Справа № 703/2483/17
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 703/2483/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Прилуцький В.О. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Смілянської міської ради третя особа: Смілянська міська рада Черкаської області про визнання незаконними та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Смілянської міської ради третя особа: Смілянська міська рада Черкаської області, в якому, з урахуванням подальших уточнень, просив:

- визнати протиправним та нечинним рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради № 21 від 21.01.2016 «Про утворення комісії з визначення розміру збитків по платі за землю».

- визнати незаконним та скасувати п. 3 рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради № 128 від 23 березня 2017 року про затвердження Акту з визначення розміру збитків через несплату орендної плати фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 за користування земельною ділянкою площею 1,1652 га на АДРЕСА_1 під розміщення підприємства з переробки сільськогосподарською продукції станом на 01.03.2017.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 квітня 2018 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Смілянської міської ради Черкаської області № 21 було утворено комісію з визначення розмірів збитків по платі за землю та затверджено її склад. Зокрема, до складу комісії увійшли: перший заступник міського голови, голова комісії; в.о. начальника управління, архітектури, регулювання забудови та земельних відносин міста, заступник голови комісії; в.о. начальника юридичного відділу; головний державний податковий ревізор інспектор оподаткування юридичних осіб (за згодою); начальник відділу по плануванню доходів та фінансуванню установ виробничої сфери фінансового управління; спеціаліст відділу моніторингу землеустрою та охорони земель управління Держземагенства у Смілянському районі (за згодою); начальник відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Смілянського міськрайонного управління юстиції (за згодою); фізична особа, керівник, уповноважений представник юридичної особи, яка заподіяла збитки.

Цю комісію було зобов'язано забезпечити розрахунок розмірів збитків, неодержаних доходів міського бюджету по платі за землю суб'єктів господарювання, що не здійснюють плату за використання земельних ділянок чи/або ухиляються від її справляння у повному обсязі у відповідності з вимогами чинного законодавства, рішень міської ради, результати роботи оформити відповідними актами та подати їх на затвердження виконавчому комітету Смілянської міської ради.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 7 червня 2017 року ОСОБА_3 є власником комплексу нежитлових будівель по АДРЕСА_1. Представник позивача не заперечував, що за цією адресою ОСОБА_3 здійснює свою діяльність як фізична особа підприємець.

У відповідності з рішенням Смілянської міської ради від 30 серпня 2011 року № 12-100/VІ ФОП ОСОБА_3 під розміщення підприємства з переробки сільськогосподарської продукції по АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 1,1652 га строком на 10 років до 1 вересня 2021 року. Зобов'язано ФОП ОСОБА_3 у двохмісячний строк після прийняття рішення про надання земельної ділянки зареєструвати договір оренди землі в міськрайонному управлінню Держкомзему у м. Сміла та Смілянському районі Черкаської області. Доказів про реєстрацію договору оренди чи права оренди суду першої інстанції не надано.

01 березня 2017 року комісією складено акт про визначення розміру збитків, заподіяних міській раді ФОП ОСОБА_3 за користування земельною ділянкою площею 1,1652 га по АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів протягом 3 років в розмірі 195349 грн.

Зазначений акт було затверджено рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 128 від 23 березня 2017 року.

Вважаючи свої права порушеними, ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом у цій справі.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, зазначив, що не вбачає порушення прав позивача та необхідність їх відновлення у порядку та спосіб визначений в позовних вимогах.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 19, 144 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

Рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради від 21.01.2016 №21 «Про утворення комісії з визначення розмірів збитків по платі за землю» прийнято відповідно до повноважень виконавчого комітету, спрямоване на створення єдиних організаційно-правових та економічних засад визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території м. Сміла, вказане рішення розраховане на широке коло осіб, застосовується неодноразово, не породжує, не змінює, не припиняє права у сфері публічно-правових відносин та жодним чином не порушує права та обов'язки позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, особа має право звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Разом з тим, ОСОБА_3 в позовній заяві не вказано які саме права, свободи або законні інтереси порушені виконавчим комітетом міської ради при прийнятті оскаржуваних рішень.

Як вже було зазначено, рішенням XII сесії Смілянської міської ради від 30.08.2011 № 12-100/VI «Про надання земельної ділянки ФОП ОСОБА_3 під розміщення підприємства з переробки с/г продукції на АДРЕСА_1 в оренду», затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 1,1652 га на АДРЕСА_1 під розміщення підприємства з переробки сільськогосподарської продукції фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з цільовим призначенням - землі промисловості.

Тому, збитки за користування земельною ділянкою були нараховані саме ФОП ОСОБА_3 В той час, як до суду звернувся за захистом свого права ОСОБА_3 як фізична особа, а не суб'єкт господарської діяльності.

Таким чином, ОСОБА_3 не довів порушення своїх прав, свобод і законних інтересів оскаржуваними рішеннями.

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у процесуальних законах право на судовий захист передбачає можливість звернення особи до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Також, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі стверджує, що земельна ділянка належить йому на праві власності з чим не можна погодитись, оскільки позивачем не надано жодного належного і допустимого доказу на підтвердження своїх доводів, відповідно до вимог ст. 77 КАС України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.