Справа № 465/6800/16-а
Суддя: Кузь В. Я.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

26.06.2018 року Франківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Кузь В.Я.

з участю секретаря судового засідання Мацко Х.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції Ісайко, про визнання неправомірних дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, просить суд ухвалити рішення про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР № 265038 від 19 листопада 2016 року та закрити провадження по справі.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою серії БР № 265038 від 19 листопада 2016 року в справі про адміністративне правопорушення його неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 гривень. Вважає дану постанову незаконною, такою, що винесена без врахування всіх обставин з місця події. Зазначає, що він рухаючись по населеному пункті був зупинений інспектором поліції Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції Ісайко. Інспектор поліції звинуватив його у порушенні користування зовнішніми освітлювальними приладами, а саме керуванням автомобілем без ближнього світла фар і попросив предявити документи Інспектор оглянув документи на автомобіль, водійське посвідчення, а потім попросив предявити страховий поліс та оглянув багажник. Після цього, інспектор озвучив, що буде складати постанову та передав документи позивача співробітниці, якай оформила оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення серії БР № 265038 від 19 листопада 2016 року. Вважає, що за порушення Правил дорожнього руху, а саме: руху, він не порушував, оскільки було ввімкнене ближнє світло фар. Враховуючи наведене, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення БР № 265038 від 19 листопада 2016 рок, оскільки жодних порушень Правил дорожнього руху він не вчиняв, та провадження по справі закрити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не зявилися, про дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, при цьому подали заяву про розгляд справи без їхньої участі, просять позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч. 2 ст. 268 КАС України. Відзиву на позов не подав.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що постановою інспектора поліції Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції Ісайко серії БР №265038 від 19 листопада 2016 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за порушення ч.2 ст.122 КУпАП, не увімкнення ближнього світла фар, чим порушив п. 9.8 ПДР України.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення Правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.9.8 Правил дорожнього руху, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях.

З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем не були дотримані вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП, а саме, не враховано характер правопорушення, ступінь вини, майновий стан, особу правопорушника та обставини, які пом'якшують відповідальність, тобто інспектором не обєктивно досліджені та не враховані всі обставини, які мають значення для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що при винесенні відповідачем постанови про адміністративне правопорушення порушено норми чинних нормативно-правових актів, та право на захист позивача, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані відповідачем, тому постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

На підставу наведеного, керуючись ст.ст. 77, 229, 241, 244, 246, 271, 286 КАС України, ст. 7, 33, 122, 251, 280 КУпАП України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скасувати постанову серії БР № 265038 від 19 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням штрафу у розмірі 425,00 грн. та закрити провадження.

Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 286, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. Кузь