Справа № 826/13252/17
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року м. Київ № 826/13252/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Ясинської К.В., представника відповідачів Якименка Я.О., у відсутність позивача та представників другого відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, Кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України про визнання протиправним та нечинним окремого положення нормативно-правового акта, визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_2 (ОСОБА_2) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 09.01.2018 просив:

- визнати пункт 3 наказу Міністерства юстиції України «Про внесення змін до Порядку допуску до професії приватного виконавця» від 18.09.2017 №2905/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.09.2017 за №1143/31011, а саме, « 3. Цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування», - протиправним та нечинним з дати його прийняття;

- визнати рішення Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України, прийняте на підставі наказу Міністерства юстиції України «Про внесення змін до Порядку допуску до професії приватного виконавця» та оформлене протоколом від 25.09.2017 №25, стосовно ОСОБА_2, протиправним та нечинним з дати його прийняття, а кваліфікаційний іспит приватного виконавця від 25.09.2017 - таким, що не відбувся;

- зобов'язати Кваліфікаційну комісію приватних виконавців Міністерства юстиції України допустити до складання кваліфікаційного іспиту приватного виконавця ОСОБА_2 та провести іспит відповідно до Порядку допуску до професії приватного виконавця, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.10.2016 №3053/5, в редакції від 30.06.2017.

В обґрунтування позову зазначив, що згідно пункту 3 Указу Президента України «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» від 03.10.1992 №493/92 нормативно-правові акти набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності. Відтак, пункт 3 наказу Міністерства юстиції України «Про внесення змін до Порядку допуску до професії приватного виконавця», який встановлює дату набрання чинності наказу з дня його офіційного опублікування є протиправним.

Більше того, оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України «Про внесення змін до Порядку допуску до професії приватного виконавця» впливає на його права, оскільки порядок та графік проведення кваліфікаційного іспиту приватного виконавця ним змінено протиправно, без дотримання вимог щодо завчасного повідомлення кандидатів про такі зміни.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.11.2017 відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), шляхом його викладення в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тобто, розгляд даної справи після 15.12.2017 здійснено відповідно до приписів нової редакції КАС України, за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.01.2018 залучено до участі у справі Кваліфікаційну комісію приватних виконавців Міністерства юстиції України третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, а ухвалою цього ж суду від 15.05.2018 змінено її процесуальний статус з третьої особи на відповідача.

Присутній у підготовчих засіданнях ОСОБА_2 пояснив, що оголошення про нову процедуру проведення іспиту у день його проведення суттєвим чином вплинуло на його здатність успішно скласти такий іспит, оскільки як кандидат він готувався та передбачав проведення іспиту за старою процедурою.

В судове засідання по суті справи позивач не з'явився, подавши клопотання про розгляд справи у його відсутність. При цьому, у відповіді на відзив заявлені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, заяві про уточнення позову, відповіді на відзив та наданих у справу доказах.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив та наголосив, що наказ Міністерства юстиції України «Про внесення змін до Порядку допуску до професії приватного виконавця» прийнято у межах повноважень суб'єкта владних повноважень, у спосіб передбачений чинним законодавством та без порушень прав чи законних інтересів позивача. Зміни до Порядку допуску до професії приватного виконавця, суттєвим чином не впливали на результати кваліфікаційного іспиту, оскільки не могли вплинути на якість знань, які перевірялися.

В додаткових пояснення вказав, що оскаржуваний пункт 3 наказу Міністерства юстиції України «Про внесення змін до Порядку допуску до професії приватного виконавця» відповідає вимогам частини сьомої статті 15 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» від 17.03.2011 №3166-VI, який має вищу юридичну силу, ніж підзаконні нормативно-правові акти.

Суд, заслухавши пояснення представника, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Згідно протоколу засідання Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України від 17.07.2017 №20 за результатами розгляду заяв осіб, які виявили намір отримати право на здійснення діяльності приватного виконавця, про допуск до складання кваліфікаційного іспиту, прийняте рішення, яким позивачу надано допуск до складання кваліфікаційного іспиту приватного виконавця.

