Справа № 712/4901/18
Суддя: Пироженко (С.А.) С. А.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/712/227/18
Справа № 712/4901/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ТІТОВА О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Черкаси Департаменту патрульної поліції НП України, третя особа: Інспектор роти № 1 БУПП у Черкаській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що постановою інспектора роти № 1 батальйону УПП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 Серії ВР № 065049 від 21 квітня 2018 року про адміністративне правопорушення, його притягнуто до відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в сумі 425 грн.

Дана постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 21 квітня 2018 року о 21 год. 20 хв. на 25-му км. а/д Н-16 керував автомобілем не маючи при собі поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушено п.п. 2.1 Г ПДР України. Вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки обставини справи, що встановлені в ній не відповідають дійсності, а винесена постанова є незаконною.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в їх задоволенні відмовити, в подальшому до судового засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Третя особа в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити, в подальшому до судового засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 1 ст. 126 КпАП України є керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ВР № 065049 від 21 квітня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 21 квітня 2018 року о 21 год. 20 хв. на 25-му км. а/д Н-16 керував автомобілем не маючи при собі поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушено п.п. 2.1 Г ПДР України. На підставі даних фактів інспектор роти № 1 батальйону УПП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_2, притягнув позивача до відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

На підставі ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу

З пояснень позивача наданих в судовому засіданні, вбачається, що він не згідний з адміністративним правопорушенням, правил дорожнього руху не порушував, оскільки інспектором при винесенні оскаржуваної постанови не враховано той факт, що він у відповідності до посвідчення серії УБД 149161 виданого УМВС України в Черкаській області 29 жовтня 2015 року являється учасником бойових дій та предявник такого посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. Зокрема, має право не мати поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ.

При цьому, відповідач в судовому засіданні та своєму відзиві на позовну заяву, посилався на ту обставину, що відповідно до чинного законодавства від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власники наземних транспортних засобів, які є учасниками бойових дій, за умови, що вони керують особисто належним їм транспортним засобом. А оскільки транспортний засіб, яким керував позивач зареєстрований на іншу особу, ним порушені п. 2.1 ґ) ПДР України.

Так, в рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко визначено, що згідно з пунктом 13.1 статті 13 Закону № 1961 транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій та інвалідам війни, що визначені законом, інвалідам І групи, а такі наземні транспортні засобі, якими вони володіють не тільки на праві власності, а й на будь-якій іншій правовій підставі «договір підряду, оренди тощо).

Судом встановлено, що 28 березня 2018 року ОСОБА_1 придбав автомобіль Opel Omega, д.н. DRT066 у громадянина ОСОБА_4 відповідно до говору купівлі-продажу та на його імя виписана довіреність, відповідно до якої ОСОБА_1 має право користуватися та розпоряджатися на правах власника вказаним автомобілем. Оригінал вказаного доручення було досліджено в судовому засіданні.

При перегляді в судовому засіданні наданого відповідачем відеозапису, встановлено, що під час складення постанови про адміністративне правопорушення позивачем, дійсно, не предявлялося, та інспектором не витребовувалося доручення на право володіння та користування транспортним засобом.

При цьому, інспектором було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності саме за керування транспортним засобом без поліса обовязкового страхування, яке позивач як учасник бойових має право не мати, а не за відсутність документів, що посвідчують право власності на автомобіль. Тому суд вважає, що в даному випадку факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України судом не встановлено.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, судом було встановлено, що під час складання постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем були порушені вимоги ст. ст. 268, 283 КпАП України. Крім того, дослідивши надані докази суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні підтверджуючі дані про вчинення даного правопорушення. За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає до скасування, а справа про адміністративне правопорушення до закриття, що передбачено п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-74, 122, 242-244, 250, 262, 286 КАС України, ст.ст. 122, 245, 251, 268, 283 КпАП України, суд

В И Р І Ш И В:

Постанову серії ВР № 065049 від 21 квітня 2018 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка винесена інспектором роти № 1 БУПП в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_2, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн., на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КпАП України скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня його проголошення в порядку визначеному ч. 4 ст. 286 та ст. 297 КАС України.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст судового рішення складено 04 липня 2018 року.