Справа № 809/85/18
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 рокуЛьвів№ 876/3811/18

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.

при секретарі судового засідання Смидюк Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року (суддя - Скільський І.І., м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Віком» до Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Івано-Франківська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Віком» №1 про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Віком» 19 січня 2018 року звернулося до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Івано-Франківська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Віком» №1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафних санкцій від 26.12.2017 №23 (далі - Постанова №23). В обґрунтування позову вказує, що планова перевірка характеристик продукції проведена відповідачем безпідставно, оскільки на час перевірки діяв мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, з огляду на що, оскаржувана Постанова №23 є протиправною та підлягає скасуванню.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року у справі №809/85/18 позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В доводах апеляційної скарги вказує, що твердження позивача про наявність мораторію на заходи державного ринкового нагляду не відповідає дійсності, оскільки мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності не поширюється на заходи ринкового нагляду.

Позивач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, прийнятим з врахуванням всіх обставини справи та таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, позивач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що на час здійснення відповідачем перевірки позивача 15.12.2017, діяв мораторій на проведення Держпродспоживслужбою та її територіальних органів планових заходів із здійснення ринкового нагляду, з огляду на що оскаржувана Постанова №23 прийнята безпідставно та підлягає скасуванню.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими з таких міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 15.12.2017 посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області на підставі наказу від 13.12.2017 №59 «Про направлення на проведення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції», направлення на проведення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції від 13.12.2017 №59, проведено планову виїзну перевірку характеристик продукції, а саме: електричного та електронного обладнання, електричних ламп та освітлювальної апаратури, приладів, що працюють на газоподібному паливі, водогрійні котли, що працюють на рідкому чи газоподібному паливі,у магазині «Технокарпати» ТОВ «Віком», що знаходиться за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Бандери, 2, за результатами якої складено акт перевірки характеристик продукції від 15.12.2017 №0040 (далі - Акт №0040). Проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ «Віком» введено в обіг електрообладнання, а саме: Радіатор масляний TESY, виробник невідомий, серія №, дата виробництва відсутня; Бойлер BCH 160 Protech+MG, TM Ariston, дата виготовлення відсутня, насос глибинний Sprut, виробник невідомий, дата виготовлення відсутня, яке не відповідає «Технічному регламенту низьковольтного електричного обладнання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1067 (далі - Технічний регламент).

Також, посадовими особами відповідача 18.12.2017 складено протокол про виявлене (і) порушення вимог статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» №0040, що полягають в наступному: на час перевірки характеристик продукції було встановлено факт введення в обіг електрообладнання, а саме: радіатор масляний TESY, серія №140200008, бойлер BCH 160 Protech+MG, TM Ariston, дата виготовлення відсутня, насос глибинний Sprut, виробник невідомий, дата виготовлення відсутня, що не відповідає Технічному регламенту, чим порушено п.2 ч.2 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (далі - Закон №2735-VI).

На підставі Акту №0040 19.12.2017 прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №73, у якому зазначено наступне: радіатор масляний TESY, серія №140200008, виробник невідомий, дата виробництва відсутня - не відповідає пунктам 42 та 46 Технічного регламенту, оскільки на електрообладнанні не було нанесено знак відповідності технічним регламентам. Вирішено застосувати обмежувальний (корегувальний) захід: обмеження надання продукції на ринку до усунення формальної невідповідності. Також прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №74, у якому зазначено наступне: бойлер BCH 160 Protech+MG, виробник Франція, дата виготовлення відсутня - не відповідає пунктам 42 та 46 Технічного регламенту, оскільки на електрообладнанні не було нанесено знак відповідності технічним регламентам. Вирішено застосувати обмежувальний (корегувальний) захід: обмеження надання продукції на ринку до усунення формальної невідповідності. Також прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №75, у якому зазначено наступне: насос глибинний Sprut, виробник невідомий, дата виготовлення відсутня - не відповідає пунктам 42 та 46 Технічного регламенту, оскільки на електрообладнанні не було нанесено знак відповідності технічним регламентам. Вирішено застосувати обмежувальний (корегувальний) захід: обмеження надання продукції на ринку до усунення формальної невідповідності.