Протоколом засідання Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України від 11.09.2017 №24 затверджено графік проведення кваліфікаційних іспитів осіб, яким надано допуск до складання кваліфікаційного іспиту приватного виконавця, відповідно до протоколу засідання Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України від 17.07.2017 №20.

25.09.2017 ОСОБА_2 прибув за адресою, визначеною в оголошенні на сайті Міністерства юстиції України, для складання кваліфікаційного іспиту.

Перед початком іспиту члени Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України в усній формі повідомили кандидатів, що іспит буде проходити за новою процедурою, згідно якої тривалість виконання теоретичної частини тестування скоротилась на 30 хвилин, тестові завдання оприлюдненню не підлягають, змінено порядок оцінювання практичного завдання, а також встановлено мінімальний прохідний бал для успішного виконання практичного завдання.

Після ознайомлення із наведеними змінами в порядку проходження іспиту позивач фактично погодився на проходження іспиту згідно затвердженого графіку саме 25.09.2017.

Згідно із протоколом засідання Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України від 25.09.2017 №25, за результатами проведення кваліфікаційного іспиту, прийнято рішення відмовити у видачі посвідчення приватного виконавця ОСОБА_2, який іспит не склав.

Позивач не згоден з цим рішенням відповідача, оскільки, на його думку, іспит повинен був відбутися згідно Порядку допуску до професії приватного виконавця, в редакції від 30.06.2017.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з того, що статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд з'ясував, що наказом Міністерства юстиції України від 18.09.2017 №2905/5 внесено зміни до Порядку допуску до професії приватного виконавця. Цей наказ офіційно опубліковано 22.09.2017 (у п'ятницю), а кваліфікаційний іспит приватного виконавця проведено 25.09.2017 (у понеділок).

Відповідно до пункту 3 наказу Міністерства юстиції України «Про внесення змін до Порядку допуску до професії приватного виконавця» він набирає чинності з дня його офіційного опублікування.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Крім того, частиною сьомою статті 15 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» передбачено, що накази міністерства, які є нормативно-правовими актами і пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Оскільки положення вказаного закону мають вищу юридичну силу, ніж підзаконний нормативно-правовий акт, то саме вимоги Закону повинні застосовуватись до правовідносин, що визначають підстави та строки набрання чинності наказів міністерств.

Таким чином, відповідачами дотримано вимоги щодо набрання чинності наказом Міністерства юстиції України «Про внесення змін до Порядку допуску до професії приватного виконавця» та правомірно проведено процедуру складання кваліфікаційного іспиту приватного виконавця кандидатами з урахуванням змін до Порядку допуску до професії приватного виконавця, внесених наказом Міністерства юстиції України «Про внесення змін до Порядку допуску до професії приватного виконавця».

Отже, підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та нечинним пункту 3 наказу Міністерства юстиції України «Про внесення змін до Порядку допуску до професії приватного виконавця» відсутні.

Суд дійшов висновку, що позивач помилково вважає, що іспит повинен був відбутися відповідно до Порядку допуску до професії приватного виконавця, в редакції від 30.06.2017, оскільки станом на 25.09.2017 чинними та обов'язковими до виконання були норми Порядку допуску до професії приватного виконавця з урахуванням змін, внесених наказом Міністерства юстиції України «Про внесення змін до Порядку допуску до професії приватного виконавця».

Пунктом 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 №228 встановлено, що Міністерство є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 10 Положення про Міністерство юстиції України, воно у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України і видає накази, здійснює організацію і контроль за їх виконанням.

Нормативно-правові акти Міністерства юстиції України підлягають державній реєстрації в установленому законодавством порядку.

Накази Міністерства юстиції України, видані у межах повноважень, передбачених законом, обов'язкові для виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами, місцевими державними адміністраціями, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та громадянами.

Статтею 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 №1403-VIII передбачено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Частиною першою статті 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено систему органів примусового виконання рішень, до якої входять - Міністерство юстиції України та органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством.

У той же час, у статті 16 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» закріплено поняття «приватний виконавець» та наголошено на особливому статусі - суб'єкта незалежної професійної діяльності. Так, приватним виконавцем може бути громадянин України, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом.

