Справа № 815/1717/18
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1717/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1І за довіреністю ,

представник відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства Благоє (68500, Одеська область, Тарутинський район, с.м.т. Тарутине, вул. Больнична, буд. 22) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5) про скасування податкового повідомлення рішення № від 03.10.2017 р. та податкову вимогу № 31317-17 від 15.03.2018 р.,-

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство Благоє звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому просило:

1. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.10.20107 р. та податкову вимогу №31317-17 від 15.03.2018 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

На початку листопада 2017 р. позивачу у телефонному режимі повідомили про необхідність сплатити суму податкового боргу, яка була нарахована за результатами перевірки податкової декларації з ПДВ за липень 2017 р. На прохання щодо надання інформації та документів стосовно такої перевірки було сказано, що всі документи надсилались на адресу підприємства.

Однак позивач не отримував жодного документу від відповідача.

Відповідач листом від 17.11.2017 р. №5 повідомив про проведення камеральної перевірки даних задекларованих позивачем у податковій звітності з податку на додану вартість за липень 2017 р. та направив позивачу копії акту перевірки та податкове повідомлення рішення.

Так позивач встановив, що Арцизька ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області провела камеральну перевірку податкової звітності з ПДВ за липень 2017р. За результатами вказаної перевірки було складено акт від 18.09.2017р. №7075/15-32-12-09/40719123 (отримано 24.11.2017р.), згідно з яким перевіркою нібито встановлені порушення податкового законодавства, а саме: п.187.1. ст.187, п.201.1. ст.201 Податкового кодексу України.

На підставі вказаного акту перевірки було прийняте спірне податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 03.10.2017р. про збільшення суми грошового зобовязання з ПДВ у розмірі 693333,75 грн. (у т.ч. за основним зобовязанням 554667, 00 грн., за штрафними санкціями 138666, 75 грн.).

Позивач не погодившись із прийнятим податковим рішення подав скаргу до ДФС України в якій просив скасувати прийняте податкове повідомлення рішення від 03.10.2017 р. №.

ДФС листом від 31.01.2018 р. за №3188/6199-99-11-01-01-25 повідомив позивача, про те що податкове повідомлення рішення від 03.10.2017 р. № не належить подальшому адміністративному оскарженню, але з урахуванням строків давності може бути оскаржене до суду у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Позивач вважає, що дії Відповідача по проведенню камеральної перевірки є протиправними, а податкове повідомлення-рішення та податкова вимога є необґрунтованими, не законними, а тому належать до скасування.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у адміністративному позові.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.05.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання від 21.06.2018 р. закрито підготовче провадження по справі та продовжено розгляд справи по суті.

Представники відповідача у судове засідання не зявився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно.

30.05.2018 р. через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він у задоволенні позову просив відмовити.

В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначив наступне.

ГУДФС в Одеській області провело камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість, за звітний (податковий) період липень 2017 р. ПП «Благоє» за наслідками якої складено акт перевірки від 18.09.2017 р. №7075/15-32-12-09/40719123.

При перевірці було використано податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2017 р., інформацію яка зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно телекомунікаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, інша податкова інформація.

Фахівцями ГУ ДФС в Одеській області встановлено, що ПП «Благоє» було виписано податкові накладні за звітний (податковий) період липень 2017 р., які повинні бути включені до сум податкових зобовязань за відповідний звітний період.

Згідно з висновками даного акту перевірки ПП «Благоє» відображено податкові зобовязання не в повному обсязі. Перевіркою було встановлено факт виписки в липні 2017 р. ПП «Благоє» податкових накладних на адресу ТОВ «Хорсагро Інвест» на загальну суму ПДВ 1119999,99 грн., з якої реєстрація податкових накладних на суму ПДВ 1023999,99 грн. на дату надання декларації з ПДВ 21.08.2017 р. відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України була зупинена. При цьому в наданій декларації за липень 2017 р. підприємством зазначені податкові зобовязання по платнику-покупцю ТОВ «Хорсагро Інвест» в сумі 565333,33 грн.