За результатами розгляду справи, Акту №0040, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 19.12.2017 №73, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 19.12.2017 №74, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 19.12.2017 №75 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області прийнято Постанову №23, якою магазин «Технокарпати», ТОВ «Віком» по вул. Бандери, 2, м. Івано-Франківськ, діяльність в якому здійснює Івано-Франківська філія ТОВ «Віком» №1 по вул. Бандери, 2, м. Івано-Франківськ зобов'язано сплатити у 15-денний строк штраф у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн.

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними та такими, що суперечать приписам чинного законодавства, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Таким чином, контроль за якістю і безпечністю продукції гарантується державою, а право на безпечність та якість продукції є конституційним правом людини.

Відповідно до «Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №667 (далі - Положення №667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров'я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Основними завданнями Держпродспоживслужби, серед іншого, є здійснення ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності (підпункт 4 пункту 3 Положення №667).

Згідно із підпунктом 7 пункту 4 Положення №667 Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері здійснення державного ринкового нагляду: проводить перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирає зразки продукції та забезпечує проведення їх експертизи (випробування); приймає у випадках та порядку, визначених законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснює контроль стану виконання суб'єктами господарювання цих рішень;вживає у порядку, визначеному законом, заходів до притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні встановлених вимог.

За змістом пункту 7 цього ж Положення, Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлені Законом №2735-VI.

Згідно статті 1 цього Закону, державний ринковий нагляд - це діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.Вказаною статтею також визначено, що орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону.

Сфера відповідальності органу ринкового нагляду - перелік видів продукції, затверджений відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України, щодо яких відповідний орган ринкового нагляду здійснює ринковий нагляд.

Такий перелік затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 №1069, до якого включено «електричне та електронне обладнання». Органом державного ринкового нагляду з цього питання визначено Держпродспоживслужбу.

Метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам (частина 1 статті 4 Закону №2735-VI).

З метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності: проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування);приймають у випадках та порядку, визначених цим Законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснюють контроль стану виконання суб'єктами господарювання цих рішень;вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог цього Закону та встановлених вимог (пункти 4, 6, 11 частини 1 статті 11 Закону №2735-VI).

Приписами часини 1 статті 15 Закону №2735-VI визначено, що посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, мають право, зокрема, проводити у випадках і порядку, визначених цим Законом, документальні перевірки та обстеження зразків продукції, відбирати зразки продукції і забезпечувати проведення їх експертизи (випробування);безперешкодно відвідувати, за умови пред'явлення службового посвідчення та посвідчення (направлення) на проведення перевірки, у будь-який час протягом часу роботи об'єкта;складати акти перевірок та застосовувати в установленому законом порядку штрафні санкції до суб'єктів господарювання за порушення вимог цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» та встановлених вимог;складати на основі актів перевірок протоколи про адміністративні правопорушення у сфері здійснення ринкового нагляду та розглядати справи про відповідні адміністративні правопорушення згідно із законом України.

Відповідно до частини 1, 2 статті 20 Закону №2735-VI ринковий нагляд здійснюється відповідно до секторальних планів ринкового нагляду, які щорічно затверджуються органами ринкового нагляду відповідно до сфер їх відповідальності. Секторальний план ринкового нагляду охоплює види продукції відповідно до сфер відповідальності органів ринкового нагляду та визначає належність цих видів продукції до певного ступеня ризику.

Секторальні плани ринкового нагляду та зміни до них не пізніше трьох робочих днів з дня їх затвердження оприлюднюються шляхом опублікування у друкованому засобі масової інформації відповідного органу ринкового нагляду (у разі його відсутності - у друкованому засобі масової інформації, визначеному цим органом) та шляхом розміщення на офіційному веб-сайті відповідного органу ринкового нагляду, а в разі потреби - також в інший спосіб (частина 9 статті 20 Закону №2735-VI).