Державне регулювання діяльності приватного виконавця визначено у статті 17 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Приписами пункту 2 частини першої статті 17 цього Закону встановлено, що Міністерство юстиції України забезпечує підготовку приватних виконавців та підвищення їхньої кваліфікації, для чого визначає, зокрема, порядок складання кваліфікаційного іспиту.

Порядок проведення кваліфікаційного іспиту для осіб, які мають намір здійснювати діяльність приватного виконавця визначено Порядком допуску до професії приватного виконавця.

Відповідно до частини третьої статті 21 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» кваліфікаційний іспит проводиться шляхом автоматизованого анонімного тестування особи, яка виявила намір здійснювати діяльність приватного виконавця.

Пунктом 4 Розділу V Порядку допуску до професії приватного виконавця, визначено, що для складання кваліфікаційного іспиту використовується електронна система для проведення автоматизованого анонімного тестування осіб, які виявили намір здійснювати діяльність приватного виконавця.

Пунктом 11 Розділу V Порядку допуску до професії приватного виконавця, встановлено, що загальний час автоматизованого анонімного тестування становить чотири з половиною години. Перебіг часу для кожної особи розпочинається індивідуально після її авторизації у Системі тестування.

Автоматизоване анонімне тестування складається з теоретичної частини, ситуаційних завдань та практичного завдання і проводиться одночасно для всіх осіб, допущених до іспиту (п. 13 Розділу V Порядку допуску до професії приватного виконавця).

Пунктом 20 Розділу V Порядку допуску до професії приватного виконавця, визначено, що Кваліфікаційна комісія приватних виконавців Міністерства юстиції України на підставі результатів складеного іспиту приймає рішення, що затверджується протоколом за результатами складання кваліфікаційного іспиту.

Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2430/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.08.2016 за №1123/29253, затверджено Положення про Тимчасову кваліфікаційну комісію приватних виконавців Міністерства юстиції України, яке визначає порядок утворення при Міністерстві юстиції України Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України, її завдання, функції та порядок діяльності.

Основними завданнями Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України є: визначення рівня професійної підготовленості осіб, які мають намір здійснювати діяльність приватного виконавця; вирішення питання щодо надання права на здійснення діяльності приватного виконавця.

Тимчасова кваліфікаційна комісія приватних виконавців Міністерства юстиції України відповідно до покладених на неї завдань: визначає дату складення кваліфікаційних іспитів особами, які мають намір здійснювати діяльність приватного виконавця; розробляє та затверджує перелік питань автоматизованого анонімного тестування для проведення кваліфікаційного іспиту осіб, які мають намір здійснювати діяльність приватного виконавця; розглядає документи, подані особами, які мають намір отримати право на здійснення діяльності приватного виконавця, на відповідність вимогам, визначеним Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»; проводить кваліфікаційні іспити осіб, які мають намір здійснювати діяльність приватного виконавця; затверджує результати кваліфікаційних іспитів осіб, які мають намір здійснювати діяльність приватного виконавця; приймає рішення про видачу посвідчення приватного виконавця.

Пунктами 1-4, 13, 19-21 Розділу V Порядку допуску до професії приватного виконавця визначено, що структурний підрозділ Міністерства юстиції України організовує розміщення повідомлення про проведення кваліфікаційного іспиту на офіційному веб-сайті Мін'юсту не пізніш як за сім днів до дня його проведення. Кваліфікаційною комісією затверджується графік проведення кваліфікаційного іспиту із зазначенням дати та часу його складання. Повідомлення про допуск осіб до складання кваліфікаційного іспиту повинно містити прізвища, імена та по батькові осіб з відміткою про допуск чи недопуск до його складання, а також графік проведення кваліфікаційного іспиту. Для складання кваліфікаційного іспиту використовується електронна система для проведення автоматизованого анонімного тестування осіб, які виявили намір здійснювати діяльність приватного виконавця. Автоматизоване анонімне тестування складається з теоретичної частини, ситуаційних завдань та практичного завдання і проводиться одночасно для всіх осіб, допущених до іспиту.

