Справа № 466/4251/18
Суддя: Зима І. Є.
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/4251/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Зими І.Є.

секретаря с/з Борис У.Я.

з участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

01.06.18 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 133874 від 24.05.18р.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуваною постановою його притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП за невиконання вимоги дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна лінія» та перетин такої без необхідності об'їзду перешкоди.

Позивач вважає, що інспектор поліції безпідставно звинуватив його у даному правопорушенні, оскільки він перетнув вузьку суцільну лінію при здійсненні об'їзду автомобіля, що рухався перед ним зі швидкістю, менш як 30 км/год. При чому фото чи відеодоказів у скоєному правопорушенні інспектор поліції не надав, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснено з порушеннями вимог КУпАП. Вважає, що винесена постанова є протиправною і такою, що підлягає скасуванню внаслідок відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримав, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позові, просив такий задовольнити.

Представник відповідача УПП м. Львова у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Згідно ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні докази у їх сукупності, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до оскаржуваної постанови серії ВР № 133874 від 24.05.18р. позивача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

З тексту постанови вбачається, що ОСОБА_2 24.05.2018р. керуючи транспортним засобом «BMW X3» номерний знак НОМЕР_1 по автодорозі Київ-Чоп, 546 км, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна лінія» та перетнув її без необхідності об'їзду перешкоди, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України.

У розділі 34 ПДР України «Дорожня розмітка», у пункті 1.30 зазначено, що лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Як зазначає позивач, він здійснював обгін автомобіля, що рухався перед ним зі швидкістю менше 30 км/год

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідками, технічними засобами, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

В оскаржуваній постанові інспектор не врахував приписів частин 1-3 ст. 7 КУпАП про необхідність розгляду і вирішення справ не інакше як на підставі наступних засад: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 251 КУпАП саме на посадову особу (заявленого субєкта оскарження) покладається обов'язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи; запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких не вистачає.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків. Докази суду надають учасники справи. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи. Дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Отже, ймовірне вчинення позивачем адміністративного правопорушення, доказами не підтверджується і ґрунтується на припущеннях зацікавленої у результатах службової особи: постанови, яка не може бути визнана як належний та допустимий доказ.

Згідно ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, але останній доказів та обґрунтованості правомірності складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_2 правил дорожнього руху України не надав.

Матеріали справи не містять заперечень відповідача та обґрунтувань правомірності дій і рішень останнього.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем по справі не відібрано пояснення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено свідків правопорушення. До постанови про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відтак, належних доказів, які достовірно підтверджують обставини порушення позивачем правил дорожнього руху України та підтверджують вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, відповідачем не надано.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст.245, 280 КУпАП. Оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому відповідно до вимог ст.247, п.3 ст.293 КУпАП вказана постанова підлягає скасуванню.

Згідно з ч.3 п.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 73-77, 205, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, ст.ст. 122, 245, 247 п.1, 280, 286, 289, КУпАП, суд ,-

у х в а л и в :

адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ВР № 133874 від 24.05.18р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КпАП України і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня складення повного його тексту до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 04.07.2018 року.

Позивач: ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: Управління патрульної поліції м. Львова Департаменту патрульної поліції, адреса: м.Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя І. Є. Зима