформації ДП «Держзовнішінформ», середньоринкова вартість автомобіля марки TOYOTA, модель LC PRADO з об'ємом циліндрів двигуна 2,8 літра, дизель, автоматичною коробкою переключення передач, до одного року експлуатації становила понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року (а.с.127, зворот).

Відповідно до листа Мінекономрозвитку в адресу ДФС України від 06 липня 2016 року №3252-08/20315-03 (а.с.129-135), яким доведено уточнену інформацію щодо автомобілів, середньоринкова вартість яких становила понад 750 мінімальних розмірів заробітної плати станом на 01 січня 2016 року, до таких автомобілів належить автомобіль марки TOYOTA, модель LC PRADO з об'ємом циліндрів двигуна 2,8 літра, дизель, автоматичною коробкою переключення передач, до двох років експлуатації (а.с.131).

Жодна із сторін не володіє точною інформацією про пробіг автомобіля, належного у 2016 році ОСОБА_3, станом на 01 січня 216 року. В матеріалах справи наявна лише довідка Тойота Цетр Луцьк «Автоконцепт» від 07 грудня 2016 року №220, якою стверджується, що на момент останнього заїзду автомобіля TOYOTA, модель LAND CRUISER 150 (автомобіля ОСОБА_3) на станцію технічного обслуговування ТзОВ «Автоконцепт», який відбувся 06 грудня 2016 року, пробіг становив 88062 км (а.с.33). За розрахунком Мінекономрозвитку середньоринкова вартість такого автомобіля станом на 01 січня 2016 року становила 763973,44 грн. (з ПДВ) - а.с.169), що безумовно менше 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року (тобто 1033500,00 грн.).

Окрім того, не може залишитися поза увагою і та обставина, що належний позивачці ОСОБА_3 автомобіль 2013 року випуску станом на 01 січня 2016 року мав строк його експлуатації понад 2 роки (а як зазначалося вище, об'єктом оподаткування у 2016 році є аналогічний автомобіль до 2 років експлуатації).

З наведеного слідує, що такий автомобіль не міг бути об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році.

У пункті 110 рішення Європейського Суду з прав людини від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Відповідно до частин другої, третьої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Жодних доказів того, що автомобіль позивача станом на 01 січня 2016 року мав середньоринкову вартість більшу ніж 1033500,00 грн., тобто, був об'єктом оподаткування транспортним податком, відповідач не надав, а тому його податкове повідомлення-рішення не може вважатися правомірним.

Таким чином, виходячи із наданих пунктом 2 частини другої статті 245 КАС України суду повноважень, позов з наведених вище підстав необхідно задовольнити повністю шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Ковельської ОДПІ від 30 червня 2016 року №160721-13.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань Ковельської ОДПІ на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,21 грн., сплачений відповідно до квитанції від 21 грудня 2016 року №0.0.674449392.1 (а.с.2).

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (45004, Волинська область, місто Ковель, вулиця Чубинського, 1, код юридичної особи 39497686) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 30 червня 2016 року №160721-13.

Стягнути на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області судовий збір в сумі 551,21 грн. (п`ятсот п'ятдесят одну грн. 21 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк

Повне судове рішення складено судом 09 липня 2018 року