Після закінчення іспиту секретар Кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України складає протокол, в якому зазначаються: дата, час та місце проведення іспиту; прізвища, імена та по батькові присутніх членів Кваліфікаційної комісії; прізвища, імена та по батькові, реквізити паспортів осіб, допущених до складання іспиту; отримані бали за результатами автоматизованого анонімного тестування; прізвища, імена та по батькові осіб, які склали та які не склали іспит. Кваліфікаційна комісія на підставі результатів складеного іспиту приймає рішення, що затверджується протоколом за результатами складання кваліфікаційного іспиту. Кваліфікаційна комісія приватних виконавців Міністерства юстиції України на підставі рішення про затвердження результатів складання кваліфікаційного іспиту приймає рішення про видачу Міністерством юстиції України особам, які склали кваліфікаційний іспит, посвідчення приватного виконавця.

З аналізу законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин вбачається, що до повноважень Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України не входить право змінювати порядок проведення кваліфікаційного іспиту приватного виконавця, оскільки такі зміни вносить орган, який наділений повноваженнями врегульовувати певну сферу правовідносин, у даному випадку - Міністерство юстиції України.

Суд дійшов висновку, що Тимчасова кваліфікаційна комісія приватних виконавців Міністерства юстиції України зобов'язана була застосувати наказ Міністерства юстиції України «Про внесення змін до Порядку допуску до професії приватного виконавця», оскільки він виданий Міністерством юстиції України у межах його компетенції та набув чинності на момент складення позивачем кваліфікаційного іспиту приватного виконавця. Норми даного нормативно-правового акту є спеціальними, врегульовують порядок та умови проведення кваліфікаційного іспиту приватного виконавця, а тому підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Крім того, на спростування доводів позивача про порушення відповідачем обов'язку повідомити про зміни у графіку проведення кваліфікаційного іспиту, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Наказом Міністерства юстиції України внесені зміни до Порядку допуску до професії приватного виконавця і сам наказ офіційно опубліковано 22.09.2017. Іспит проводився 25.09.2017.

Графік проведення кваліфікаційних іспитів, затверджено протоколом Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України №24 від 11.09.2017, а Наказ Міністерства юстиції України «Про внесення змін до Порядку допуску до професії приватного виконавця» набув чинності 22.09.2018 - за два календарні дні до проведення іспиту.

З наведеного вбачається, що проведення іспиту було розпочато процедурою затвердження графіку проведення кваліфікаційних іспитів, проте, у зв'язку із необхідністю забезпечення нововведення щодо підвищення професійного рівня майбутніх приватних виконавців Міністерством юстиції України внесено зміни до Порядку допуску до професії приватного виконавця, які були чинними і підлягали застосуванню у день складання кваліфікаційного іспиту позивачем.

В даному випадку, має місце адміністративний розсуд суб'єкта владних повноважень, який під час виконання адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі вже затверджених етапів процедури.

Крім того, пунктом 3 Розділу V Порядку допуску до професії приватного виконавця, встановлюється, що у разі зміни графіка, а також місця проведення кваліфікаційного іспиту Кваліфікаційна комісія приватних виконавців Міністерства юстиції України не пізніше ніж за п'ять днів повідомляє про це осіб, допущених до його складання.

Відповідачем не порушено вимог Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та Порядку допуску до професії приватного виконавця, оскільки зміни внесені наказом Міністерства юстиції України «Про внесення змін до Порядку допуску до професії приватного виконавця» не стосувались ні графіку проведення кваліфікаційного іспиту, ні місця його проведення. Натомість, наказом Міністерства юстиції України «Про внесення змін до Порядку допуску до професії приватного виконавця» внесено зміни щодо оцінки результатів кваліфікаційного іспиту, встановлення прохідного балу та зміни тривалості одного із етапів кваліфікаційного іспиту.

Разом з тим, відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Порядку допуску до професії приватного виконавця, Міністерству юстиції України не заборонено вносити зміни до такої процедури на підставі власних нормативно-правових актів чи інших актів органів виконавчої влади.