Таким чином, представник відповідача вважає, що позивач при складанні податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2017 р. занизив суму податкового зобовязання в розмірі 554667 грн., що призвело до заниження суми, що за результатами звітного (податкового) періоду належала до сплати платником податку до бюджету у розмірі 554667 грн.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Благоє" зареєстроване 05 серпня 2016 року за номером запису в ЄДР № 1 00083 та перебуває на податковому обліку в Арцизькій обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС в Одеській області (Тарутинське відділення), що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач є платником податку на додану вартість, про що свідчить витяг з реєстру платників податку на додану вартість.

Арцизькою ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області було проведено камеральну перевірку податкової звітності з ПДВ за липень 2017р. без відома позивача.

За результатами вказаної перевірки було складено акт від 18.09.2017р. №7075/15-32-12-09/40719123 про результати камеральної перевірки даних задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ПП «Благоє» за липень 2017 р. (а.с.27-29)

В акті перевірки від 18.09.2017р. №7075/15-32-12-09/40719123зроблено висновок, що дані камеральної перевірки свідчать, що в порушення п.187.1 ст.187, п.201.10 ст.201 ПК України, п.3 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. №21 ПП «Благоє» занижено суму податкового зобовязання в розмірі 554 667 грн., занижено суму, що за результатами звітного (податкового) періоду належала сплаті платником податку до бюджету у розмірі 554 667 грн.

На підставі вказаного акту перевірки було прийняте податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 03.10.2017р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з ПДВ у розмірі 693333,75 грн. (у т.ч. за основним зобовязанням 554667, 00 грн., за штрафними санкціями 138666, 75 грн.) (а.с.31).

15.03.2018 р. відповідач виніс податкову вимогу №31317-17 в якій зазначено, що станом на 14.03.2018 р. сума податкового боргу ПП «Благоє» становить 727 981,44 грн. (а.с.34).

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст.1 ПК України визначено, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює ПКУ.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених п.41.1 ст.41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до ст.36 ПКУ податковим обовязком визнається, зокрема, обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 46 ПКУ встановлено, що податкова декларація, розрахунок, звіт - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору.

Згідно з ст.41 ПКУ контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.3. Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, МКУ та законами України.

Зокрема до повноважень контролюючого органу відноситься проведення перевірок камеральних, документальних та фактичних.

Відповідно до п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПКУ камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість. За приписами п.86.2 ст.86 ПКУ за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт.

Згідно з ст.193 ПКУ Державні податкові інспекції:

- здійснюють сервісне обслуговування платників податків;

- здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням;

- формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи;

- виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.

Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21 затверджено Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість.

До податкової декларації з податку на додану вартість (далі - декларація) вносяться дані податкового обліку платника окремо за кожний звітний (податковий) період без наростаючого підсумку (абзац другий п. 1 розд. ІІІ Порядку).

Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника (абзац перший п. 6 розд. ІІІ Порядку).

Суд встановив, що 10.07.2017 р. ПП "Благоє" відвантажило на адресу ТОВ «ХОРСАГРО ІНВЕСТ» ячмінь українського походження власного врожаю 2017 року у кількості 400 тон на загальну суму 1664000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 277333,33 грн.).

25.07.2017 р.за першою подією позивач склав та направив на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну №1 від 10.07.2017р. Зазначений в накладній обсяг операції склав 1664000,00 грн.(в т.ч. ПДВ 277333,33 грн.).Однак, відповідно до квитанції реєстрацію податкової накладної було зупинено та запропоновано надати пояснення, копії документів, достатніх для прийняття рішення (а.с.47).

Через те, що реєстрація накладної №1 не відбулася, 27.08.2017 р. позивач помилково направив на реєстрацію за тією ж самою подією з тим самим обсягом операції податкові накладні №2 від 28.07.2019р.та №3 від 10.07.2017р. Реєстрація податкових накладних №2 та №3 також була зупинена з аналогічних підстав, що і податкова накладна №1.

Щодо податкової накладної №1 від 10.07.2017р., реєстрація якої була зупинена, суд встановив, що згодом,09.08.2017р. Комісія ДФС прийняла рішення про відмову у реєстрації зазначеної податкової накладної (а.с.48).

05.10.2017р. податкова накладна №1 від 10.07.2017р була зареєстрована у чіткому дотриманні з приписами пункту 185.1 статті 185 та пункту 187.1 статті 187 ПКУ на підставі рішення Комісії ДФС від 03.10.2017р.

По податковій накладній № 2 від 28.07.2017 року позивач склав розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 15.01.2018р.(а.с.58).

12.01.2018р. відповідно до квитанції про реєстрацію податкової накладної ПН №2 від 28.07.2018р. була зареєстрована 9а.с.57).

По податковій накладній №3 від 10.07.2017р. позивач склав розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 15.01.2018р.(а.с.67).

12.01.2018р. відповідно до квитанції про реєстрацію податкової накладної ПН №3 від 28.07.2018р. була зареєстрована (а.с. 66).

Суд звертає увагу на той факт, що предметом камеральної перевірки ( відповідно до якої податковий орган встановив порушення позивачем податкового законодавства) була податкова декларація з податку на додану вартість за липень 2017 року.

Також суд звертає увагу, що спірне податкове повідомлення-рішення було винесене 03.10.2017р.

З урахування, зазначеного судом, вище по тексту факту реєстрації податковим органом ПН №2 та № 3 тільки 12.01.2018р., суд встановив, що на дату подання платником податків податкової декларації з ПДВ (липень 2017р.) та, більше того, винесення оскаржуваного рішення ( 03.10.2017р.) реєстрація податкових накладних №№2 і 3 самим відповідачем була зупинена. Таким чином, позивач не повинен був вказувати обсяги постачання товарів/послуг та суми податку на додану вартість за вказаними податковими накладними в податковій декларації за липень 2017 р. в будь-якому випадку. Так, само відповідач не мав право нараховувати суми за вказаними податковими накладними №2та №3 до податкових зобовязань платника.

Крім того, той факт, що всі податкові накладні №№1,2,3 від 10.07.2017р. , були виписані за однією подією при здійсненні господарської операції за договором купівлі - продажу від 03.07.2017р. №35-2017/ХАИТОВ «ХОРСАГРО ІНВЕСТ» суд встановив на підставі наступних доказів.

Так, суд встановив, що позивач є виробником сільськогосподарської продукції, що підтверджується наступними наявними в матеріалах справи документами: довідкою з Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 14.06.2017р.(яка свідчить про наявність орендованої землі); звітом форми "Про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2017 року" (звіт свідчить про факт посіву); звітом форми 37-СГ "Про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 1 серпня 2017 року" та квитанцію №2 (звіт свідчить про збір врожаю) (а.с.76-79).

В матеріалах справи міститься договір купівлі-продажу з ТОВ «ХОРСАГРО ІНВЕСТ» №35-2017/ХАИвід 03.07.2017р.;додатокдо договору№ 3 від 25.07.2017 р.;рахунок-фактура № СФ-0000003 від 25.07.2017р.;видаткова накладна №РН-0000003/1 від 01.08.2017р.;платіжнедоручення № 217 від 01.08.2017р.; лист від ТОВ "ХОРСАГРО ІНВЕСТ" №220 про внесення уточнення по оплаті (а.с.81-86).

Листом ПП «БЛАГОЄ» від 15.03.2018р. та відповіддю на нього ТОВ «ХОРСАГРО ІНВЕСТ» № 23 від 15.03.2018р. підтверджується, що 10.07.2017 р. за договором купівлі-продажу №35-2017/ХАИвід 03.07.2017р.мала місце лише одна поставка ячменю українського походження власного урожаю та була проведена оплата 10.07.2017р. у розмірі 1 664 000,00 грн. згідно з рахунком-фактурою №СФ-0000001 від 04.07.2017р.

