Справа № 292/7/18
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 292/7/18
ПОСТАНОВА

іменем України

"03" липня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Мацького Є.М.

Шевчук С.М.,

за участю секретаря Баліцької Т.М.,

позивача : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від "22" березня 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора 2-ї роти Головного управління патрульної поліції м.Житомира лейтенанта поліції Сергієнка Віталія Миколайовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення , -

суддя в 1-й інстанції - Гуц О.В.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - смт.Пулини,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 21.12.2017 року близько 12 год. 40 хвилин, він, керуючи автомобілем марки "Volkswagen Golf 3" 1.8, 1995 року випуску, на 86 км. автодороги Київ-Чоп, біля стаціонарного блокпоста Кочерів, був зупинений інспектором другої роти ГУ ДП м.Житомира лейтенантом поліції Сергієнком В.М. Останній підійшов до його автомобіля без нагрудної камери, звинуватив його у порушенні правил користування зовнішніми освітлювальними приладами, а саме: у керуванні автомобілем без ближнього світла фар, вимагав негайно пройти з ним на блокпост, при цьому без видимих причин розповів, що раніше отримував зарплату 30 тисяч гривень, а зараз 7 тисяч гривень. Свого посвідчення пред"явити не захотів.

Оскільки він їхав з увімкненим ближнім світлом фар, а дії інспектора викликали підозру, він попросив його підійти з нагрудною камерою та надати докази його правопорушення (покази свідків, запис сертифікованого запису відео-фіксації) на місці, в автомобілі. Відповідач підійшов повторно з камерою та іншими співробітниками ДП і знову наполягали, щоб він залишив автомобіль і пройшов з ними. На його повторну вимогу інспектор показав посвідчення. Він пред"явив йому всі документи, що він просив: посвідчення водія, техпаспорт, страховку, договір страхування.

Співробітники дорожньої поліції тримали його і сім"ю більше години на дорозі. Близько 14 години інспектор виніс на дорозі постанову серії БР № 5000984 від 31.12.2017 року про адміністративне правопорушення та накладення на нього штрафу у розмірі 425 грн.

Жодних доказів того, що він порушив правила дорожнього руху, інспектор не пред"явив, оскільки їх не було, тому порушив приписи ст.129 Конституції України, не забезпечивши доведеність вини та не ознайомивши з характером доказів у справі, зібраних проти нього. Інспектор не дав змоги нічого довести чи скористатися правовою допомогою, а просто виніс постанову.

Враховуючи викладене, просить суд скасувати постанову серії БР № 5000984 від 31.12.2017 року про адміністративне правопорушення.

Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 22.03.2018 року позов ОСОБА_2 до інспектора 2-ї роти Головного управління патрульної поліції м.Житомира лейтенанта поліції Сергієнка Віталія Миколайовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задоволено.

Скасовано постанову інспектора роти № 2 Головного управління патрульної поліції м.Житомира Сергієнка Віталія Миколайовича серії БР № 500984 від 31.12.2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн., провадження по справі відносно нього закрито.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у м.Житомирі звернулось до суду із апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що позивач не заперечує факт наявності порушення ПДР, а лише констатує порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того, позивач, як і відповідач повинен доводити правомірність своїх дій, інакше передбачений КАС України механізм доказування дає змогу порушникам уникати відповідальності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді по справі, перевіривши правильність висновків суду в межах доводів апеляційної скарги, встановила наступне.

31.12.2017 року інспектором роти № 2 Головного управління патрульної поліції м.Житомира Сергієнком В.М. було винесено постанову серії БР № 500984 від 31.12.2017 року відносно ОСОБА_2, про те, що він, того ж дня о 13 год. 00 хв., на 86 км. автодороги Київ-Чоп, керував автомобілем марки "Volkswagen Golf 3", номерний знак НОМЕР_1, без увімкненого ближнього світла фар чи денних ходових вогнів поза межами населеного пункту та після зупинки не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив вимоги п.9.9 (б) ПДР України, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Суд першої інстанції, досліджуючи правомірність накладення на позивача адміністративного стягнення, прийшов до висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції, перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції, виходить із наступних міркувань.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов»язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Як встановлено частиною 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз»їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв»язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п»яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.9.8 ПДР України з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Пунктом 19 ПДР України передбачено умови користування зовнішніми світловими приладами.

Згідно із цим пунктом у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, на всіх механічних транспортних засобах повинні бути ввімкнені - фари ближнього (дальнього) світла.

Таким чином, ближнє світло фар є зовнішнім освітлювальним приладом, та у разі його неввімкнення відповідно до вимог ПДР України передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивач у позовній заяві заперечує факт того, що під час руху ним не було увімкнено ближнє світло фар.

Як вбачається із досліджених відеозаписів із нагрудної камери інспектора поліції, неможливо встановити факт увімкнення/неувімкнення позивачем під час руху ближнього світла, а тому це не може вважатись достатнім доказом вчинення ОСОБА_2 порушень ПДР.

Колегія суддів звертає увагу, що усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов'язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06).

Відповідачем не доведено факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України, судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених ст.ст.273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Ст.286 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, постанова суду апеляційної інстанції у справах про адміністративне правопорушення оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від "22" березня 2018 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: Є.М. Мацький

С.М. Шевчук

Повне судове рішення складено "03" липня 2018 р.