Вищенаведене свідчить про те, що хоча певні умови порядку проходження іспиту були змінені наказом Міністерства юстиції України «Про внесення змін до Порядку допуску до професії приватного виконавця», вони суттєво не змінювали запроваджену процедуру проходження іспиту, до того ж, позивач після ознайомлення з новими умовами проведення іспиту добровільно пройшов іспит, але отримав незадовільну оцінку, а тому оскаржене позивачем рішення, яке міститься у протоколі засідання Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України від 25.09.2017 №25 щодо відмови у видачі посвідчення приватного виконавця позивачу, який іспит не склав відповідає фактичним обставинам справи, повноваженням цього органу влади у спірних правовідносинах та його незаконність не поставлені під сумнів відповідними допустимими доказами у справі, а тому є законним.

Позивач також просив суд зобов'язати Кваліфікаційну комісію приватних виконавців Міністерства юстиції України допустити його до складання кваліфікаційного іспиту приватного виконавця відповідно до Порядку допуску до професії приватного виконавця, в редакції від 30.06.2017. Вказана позовна вимога не підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» для визначення рівня професійної підготовленості осіб, які мають намір здійснювати діяльність приватного виконавця, та вирішення питання щодо надання права на здійснення діяльності приватного виконавця при Міністерстві юстиції України утворюється Кваліфікаційна комісія приватних виконавців Міністерства юстиції України. Положення про Кваліфікаційну комісію приватних виконавців Міністерства юстиції України затверджується Міністерством юстиції України.

Згідно частини п'ятої статті 19 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» Кваліфікаційна комісія приватних виконавців Міністерства юстиції України: визначає дату і складення кваліфікаційних іспитів; розробляє та затверджує перелік питань автоматизованого анонімного тестування; розглядає документи, подані особами, які мають намір отримати право на здійснення діяльності приватного виконавця, на відповідність вимогам, визначеним цим Законом; проводить кваліфікаційні іспити та затверджує їх результати; приймає рішення про видачу посвідчення приватного виконавця.

Статтею 18 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено вимогу щодо надання Кваліфікаційній комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України визначеного вказаним Законом переліку документів стосовного кожного з претендентів.

Вимога зобов'язати відповідача допустити позивача до складання іспиту на умовах Порядку допуску до професії приватного виконавця у редакції від 30.06.2017 є похідною від вимог про оскарження наказу Міністерства юстиції України «Про внесення змін до Порядку допуску до професії приватного виконавця» та про визнання кваліфікаційного іспиту позивача таким, що не відбувся, а тому не підлягає задоволенню.

Водночас, Порядок допуску до професії приватного виконавця, який визначає умови проведення кваліфікаційного іспиту змінено, зокрема, наказом Міністерства юстиції України від 18.09.2017 №2905/5, який набрав чинності з 22.09.2017, а тому, відповідні положення Порядку допуску до професії приватного виконавця в редакції від 30.06.2017 втратили свою чинність, що позбавляє суд можливості, навіть за умови подання позивачем відповідних документів, зобов'язати відповідача допустити його до проходження кваліфікаційного іспиту на підставі Порядку допуску до професії приватного виконавця, в редакції від 30.06.2017, яка вже втратила чинність.

За вказаних обставин, суд доходить висновку, що відповідачем дотриманий порядок проведення кваліфікаційного іспиту позивача 25.09.2017 та прийняття відповідного рішення за його результатами, яке оформлено протоколом Тимчасової кваліфікаційної комісії №25 від 25.09.2017 про відмову позивачу у видачі посвідчення приватного виконавця, а тому, в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування цього рішення та зобов'язання допустити позивача до проходження кваліфікаційного іспиту на підставі Порядку допуску до професії приватного виконавця в редакції від 30.06.2017 потрібно відмовити.

Оскільки відповідачі у спірних правовідносинах, діяли у межах, спосіб та у відповідності до вимог чинного законодавства, то підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що за обставин необґрунтованості заявлених ОСОБА_2 вимог, підстави для стягнення сплаченого ним судового збору з Міністерства юстиції України відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 255 КАС України,

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 (29000, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Міністерства юстиції України (01001, місто Київ, вулиця Городецького, будинок 13, ), Кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України (01001, місто Київ, вулиця Городецького, будинок 13) про визнання протиправним та нечинним окремого положення нормативно-правового акта, визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Чудак