Справа № 810/3393/18
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2018-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

06 липня 2018 року 810/3393/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Балаклицький А.І., розглянувши у м. Києві заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд зупинити дію рішення пятдесят другої сесії Ірпінської міської ради Київської області VІІ скликання від 20.06.2018 №3790-52-VІІ "Про обмеження та заборону реалізації слабоалкогольних та алкогольних напоїв на території Ірпінського регіону в нічний час".

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що він зареєстрований як фізична особа-підприємець та здійснює підприємницьку діяльність в магазині-кафетерії, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, 94. З метою здійснення підприємницької діяльності у вказаному магазині-кафетерії ним отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями Серії АА №026137 з терміном дії до 27.10.2018.

Водночас, 20 червня 2018 року Ірпінською міською радою Київської області прийнято рішення від 20.06.2018 №3790-52-VІІ "Про обмеження та заборону реалізації слабоалкогольних та алкогольних напоїв на території Ірпінського регіону в нічний час", згідно з яким субєктам господарювання, які зареєстровані в установленому порядку та субєктам господарювання, які мають ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, отриману згідно з вимогами законодавства України, обмежено торгівлю алкогольних та слабоалкогольних напоїв у стаціонарних об'єктах торгівлі торговельного, побутового, соціально-культурного й іншого призначення на території м. Ірпеня шляхом заборони їх реалізації з 23.00 до 08.00 годин.

Заявник вважає, що вказане рішення є очевидно протиправним та порушує його права як підприємця, який здійснює економічну діяльність у формі ресторанного господарства, оскільки у відповідача відсутні повноваження на обмеження торгівлі алкогольних та слабоалкогольних напоїв на території м. Ірпеня шляхом заборони їх реалізації з 23.00 до 08.00 годин стосовно закладів ресторанного господарства.

Внаслідок цього, заявник зазначає, що дія такого рішення під час його судового оскарження, яке може тривати протягом тривалого часу, призведе до порушення не лише його прав на здійснення підприємницької діяльності, але й інших субєктів господарювання міста Ірпеня, які здійснюють господарську діяльність у формі ресторанного господарства, оскільки субєкти господарювання будуть позбавлені отримати реальний дохід від здійснення такої діяльності, а для відновлення таких прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частинами першою та другою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частиною першою статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

З аналізу наведених норм вбачається, що обовязковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обовязковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути повязані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття рішення про забезпечення позову можливе лише в разі наявності обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача або є очевидними ознаками протиправності оскаржуваного рішення та порушення прав позивача цим рішенням.

Дослідивши підстави, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, суд дійшов висновку про недоведеність заявником існування визначених у статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України обставин, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.

Посилання заявника на те, що не вжиття обраних заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист його прав не підтверджені жодними доказами чи поясненнями, окрім тверджень про протиправність рішення Ірпінської міської ради Київської області VІІ скликання від 20.06.2018 №3790-52-VІІ "Про обмеження та заборону реалізації слабоалкогольних та алкогольних напоїв на території Ірпінського регіону в нічний час", яким обмежено торгівлю алкогольних та слабоалкогольних напоїв у стаціонарних об'єктах торгівлі торговельного, побутового, соціально-культурного й іншого призначення на території м. Ірпеня шляхом заборони їх реалізації з 23.00 до 08.00 годин.

Крім того, заявник вказує лише про намір звернутись до суду із адміністративним позовом щодо оскарження рішення Ірпінської міської ради Київської області VІІ скликання від 20.06.2018 №3790-52-VІІ "Про обмеження та заборону реалізації слабоалкогольних та алкогольних напоїв на території Ірпінського регіону в нічний час", що позбавляє суд можливості встановити чи стосується обраний заявником вид забезпечення позову предмета спору.

Разом з цим, суд звертає увагу, що у даному випадку така обов'язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як "наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення", може бути виявлена судом тільки на підставі з'ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв'язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Тобто, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення. Крім того, встановлення ознак протиправності оскаржуваного рішення є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, враховуючи предмет позову, що є неприпустимим на даній стадії судового процесу.

Суд також наголошує, що відповідно до приписів чинного законодавства, у випадку звернення сторони з вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою. З цією метою обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Водночас, заявником не наведено та не надано жодних доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення у адміністративній справі (яка на даний час навіть не існує).

Більш того, заявником не надано суду жодного доказу, що він здійснює діяльність в магазині-кафетерії, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, 94, саме в період з 23.00 до 08.00 годин.

Крім того, не надано заявником і будь-яких доказів на підтвердження того, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або для ефективного захисту, поновлення порушених чи оспорюваних його прав або інтересів, за захистом яких він має звернутись до суду, потрібно буде докласти значних зусиль.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150-154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Копію ухвали видати (надіслати) заявнику.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Балаклицький А. І.