Справа № 754/12702/14-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
УХВАЛА

03 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про роз'яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2018 у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 17.11.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії;

- визнати протиправними дії відповідача по нарахуванню та виплаті додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 15% від мінімальної пенсії замість 30%;

- зобов'язати відповідача нарахувати та виплачувати основну пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням заробітку за період роботи на ЧАЕС, без неправомірних обмежень, згідно приведеного розрахунку, та виплатити недоотриману різницю починаючи з 22.06.2014;

- зобов'язати відповідача нарахувати та виплачувати додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру в 30% мінімальної пенсії за віком та виплатити недоотриману різницю з 29.02.2014;

- зобов'язати відповідача нарахувати та виплачувати доплату до пенсії за понаднормовий стаж в розмірі 7% заробітку, та виплатити недоотриману різницю з 22.06.2014;

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 24.12.2015 позов задоволено частково: визнано неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України у Деснянському районі м. Києва щодо нарахування та виплати йому додаткової пенсії у розмірі меншому ніж передбачено ст. 51 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язано управління Пенсійного Фонду України у Деснянському районі м.Києва здійснити йому перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю у розмірі не нижче 30 % мінімальної пенсії за віком з 29.02.2014 р. по 03.08.2014 з урахуванням проведених виплат; в задоволені решті вимог позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2016 замінено відповідача у справі з УПФУ в Деснянському районі м. Києва на Лівобережне об'єднане управління ПФУ в м. Києві; постанову Деснянського районного суду м. Києва від 24.12.2015 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.07.2017 постанову Деснянського районного суду м. Києва від 24.12.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2016 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 17.11.2017 позов задоволено частково: визнано неправомірними дії Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві щодо нарахування та виплати позивачу додаткової пенсії у розмірі меншому ніж передбачено ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язано Лівобережне об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Києві здійснити позивачу перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі не нижче 30 % мінімальної пенсії за віком з 29.02.2014 по 03.08.2014 з урахуванням проведених виплат; зобов'язано Лівобережне об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Києві здійснити позивачу перерахунок пенсії згідно ч. 2 ст. 27 Закону України № 1058-ІУ з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії, визначеного за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення, зокрема, з вересня 1986 року по серпень 1987 року включно, з 11.06.2014 - з моменту звернення з відповідною заявою до відповідача; в задоволені решти вимог позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2018 апеляційні скарги ОСОБА_2 та Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишено без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 17.11.2017 - без змін.

До Київського апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_2 про роз'яснення судового рішення, в якому він просить роз'яснити постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2018, а саме чи має застосовуватися при визначені обмеження його пенсії норма підзаконного нормативного акту - постанови Кабінету Міністрів України від 15.04.2003 № 544 «Про підвищення розмірів трудових пенсій», якою встановлюється обмеження розміру пенсії в 168, 00 грн. або як це слідує з мотивувальній частини рішення апеляційної інстанції - норма, яка встановлена ч. 2 ст. 56 спеціального Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в якої законодавче встановлюється обмеження «чорнобильської» пенсії в 75 % заробітку.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що зазначена заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Згідно з ч. 2 ст. 254 КАС України подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

У відповідності до ч. 3 та 5 ст. 254 КАС України у разі необхідності суд може розглянути питання роз'яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Ухвалу про роз'яснення судового рішення або відмову у його роз'ясненні може бути оскаржено.

За змістом наведених норм слідує, що роз'ясненню підлягає судове рішення, яким спір вирішено по суті позовних вимог, і здійснити таке роз'яснення вправі суд, який це рішення ухвалив.

Як зазначено в п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення» в адміністративній справі, в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Підставою для роз'яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз'ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз'яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Відтак, очевидним є те, що суд може роз'яснити рішення, яке підлягає виконанню та подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Аналогічний висновок викладений в ухвалі Верховного Суду України від 16.07.2016 у справі № 826/16796/14 (21-452іп16), що постановлена за результатами розгляду заяви про роз'яснення судового рішення, у якій заявник зазначив, що йому незрозумілий зміст мотивувальної частини постанови, що може викликати труднощі у виконанні судового рішення. У вказаній ухвалі Верховного Суду України зазначено, що рішення суду може бути роз'яснено у разі, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Аналізуючи зміст постанови Київського апеляційного адміністративного суду від від 30.01.2018, колегія суддів вважає, що висновки суду, що наведені в ній, а також резолютивна частина рішення є зрозумілими, оскільки в достатній мірі містять мотиви та обґрунтування.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що порядок проведення перерахунку пенсії, застосування відповідних формул для проведення такого перерахунку визначається законами чи нормативно-правовими актами України, а не судом.

Пенсійний орган, проводячи перерахунок пенсії, зобов'язаний керуватися відповідними законами чи підзаконними актами, а суд лише може перевірити відповідність проведеного перерахунку.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу, що роз'ясненню підлягає рішення суду, а не норми чинного законодавства України.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про роз'яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2018 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 254, 325, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз'яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2018 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений 09.07.2018.