Справа № 815/5387/17
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2018-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/5387/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.

за участю секретаря - Худика С.А.

за участю представника апелянта - Кисельова О.М.

за участю представника позивача - Середи В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙП СІТІ" до ГУ ДФС в Одеській області, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправною відмову в прийнятті податкової звітності та зобов'язання внести до реєстру заяву про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙП СІТІ" ( надалі - Товариство, позивач) звернулося до ГУ ДФС в Одеській області, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, в якому просило:

1. Визнати протиправною відмову ГУ ДФС в Одеській області у прийнятті податкової звітності ТОВ "ГРЕЙП СІТІ", а саме: декларації з ПДВ за липень 2017 року з додатками до неї.

2.Визнати податкову декларацію ТОВ "ГРЕЙП СІТІ" з ПДВ за липень 2017 року з додатками до неї такими, що подані у день їх фактичного отримання - 17.08.2017 р.

3. Зобов'язати ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області внести до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо дати подання ТОВ "ГРЕЙП СІТІ" заяви про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ та суми податку, заявленого до бюджетного відшкодування у сумі 14 952 932 грн., що зазначена в заяві про повернення суми бюджетного відшкодування.

В обґрунтування позову, позивач зазначив, що відмова відповідача у прийняті податкової звітності ТОВ "ГРЕЙП СІТІ" не відповідає вимогам чинного законодавства, необґрунтована та безпідставна, а отже повинна бути визнана протиправною.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року - позов задоволено.

Визнано протиправною відмову ГУ ДФС в Одеській області у прийнятті податкової звітності ТОВ "ГРЕЙП СІТІ", а саме: декларації з ПДВ за липень 2017 року з додатками до неї.

Визнано податкову декларацію ТОВ "ГРЕЙП СІТІ" з ПДВ за липень 2017 року з додатками до неї такими, що подані у день їх фактичного отримання - 17.08.2017 р.

Зобов'язано ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області внести до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо дати подання ТОВ "ГРЕЙП СІТІ" заяви про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ та суми податку, заявленого до бюджетного відшкодування 14 952 932 грн., що зазначена в заяві про повернення суми бюджетного відшкодування.

Стягнуто з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙП СІТІ" судові витрати у сумі 4800 (чотири тисячі вісімсот),00 грн.

В апеляційній скарзі податковий орган посилається на неправильне застосування судом попередньої інстанції норм матеріального права, а саме пункту 49.4 статті 49 Податкового кодексу України, підпункту 2.1.6 Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах Державної податкової служби України» від 14 червня 2012 року № 516, пунктів 4.1, 4.8 Тимчасового порядку надходження та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в електронному вигляді до органів Державної податкової служби України від 26 листопада 2004 року № 672. Скаржник доводить правомірність своїх дій, просить скасувати судове рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства.

Позивач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну

скаргу.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.05.2017 р. товариство з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙП СІТІ", уклало договір з ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області № 260520171 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу (а.с.19-21).

Вказаний договір відповідно до квитанції №2 прийнято та присвоєно реєстраційний номер (а.с.22).

Позивач до 17.08.2017 р. неодноразово направляв засобами електронного зв'язку декларацію з ПДВ за липень 2017 р. до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області.

За результатами таких направлень позивач отримав від відповідача електронний документ - квитанція №1, де зазначено,- "доставлено до ДФС України - ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО". Виявлені помилки: Порушено вимоги Інструкції з підготовки і надання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233. Можливо припинено Договору про визнання електронної звітності".

Дані обставини відповідачем не спростовані.

17.08.2017 р. позивач подав відповідачу податкову декларацію з ПДВ за липень 2017 р. у паперовому вигляді разом з додатками - заявою на відшкодування від'ємного значення ПДВ - в Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Листом від 11.09.2017 р. за №8966/10/15-32-12-12-10 відповідач ГУ ДФС в Одеській області повідомило позивача, що подана податкова декларація з ПДВ за липень 2017 р. не вважається податковою декларацією в зв'язку з порушенням позивачем вимог п. 48.3 ст.48 ПК України (а.с.23)

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності протиправності дій податкового органу в частині відмови Товариству у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2017 року, внаслідок безпідставного розірвання договору про визнання електронних документів, діючого на момент їх подання.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 49.1 статті 49 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Вимоги щодо форми і змісту податкової декларації визначено у статті 48 Податкового кодексу України.

Порядок подання податкової декларації до податкових органів регламентовано приписами пункту 49.3 статті 49 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин), відповідно до змісту якої платнику податків надано право її подання альтернативними способами, а саме : особисто платником податків або уповноваженою на це особою, надсилання поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення, надсилання засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством. У разі розірвання контролюючим органом в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів платник податків, договір з яким розірвано, має право до складання нового договору подавати податкову звітність у спосіб, визначений підпунктами "а" і "б" пункту 49.3 цієї статті (пункт 49.4 статті 49 ПК України)

Прийняття податкової декларації відповідно до пункту 49.8 статті 49 ПК України є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до пункту 49.9 статті 49 Податкового кодексу України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації засобами електронного зв'язку в електронній формі, відповідно до положень пункту 49.4 статті 49 Податкового кодексу України, є недійсність електронного цифрового підпису такого платника податків, у тому числі у зв'язку із закінченням строку дії сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа і надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

При цьому податковим законодавством встановлено заборону на розірвання договорів про визнання електронних документів в односторонньому порядку.