Таким чином, суд погоджується з позицією позивача, що фактично відбулось подвійне дублювання показників однієї і тої самої операції, відображеної у:

- ПН № 1 від 10.07.2017 р., обсяг операції - 1664000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 277333,33 грн.).

-ПН № 2 від 28.07.2017 р, обсяг операції - 1664000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 277333,33 грн.).;

- ПН № 3 від 10.07.2017 р., обсяг операції - 1664000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 277333,33 грн.).

Податкові накладні №2 і 3 були відкориговані належним чином.

За нормами ПКУ платник подає документи для підтвердження реальності операції, аби ДФС зареєструвала заблоковану податкову накладну. Разом з тим можливості подати документи, щоб відкликати/скасувати заблоковану помилкову ПН/РК, податкове законодавство не передбачає. Враховуючи такий стан справ , суд звертає увагу на те, що згідно з квитанцією №1 від 25.07.2017р. про зупинення реєстрації ПН №1 та оскаржуючи рішення комісії ДФС України про відмову у реєстрації ПН №1 (дата рішення 09.08.2017р.), 15.08.2017р. позивач направив до податкового органу скаргу разом копіями документів на підтвердження здійснення господарської операції з ТОВ «Хорсагро інвест».

Також 28.11.2017р.позивач направив відповідачу скаргуз поясненням щодо помилковості податкової накладної № 2 від 28.07.2017р. та податкової накладної №3 від 10.07.2017р.

Однак, не дивлячись на це органами ДФС було проігноровано зазначені документи.

Крім того, суд зазначає, що в даному випадку була проведена камеральна, а не документальна позапланова перевірка, в результаті чого платник фактично був позбавлений права на надання пояснень з приводу доводів та фактів, які встановили перевіряючі під час камеральної перевірки.

Адже відповідно до абз. двадцять другого пп.201.10. п.201 ПК України: «Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами докумен6тальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг».

При вирішенні даних спірних правовідносин суд враховує правову позицію Верховного Суду по справі №2а/1570/4582/11, в рішенні за результатами розгляду якої, суд зазначив, що процедурні порушення в проведенні податкових перевірок мають наслідком скасування прийнятих на їхній підставі податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, суд вважає, рішення, які оскаржуються, є необґрунтованими, винесеними без урахування усіх необхідних для їх обєктивності обставин.

Положення ст.ст.187, 188, 201 ПКУ передбачають одноразове виникнення податкових зобовязань з ПДВ за одним обєктом оподаткування. При цьому, дане правило не залежить від кількості виписаних податкових накладних за однією операцією.

Отже, тільки виходячи з цієї обставини, орган ДФС не мав права проводити жодних донарахувань. Виявивши розбіжності даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних, контролюючий орган, з метою достовірного встановлення обставин щодо виявлених розбіжностей, мав змогу провести документальну позапланову виїзну перевірку позивача, проте цього не зробив.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що адміністративний позов належить до задоволення, оскільки відповідач всупереч чинного законодавства прийняв податкове повідомлення рішення № від 03.10.2017 р. та податкову вимогу №31317-17 від 15.03.2018 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 14, 90, 139, 255, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.10.20107 р. та податкову вимогу №31317-17 від 15.03.2018 р.

3.Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «Благоє» судовий збір у розмірі 21 319 (двадцять одна тисяча триста девятнадцять),73 грн.

4.Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення»КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

5. Позивач- Приватне підприємствоБлагоє адреса: 68500, Одеська область, Тарутинський район, с.м.т. Тарутине, вул. Больнична, буд. 22, .

Відповідач Головне управління ДФС в Одеській області адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5, .

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 02 липня 2018 року.

Суддя О.Я. Бойко

.