Статтею 22 Закону №2735-VI передбачено такі заходи ринкового нагляду: перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.

Порядок проведення перевірок характеристик продукції встановлений статтею 23 Закону №2735-VI. Частиною 1 цієї статті визначено, що під час перевірок характеристик продукції проводяться документальні перевірки, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, а за наявності підстав вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, - відбір та експертиза (випробування) зразків продукції.

Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції (частина 3 статті 23 Закону №2735-VI).

Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки (частина 5, 6 статті 23 Закону №2735-VI).

За результатами перевірки характеристик продукції посадова особа, яка здійснює ринковий нагляд, складає акт відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (частина 17 статті 23 Закону №2735-VI).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 24 Закону №2735-VI органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів: планові - згідно із секторальними планами ринкового нагляду.

Під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 частини 1 цієї статті: 1) на початковому етапі перевірки об'єктами перевірки є: а) наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам (у тому числі ідентифікаційного номера призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам; б) наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам; в) наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією.

Суб'єкти господарювання за порушення цього Закону несуть згідно з законами України цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність (частина 1 статті 44 Закону №2735-VI).

До особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п'ятисот до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (пункт 2 частини 2 статті 44 Закону №2735-VI).

Відповідно до абзацу 3 частини 5 статті 44 Закону №2735-VI про вчинення порушень, зазначених у цій статті, посадовими особами органів ринкового нагляду, що виявили правопорушення, складається протокол, який разом із поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи та документами, що стосуються справи, передається посадовим особам, уповноваженим розглядати такі справи.

Рішення керівника чи заступника керівника органу ринкового нагляду про накладення штрафу оформляється постановою. Суб'єкт господарювання має сплатити штраф у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення (абзац 5, 6 частини 5 статті 44 Закону №2735-VI).

Згідно з приписами статті 2 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»(в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №1728-VIII) встановлено до 31 грудня 2017 року мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Частиною 6 статті 2 цього ж Закону встановлено, що дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час проведення заходів нагляду (контролю) органом державного регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг, органом, що здійснює державне регулювання ринку цінних паперів, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, та його територіальними органами, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, та його територіальними органами, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його територіальними органами, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері безпеки використання ядерної енергії, та його територіальними органами, Державною службою України з питань праці та її територіальними органами, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації, органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики щодо здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення, Національним банком України, Антимонопольним комітетом України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що законодавцем було закладено норму щодо включення певних органів до кола суб'єктів, на яких не розповсюджується мораторій, саме з метою захисту конституційних прав громадян.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області є територіальним органом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба), що є центральним органом виконавчої влади, який, зокрема, реалізує державну політику у сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, та державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

В свою чергу, з вищевикладених норм вбачається, що дія Закону №1728-VIII не поширюється на відносини, що виникають під час проведення заходів нагляду (контролю) центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, та його територіальними органами.

Принагідно зазначити, що положення статті 6 Закону №1728-VIII предмет свого застосування не ставить в залежність від виду нагляду, а визначає органи, які під час проведення заходів нагляду не підпадають під дію мораторію, одним з яких є відповідач.

В свою чергу, зі змістовної оцінки нормативно-правових актів, що регулюють спірні відносини, розуміючи волю законодавця на захист конституційних прав споживачів при введенні мораторію, колегія суддів приходить до висновку про розповсюдження на спірні правовідносини статті 6 Закону №1728-VIII.

Таким чином колегія суду вважає помилковими доводи позивача щодо того, що на час перевірки діяв мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, оскільки такі твердження спростовуються вищенаведеними приписами чинного законодавства.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, зокрема, той факт, що позовні вимоги позивача обґрунтовувались лише щодо дії мораторію на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку про задоволення позовних вимог.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Апеляційний суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Згідно із статтею 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 02 липня 2018 року.