Справа № 826/2395/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 червня 2018 року № 826/2395/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "КБ "Хрещатик" Костенко Ігоря Івановича Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенко Ігоря Івановича (далі по тексту - відповідач-1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - відповідач-2), в якому просить:

- визнати бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенко Ігоря Івановича щодо не включення ОСОБА_1 (місце реєстрації: 02217, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протиправною;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенко Ігоря Івановича надати до фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_1 (місце реєстрації: 02217, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), яким необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно гарантованої суми у розмірі 200 000,00 грн.;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенко Ігоря Івановича включити майнові вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: 02217, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до реєстру акцептованих вимог кредиторів;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити ОСОБА_1 (місце реєстрації: 02217, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- судові витрати покласти на відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідачем протиправно допущено бездіяльність в частині невключення ОСОБА_1 до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки розірвання договору банківського вкладу (депозиту) №1246/2010-18 є фіктивним, а відтак відповідач за відсутності правових підстав не включив її до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що призвело до порушення її прав на отримання коштів.

В ході судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача-1 в ході судового розгляду справи проти позову заперечував з підстав того, що позивач отримала гарантовану суму за вкладами в розмірі 5 013,97 грн., а інші кошти на рахунках позивача в банках не обліковуються. Тобто, в Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» не було правових підстав для визначення іншої розрахункової суми відшкодування коштів за вкладами позивача.

Додатково представник відповідача-1 зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 є передчасними, оскільки встановити факт належного чи неналежного виконання банком обов'язків за договором банківського вкладу може тільки суд загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства. При цьому, на думку представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенко Ігоря Івановича висновок експерта від 13 лютого 2015 року №33/тдд не є належним та допустимим доказом в даній адміністративній справі.

Представник відповідача-2 в наданих суду письмових запереченнях на позов зазначив, що з урахуванням того, що у ПАТ «КБ «Хрещатик» розпочато процедуру ліквідації, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Додатково представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повідомив, що повноваження щодо формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та визначення сум, що підлягають відшкодуванню, покладені на уповноважену особу Фонду.

Представник відповідача-2 звернув увагу, що відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб переліку вкладників позивач була включена до Загального реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування, який затверджений виконавчою дирекцією Фонду, на ту суму, яка була визначена уповноваженою особою Фонду.

У відповідному судовому засіданні суд за згодою представників сторін ухвалив про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

При цьому, суд враховує вимоги пункту 10 ч. 1 Перехідних положень КАС України (тут і надалі в редакції Закону України №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»), яким установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 01 жовтня 2010 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено договір банківського вкладу (депозиту) №1246/2010-18.

Як стверджує представник позивача, відповідно до умов договору позивачем були внесені 380 000,00 грн. на депозитний рахунок НОМЕР_2 на підтвердження чого в матеріалах справи міститься виписка по особовому рахунку позивача.

В подальшому, на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 року № 234 та рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.04.2016 року №436 Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк» Хрещатик» віднесено до категорії неплатоспроможних та розпочато процедуру запровадження в ньому тимчасової адміністрації, а постановою Правління Національного банку України від 02.06.2016 року № 46-рш було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» яка триватиме з 06.06.2016 року по 05.06.2018 року включно.

Представник позивача зазначив, що позивача включено до списків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб лише на суму 5 013,97 грн. згідно з наявними залишками по картковому рахунку.

Відповідно до листа №3/12360 від 29.12.2016 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» у відповідь на запит представника позивача від 12.12.2016 року повідомила, що ОСОБА_1 включена до реєстру вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та одержала належні кошти згідно з наявними залишками на поточних та карткових рахунках станом на 05.04.2016 року.

Стосовно договору банківського вкладу ОСОБА_1 від 11.10.2011 року №1246/2010-18 повідомлено додатково, що за даними в системі обліку банку вказаний договір було достроково розірвано вкладником 17.03.2011 року, а кошти повернуто вкладнику через касу банку на підставі заяви про видачу готівки від 17.03.2011 року №23.

Позивач зазначає, що нею не було здійснено розірвання вказаного договору та зняття коштів депозитного вкладу, натомість, це сталося внаслідок шахрайських дій колишніх працівників ПАТ «КБ Хрещатик», що підробили підпис позивача та незаконно заволоділи коштами, що були передані за вищевказаним договором банківського вкладу.

Наведене і зумовило звернення позивача до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд не відшкодовує кошти розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом року до дня прийняття такого рішення).

За правилами частини першої-другої статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Частиною третьою статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України».

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку рахунків до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку рахунків Реєстру відшкодувань вкладникам (Загального реєстру); 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Реєстру відшкодувань вкладникам (Загального реєстру).

З матеріалів справи вбачається та позивачем не заперечується, що вона була включена до списку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб лише на суму 5 013,97 грн. згідно з наявними залишками по картковому рахунку. При цьому, вказану суму позивач отримала.

Як стверджує представник відповідача-1 інші кошти позивача на рахунках в банку не обліковуються у зв'язку з достроковим розірванням банківського вкладу від 11.10.2010 року №1246/2010-18 17.03.2011 року на підставі заяви про видачу готівки №23.

В матеріалах справи міститься лист слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві №Г-5462/125/23/3-2016 від 04.11.2016 року, з якого вбачається, що слідчим управлінням здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000048 за фактами заволодіння грошовими коштами вкладників Київського регіонального відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» шляхом зловживання службовими особами банку своїм службовим становищем та вчиненням службового підроблення, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190, 191 та 366 КК України.

Також у вказаному листі вказано, що 06.07.2016 року із матеріалів кримінального провадження №0000048 в окреме провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000873, виділені матеріали досудового розслідування щодо заволодіння коштами позивача, як вкладника КРВ ПАТ «КБ «Хрещатик».

Станом на момент вирішення даної справи по суті жодних відомостей щодо завершення досудового розслідування кримінального провадження №0000873 позивач до суду не надала. Також, відсутні вироки щодо притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

При цьому, відповідно до ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до змісту статей 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд. Незалежно від виду вкладу, банк зобов'язаний видати суму вкладу або його частину на першу вимогу вкладника-фізичної особи і не може зменшувати суму вкладу шляхом застосування штрафних санкцій, невиплати процентів за вкладом чи інших можливих форм відшкодування збитків банку.

Крім того, право клієнта на розірвання договору банківського рахунку в односторонньому порядку безумовне. Договір вважається розірваним з моменту отримання банком заяви про закриття рахунку.

Факт отримання грошових коштів у зв'язку з достроковим розірванням договору банківського вкладу від 11.10.2010 року №1246/2010-18 17.03.2011 року на підставі заяви про видачу готівки №23 позивачем не заперечується.

Судом враховуються доводи позивача, що такі кошти нею особисто не отримувались, а підпис від імені ОСОБА_1 у вказаній заяві №23 від 17.03.2011 року виконано не ОСОБА_1, а іншою особою.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази оскарження позивачем в судовому порядку факт дострокового розірвання договору банківського вкладу від 11.10.2010 року №1246/2010-18 17.03.2011 року до суду загальної юрисдикції. Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості щодо визнання в судовому порядку фіктивним таке розірвання договору банківського вкладу від 11.10.2010 року №1246/2010-18 17.03.2011 року.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно не включено позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в частині коштів, які не обліковувались на рахунку позивача, а відтак відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенко Ігоря Івановича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_1 (місце реєстрації: 02217, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), яким необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно гарантованої суми у розмірі 200 000,00 грн.

При цьому, суд зазначає, що матеріалами справи спростовується наявність оскаржуваної бездіяльності відповідача-1 щодо не включення позивача до переліку вкладників, оскільки ОСОБА_3 була включена до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 5 013,97 грн. згідно з наявними залишками по картковому рахунку.

За таких обставин, підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенко Ігоря Івановича щодо не включення ОСОБА_1 (місце реєстрації: 02217, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відсутні.

Стосовно позовних вимог щодо зобов'язання відповідача-1 включити майнові вимоги позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів, суд зазначає наступне.

Частиною 5 статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до абз.4 частини 1 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Згідно статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів уповноважена особа Фонду сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці.

Уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача-1 в установлений строк із заявою щодо включення вимог позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Відповідно до п.2.6 Положення Про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 року №2 (далі - Положення) Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку з дня свого призначення здійснює такі повноваження: складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Згідно п. 4.31 Положення у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили; свідоцтва про право на спадщину за вимогами кредиторів, які визнані уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів; документів, які відповідно до законодавства України підтверджують правонаступництво юридичної особи внаслідок реорганізації, за вимогами кредиторів, яких включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів; письмової відмови кредитора від вимог; клопотання уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку про виправлення помилки, допущеної нею чи попередньою уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку під час акцептування вимог кредиторів.

Фонд за потреби має право вимагати від уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку додаткову інформацію щодо внесення змін до реєстру вимог.

Факт наявності хоча б однієї з обставин, що наведені вище та є необхідними для внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів матеріали справи не підтверджують, а відтак підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

Щодо заявлених позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд зазначає, що підстави для їх задоволення також відсутні, оскільки така вимога є похідною від вимог, відсутність підстав для задоволення яких судом встановлена вище.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, відповідачами, як суб'єктами владних повноважень, доведено правомірність своїх дій та відсутність оскаржуваної бездіяльності.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, підстави для присудження на користь позивача понесених нею судових витрат - відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 5-11, 19, 73-77, 79, 90, 263, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук