Справа № 825/2296/18
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2018 року м. Чернігів Справа № 825/2296/18

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання відмови, дій, бездіяльності протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (далі - Чернігівське ОУПФУ, відповідач), в якому просить:

визнати відмову в обчисленні пенсії за 2-х складовою формулою протиправною;

зобов'язати зарахувати додатковий стаж 2-ю складовою пенсії з 01.01.2004 по 10.06.2012;

визнати дії відповідача по переводу з пенсії по інвалідності в розмірі за віком на пенсію по інвалідності протиправними;

скасувати заміну довідки про зарплату за 1988-1992 роки на 1989-1993 роки;

визнати бездіяльність відповідача по обчисленню індивідуального коефіцієнту заробітку протиправною та зобов'язати надати право у виборі заробітку;

визнати бездіяльність відповідача щодо постанови Кабінету Міністрів України № 264 від 15.03.2013 протиправною та зобов'язати зарахувати з березня 2013 року коефіцієнт 1,0298;

визнати протиправним індивідуальний акт по утриманню надбавки за стаж за 10 років.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 05.12.2000 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності, яку з вересня 2004 року отримує в мінімальному розмірі в порушення вимог Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV). На момент вступу Закону № 1058-ІV в дію, позивач мала 30 років стажу, і за цей стаж - право на обчислення пенсії згідно законодавства по Закону України «Про пенсійне забезпечення» (І складова пенсії), 2-а складова випливала зі ст. 24 абз. 2, а саме: для обчислення розміру пенсії за віком, з якого вираховується пенсія по інвалідності на загальних підставах додається стаж з моменту встановлення інвалідності до пенсійного віку, однак жодного дня додаткового стажу згідно даної норми закону позивачу не було зараховано до пенсійного віку. Також вказує, що заява позивача про перехід з пенсії по інвалідності в розмірі за віком на пенсію по інвалідності була прийнята пенсійним органом всупереч ст. 33. Крім того в порушення закону позивачу жодного разу не надано право вибору заробітної плати для обчислення пенсії. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з заявою та зверненнями щодо зарахування стажу та приведення виплати її пенсії у відповідність до вимог чинного законодавства. Вважає, що діями відповідача порушено вимоги Конституції України та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.06.2018 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). У відповідності до ч. 3 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України заявами по суті є позов та відзив.

Від Чернігівського ОУПФУ 05.07.2018 до суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість, оскільки відповідно до поданої позивачем заяви останню переведено на пенсію за віком з добавленням страхового стажу та іншої заробітної плати, з урахуванням вимог чинного законодавства України, а тому відповідач діяв в межах законодавства, як наслідок позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України № 1058-ІV в розмірі 1669,88 грн.

Загальний трудовий стаж позивача складає 37 років 1 місяць 18 днів.

Згідно довідки МСЕ-ЧНВ № 234925 позивач є інвалідом третьої групи (загальне захворювання) (а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи позивач неодноразово зверталася з заявою та зверненнями до ГУПФУ в Чернігівській області щодо зарахування стажу та приведення виплати її пенсії у відповідність до вимог чинного законодавства, однак листами від 13.11.2015 № 46/03/Г-12, від 07.12.2015 № 46/03/Г-12 та від 12.02.2016 № 6/03/Г-2 ГУПФУ в Чернігівській області відмовлено позивачу в задоволенні заяви та звернень останньої (а.с.9-13).

Щодо позовних вимог про визнання відмови в обчисленні пенсії за 2-х складовою формулою протиправною, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 27 Закону № 1058-ІV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи відповідачем 02.07.2018 проведено попередній перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 обчисленої відповідно до вимог вищезазначеної норми закону та розмір пенсії становить - 1478,90 грн.

З матеріалів справи вбачається, що для розрахунку пенсії (перша складова) застосовується загальний процент від заробітку 64 (55% +9%) та застосовується коефіцієнт підвищення основного розміру пенсії -1.12. Основний розмір пенсії з урахуванням коефіцієнтів складає 330,32 грн. (460,83 грн. х 64% х 1.12).

Отже розмір пенсії з обмеженням по першій складовій становить 168,00 грн.

Страховий стаж для обчислення за другою складовою становить 7 років 4 місяці 16 днів, що складає 88 місяців, коефіцієнт стажу- 0,07000.

Для обчислення пенсії врахована заробітна плата за даними персоніфікованого обліку з 01.10.2005 по 06.12.2005 та з 13.05.2007 по 31.08.2012, яка визначена з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, і складає 3089,10 грн. (3764,40 грн. - середня заробітна плата (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії х 0,82061 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати).

Розмір пенсії за другою складовою складає 216,24 грн. (3089,10 грн. х 0,07000).

Загальний розмір пенсії за віком по 2-х складових складає 1475,14 грн., а саме:

168,00 грн. - розмір пенсії за віком по першій складовій;

216,24 грн. - розмір пенсії за віком по другій складовій;

1067,76 грн. - доплата до прожиткового мінімуму (1452,00 грн.);

26,90 грн. - доплата за понаднормовий стаж 7 років ((168,00 грн. + 216,24 грн.) х 7%)).

Отже, з вищенаведеного вбачається, що обчислювати пенсію ОСОБА_1 за двоскладовою формулою недоцільно, оскільки розмір пенсії буде менший.

Крім того, необхідно зазначити, що з наданих позивачем відповідей Чернігівського ОУПФУ не вбачається про звернення позивача з заявою встановленого зразка щодо обчислення пенсії за 2-х складовою формулою.

Відповіді Чернігівського ОУПФУ на заяви та звернення позивача складені у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян», які являють собою письмову відповідь на поставлені в заявах питаннях та не носять відмовного характеру в обчисленні пенсії за 2-х складовою формулою. У відповідності до вимог чинного законодавства пенсійним органом в разі відповідної відмови заявнику складається встановленого зразка протокол.

Щодо позовних вимог про зобов'язання зарахувати додатковий стаж 2-ю складовою пенсії з 01.01.2004 по 10.06.2012 суд зазначає наступне.

Так, дійсно пунктом 2 частини першої статті 24 Закону № 1058-ІV встановлено, що до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв'язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Однак, оскільки 05.10.2012 відповідно до самостійно поданої заяви ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком, як наслідок дана норма статті на останню не поширюється, а позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача по переводу з пенсії по інвалідності в розмірі за віком на пенсію по інвалідності.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону №1058-ІV непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи у періоди з 01.01.2004 по 11.01.2005, з 01.10.2005 по 30.12.2005, з 16.05.2007 по 30.06.2009 та з 06.07.2010 по 04.10.2012 позивач отримувала пенсію по 3 групі інвалідності внаслідок загального захворювання, оскільки працювала, що підтверджується даними персоніфікованого обліку.

З 12.01.2005 по 30.09.2005, з 31.12.2005 по 15.05.2007 та з 01.07.2009 по 05.07.2010 позивач отримувала пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, оскільки на неї поширювалися норми ч. 2 ст. 33 Закону №1058-ІV, якою встановлено, що непрацюючі інваліди за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності такого страхового стажу.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 33 Закону № 1058-ІV відсутні підстави для визнання дій відповідача по переводу ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності в розмірі за віком на пенсію по інвалідності протиправними.

Щодо позовних вимог про скасування заміни довідки про зарплату за 1988-1992 роки на 1989-1993 роки; визнати бездіяльність відповідача по обчисленню індивідуального коефіцієнту заробітку протиправною та зобов'язати надати право у виборі заробітку, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-ІV (в редакції чинній на час переведення на пенсію за віком) встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Як вбачається з матеріалів справи 10.07.2009 ОСОБА_1 надала заяву до відповідача про перерахунок пенсії по стажу та заробітній платі з довідкою про заробітну плату за період з 01.01.1989 по 31.12.1993, що передбачено вищевказаною нормою закону.

Таким чином, скасувати довідку про заробітну плату за період з 01.01.1989 по 31.12.1993 та взяти до уваги довідку 01.01.1988 по 31.12.1992 немає законних підстав, оскільки довідка містить відомості по заробітній платі по роках, а не з розбивкою по місяцях як передбачено ч.1 ст.40 Закону № 1058-ІV, як наслідок відповідні позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання бездіяльності відповідача щодо постанови Кабінету Міністрів України № 264 від 15.03.2013 протиправною та зобов'язання зарахувати з березня 2013 року коефіцієнт 1,0298, суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 264 від 15.04.2013 Про підвищення розмірів пенсій у зв'язку із зростанням середньомісячної заробітної плати штатного працівника, у 2013 році для підвищення розміру пенсій з 1 березня згідно з частиною другою статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" застосовується коефіцієнт 1,0298. Підвищенню підлягають пенсії, обчислені згідно із зазначеним Законом та Законами України "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за зверненнями, які надійшли до 31 грудня року, що передує року, в якому проводиться підвищення пенсії.

Коефіцієнт підвищення пенсійних виплат у минулому році (КП(п) обчислюється для кожного пенсіонера за такою формулою:

КП(п) = ПВ(2): ПВ(1),

Для обчислення ПВ(1) застосовуються розміри пенсій, які склалися на 31 грудня року, що передує попередньому року підвищення пенсії, або на день призначення пенсії у разі, коли її призначено після 1 січня року, що передує року підвищення пенсії, або на день поновлення пенсії у разі, коли її поновлено після 1 січня року, що передує року підвищення пенсії.

Для обчислення ПВ(2) застосовується розмір пенсій, який склався на 31 грудня року, що передує року підвищення пенсії.

У разі коли коефіцієнт підвищення пенсійних виплат у минулому році становив менше ніж 1, для визначення коефіцієнта підвищення розміру пенсії у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати береться 1.

За даними пенсійної справи ОСОБА_1 ПВ (2) - яка склалася на 31.12.2012 року становить 1083,22 грн. ПВ (1) - яка склалася на 04.10.2012 (на дату що передує даті зміни виду пенсії) становить 956, 00 грн.

Отже КП (п) складає 1,13308, що вище ніж зазначений коефіцієнт в постанові Кабінету Міністрів України № 264 від 15.04.2013, тобто розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2013 підвищенню не підлягає, як наслідок дії відповідача є правомірними.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправним індивідуального акту по утриманню надбавки за стаж за 10 років, виходячи з наступного.

З 01.10.2011 набрав чинності Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яким внесені зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції з 01.10.2011, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у жінок 30 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За кожний повний рік страхового стажу понад 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Статтею 42 вказаного Закону, передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, який встановлений на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Згідно зі статтею 45 цього Закону переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Частиною першою статті 40 цього Закону передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Таким чином, Чернігівським ОУПФУ відповідно до поданої ОСОБА_1 заяви від 05.10.2012 останню правомірно переведено на пенсію за віком з добавленням страхового стажу та іншої заробітної плати, з урахуванням вищенаведених норм Закону, а тому відповідач діяв в межах наданих повноважень та законодавства України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень доведено правомірність своїх дій та рішень.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

А отже, з урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 14008, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (прос. Перемоги, 139, м. Чернігів, 14013, ) про визнання відмови, дій, бездіяльності протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О.М. Тихоненко

Повний текст рішення складено 09.07.2018.