Справа № 466/2096/18
Суддя: Донченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/2096/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді Донченко Ю.В.

секретарі Піцик О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Львова ДПП НПУ, сержанта поліції з ОДДЗ УПП у м. Львові про визнання неправомірною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 877311, складену 10 березня 2018 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження по справі - закрити.

Позовні вимоги мотивувала тим, що згідно оскаржуваної постанови, 10.03.2018 року в 23 год. 50 хв. він керуючи транспортним засобом TOYOTA Land Cruiser д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі Львів-Краківець не перемкнув з дального на ближнє світло фар, коли рухався зустрічний транспортний засіб, чим порушив пункт 19.2 Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. 10.03.2018 року повертаючись із своєю сім'єю (з дружиною ОСОБА_2 та сином ОСОБА_3) з Польської Народної Республіки через кордон Будомєж-Грушів, керуючи своїм автомобілем позивач виїхав з міста Яворів на Головну дорогу державного значення Краківець Львів, де у цей час за заправкою «Укрнафта» на відстані більше 500 метрів від його автомобіля, у неосвітленому місці, на узбіччі дороги із перетином широкої суцільної смуги (яку згідно ПДР можна перетинати у разі вимушеної зупинки) стояв поліцейський автомобіль із проблисковими маячками. Щоб переконатись, чи не має для нього жодної перешкоди, так як він не зрозумів, що сталось і чому у неосвітленому місці на узбіччі дороги у його напрямку стоїть поліцейський автомобіль, я включив дальнє світло, щоб краще роздивитись дорогу. У цей час йому на зустріч не їхав жодний транспортний засіб. Наблизившись до поліцейського автомобіля більш як на 400 метрів, він переключився на ближнє світло, а далі був зупинений поліцейським, який представився ОСОБА_4, і пояснив підставу його зупинки, що ним порушено пункт 19.2 ПДР, так як вні не переключився з дального на ближнє світло, коли їхав зустрічний транспорт. На що він пояснив поліцейському, що жодного зустрічного транспорту не було, коли він включав дальнє світло, а тому не вчиняв жодного правопорушення. Просив працівників поліції показати докази відеофіксації вчиненого правопорушення, однак йому жодного доказу представлено не було. Незважаючи на те, що він фактично не погодився з правопорушенням, його оспорював, поліцейський ОСОБА_4 не намагався встановити пасажирів, які сиділи у його автомобілі, щоб опитати їх в якості свідків, у порушення вимог п. 1 ч.1 розділу II Інструкції (затвердженої наказом МВС України, МОЗ України N21452/735 від 09.11.2015 р) їх пояснень не відібрано і до протоколу не долучено. Вважає зазначену постанову неправомірною, та просить її скасувати.

Представник позивач ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів викладених в позовній заяві. Додатково зазначив, що неправомірні дії поліцейського ОСОБА_4 були оскаржені позивачем до прокурора Львівської області.

Відповідач у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином. Заяв про розгляд справи у його відсутність не подавав, відзиву на позовну заяву, а також усіх наявних у нього доказів, що підтверджують заперечення проти позову, на адресу суду не скеровував.

З'ясувавши обставини справи, заслухавши думку позивача, оглянувши матеріали справи ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.246 КАС України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.03.2018 року інспектором УПП у м. Львові ОСОБА_4 винесено відносно ОСОБА_6 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 877311 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. Згідно даної постанови, ОСОБА_1, 10.03.20187 року, о 23 год. 50 хв. На автодорозі Львів-Краківець 3 км.+ 500 м. не перемкнув з дальнього на ближнє світло фар коли на зустріч рухався інший транспортний засіб, чим порушив вимоги п.19.2 , ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

У відповідності з вимогами п.4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст.122 КУпАП.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за, в тому числі, порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Відповідно до п. 19.2 Правил дорожнього руху України, дальнє світло слід перемикати на ближнє не менш як за 250 м до зустрічного транспортного засобу, а також тоді, коли воно може засліпити інших водіїв, зокрема тих, що рухаються в попутному напрямку. Світло необхідно перемикати і на більшій відстані, якщо водій зустрічного транспортного засобу періодичним перемиканням світла фар покаже потребу в цьому.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозаписучих засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім цього, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З пояснень представника позивача, даних в судовому засіданні, судом встановлено, що у вказаній в оскаржуваній постанові час позивач було застосовано увімкнення дальнього світла фар, оскільки цього потребувала дорожня обстановка, при цьому жодного зустрічного транспортного засобу, якому би це завадило не було.

Будь-яких доказів на спростування вказаних пояснень сторони позивача відповідачем на адресу суду не скеровано, а тому суд надає віри поясненням позивача.

Крім того, оскаржувана постанова винесена за відсутності свідків.

Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена без дотримання вимог чинного законодавства та за відсутності доказів вини позивача, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 6,9,72-77,295,297 КАС України, ст. ст. 9, 33, 122, 251, 254, 258, 268, КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Постанову Серії БР № 877311 від 10 березня 2018 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП закрити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до апеляційного адміністративного суду Львівської області.

Суддя ОСОБА_7