Згідно з пунктом 49.11 ПК України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Порядок подання податкових декларацій в електронному вигляді на час вжиття позивачем дій з подання звітності визначався Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 року №233 (далі - Інструкція).

Відповідно до розділу ІІІ Інструкції необхідним для подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку є укладення договору з податковим органом за місцем реєстрації платника податків.

Пунктом 7.4 розділу ІІІ вказаної Інструкції встановлено, що перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним.

Згідно з пунктом 7.5 розділу ІІІ Інструкції підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Пунктом 7.6 цього розділу Інструкції визначено, що якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Наведені правові норми підтверджують висновок про те, що прийняття декларації, оформленої з дотриманням положень ПК України, є обов'язком податкового органу, на обліку якого перебуває платник податків. Водночас, в разі недотримання вимог щодо укладення договору про визнання електронних документів та не заповнення в звітності обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 ПК України, платнику податків надсилається із зазначенням причин повідомлення та квитанція про неприйняття податкових документів в електронному вигляді. Відтак відповідачем у разі оскарження до суду відмови у прийнятті податкової декларації є орган державної податкової служби, що надіслав відповідну відмову та на якого покладено обов'язок з прийняття відповідної звітності.

Враховуючи викладене, суд вірно зазначив, що наявність квитанції №1 про відмовуу прийнятті декларації з ПДВ за липень 2017 р. з підстав припинення дії договору про визнання електронних документів є вагомою причиною, що зумовила позивача, відповідно до положень 49.4, подавати податкову звітність у паперовому вигляді, як це передбачено п. 49.3 ст. 49 ПК України.

Податкова звітність, складена з порушенням норм ст.48 ПК України, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу ( п. 48.7 ст. 48 ПК України).

Однак, ДФС України у своїй відмові (квитанція №1) не вказав на жодну підставу неприйняття звітності, відповідно до ст.48 ПК України. Тобто, відповідач не довів яким чином позивач порушив вимоги ст.48 ПК України.

Той факт, що у квитанції №1 було зазначено про припинення дії договору про визнання електронної звітності, означає, що ГУ ДФС України з урахуванням вимог п. 49.4 ст. 49 ПК України, зобов'язане було прийняти податкову звітність.

Крім того п. 3 розділу 3 Договору про визнання електронних документів № 260520171 визначено, що орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платника місця реєстрації. У разі припинення дії договору надісланий платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається (а.с.20).

Судом встановлено, що посилений сертифікат відкритого ключа позивача не скасовувався та є чинним, та не змінювалось місце реєстрації платника податків. Разом з тим, враховуючи те, що сторони визнають той факт, що договір про визнання електронних документів був чинним, суд зробив правильний висновок, що відповідач безпідставно не прийняв податкову звітність.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що єдиною підставою для невизнання декларацій з податку на додану вартість податковою звітністю є їх невідповідність вимогам статті 48 Податкового кодексу України. Відмова податкового органу у прийнятті податкової декларації через одностороннє припинення дії договору про визнання електронної звітності є протиправною і суперечить приписам пунктів 49.3, 49.4 статті 49 Податкового кодексу України.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності відмови відповідача у прийнятті податкової декларації за липень 2017 року, яка направлена позивачем безпосередньо до податкового органу, внаслідок недоведеності останнім наявності підстав для такої відмови.

На підставі встановлених обставин, колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції, що посадовими особами ДФС двічі було порушено права ТОВ "ГРЕЙП СІТІ", а саме: неприйняття декларації з ПДВ за липень 2017 р. засобами електронного зв'язку та невизнання декларації з ПДВ за липень 2017 р., поданої до контролюючого органу у паперовому вигляді, податковою звітністю.

Як наслідок протиправної відмови у прийняті податкової декларації за липень 2017 року з додатком - заявою на відшкодування від'ємного значення ПДВ - в Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відповідачем також протиправно не внесено даних такої заяви. Належним способом захисту права позивача суд правильно визначив такий як зобов'язання відповідача - ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області - внести такі дані.

Відповідно до положень п. 49.13. ст. 49 ПК України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Колегія суддів не приймає доводи апелянта про можливість надання звітності у інший спосіб з огляду на те, що правомірність своїх дій щодо неприйняття електронної звітності податковий орган доводить розірванням договору. Доводи апеляційної скарги містять суперечності, не вказують на неправильне застосування судом норм Податкового кодексу України або неправильне їх тлумачення.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач не надав доказів, які спростовують встановлені вище факти.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів визнає, що суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙП СІТІ" до ГУ ДФС в Одеській області, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправною відмову в прийнятті податкової звітності та зобов'язання внести до реєстру заяву про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість,- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 06.07.2018р.

Суддя - доповідач :

Судді: