Справа № 820/1235/18
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/1235/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П. , Старосуда М.І.

секретарі судового засідання: Жданюк А.О.

за участі представників:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018року по справі № 820/1235/18 (головуючий І інстанції: Спірідонов М.В., дата складання повного тексту 02 травня 2018 року) за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд:

- скасувати податкове повідомлення - рішення за № НОМЕР_1 від 04.10.2017 р.

- скасувати податкове повідомлення - рішення за № НОМЕР_2 від 04.10.2017 р.

- скасувати податкове повідомлення - рішення за № НОМЕР_3 від 04.10.2017 р.

- скасувати податкове повідомлення - рішення за № НОМЕР_4 від 04.10.2017 р.

- скасувати податкове повідомлення - рішення за № НОМЕР_5 від 04.10.2017 р.

- скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) за № від. 04.10.2017 р.

- скасувати рішення за № НОМЕР_6 від 04.10.2017 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року позов задоволено (а.с. 223-228 т.7).

Скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № НОМЕР_1 від 04.10.2017 р.; № НОМЕР_2 від 04.10.2017 р.; № НОМЕР_3 від 04.10.2017 р.; № НОМЕР_4 від 04.10.2017 р.; № НОМЕР_5 від 04.10.2017 р.; вимога № від. 04.10.2017 р.

Скасовано рішення Головного управління ДФС у Харківській області № НОМЕР_6 від 04.10.2017 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, пославшись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, яке прийнято з порушенням норм матеріального права та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться фактично до безпідставності включення до складу витрат вартості будівельних матеріалів на поточний ремонт орендованих приміщень, а також неправомірності формування показників податкової звітності на підставі даних, які не підтверджені документами, які підтверджували віднесення витрат, що утворюють основу для виготовлення продукції (зокрема козинаків), а саме, що одним із виду сировини, який утворює основу козинаків є цукор.

Представник апелянта наполягав на задоволені апеляційної скарги у повному обсязі.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Надав письмовий відзив на апеляційну скаргу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги відповідно до ст..308 КСАС України, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що Головним управлінням ДФС у Харківській області проведено планову виїзну документальну перевірку самозайнятої особи ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_7) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а також дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р.

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки від 07.09.2017 р. за №11858/20-40-13-15-07/НОМЕР_7.

У відповідності до висновку акту перевірки податковий орган зазначає, що перевіркою встановлено порушення:

- п. 198.5 ст.198, п.189.1 ст.189 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2756-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено суму податкових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 30 180, 0грн., в т.ч. за 2015р.- 20 638, 0грн., 2016р.- 9 542, 0грн.

- п. 164.1 ст.164, п.177.2 п.177.4 ст. 177 Податкового Кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 р., у результаті занижено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення діяльності за період, що перевірявся, на суму 1 769 766, 48грн., в т.ч. за 2015р. 765 646, 19 грн., 2016р.- 1 004 120, 29 грн.;

- ч.2 п.1 ст.7, п.11 ст.8 , п.2 ст.9 Закону України від 08.07.2010 №2464-VІ „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" із змінами та доповненнями, у результаті чого визначено суму єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування у загальному розмірі 172 144, 07грн., в т.ч. 2015р. 82 888, 56 грн., 2016р.- 89 255, 51 грн.

- п.п. 1.2 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового Кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010р., у результаті занижено суму військового збору 141 571, 45грн., в т.ч. за 2015р. 57 894, 76грн., 2016р.- 83 676, 69 грн.;

- п.188.1 ст.188 ПКУ, в частині заниження задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 2.1 декларацій „Операції, що оподатковуються за нульовою ставкою: експортні операції" протягом 2016 року на загальну суму 131 69, 0грн.

- п.57.3 ст.57 ПКУ, в частині несвоєчасного сплати узгодженої суми податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від провадження діяльності за 2016 р.

- п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України, в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних на загальну суму ПДВ 115 023, 28грн.;

- п.п. 16.1.12 п. 16.1 ст. 16, пп.20.1.6 п.20.1, ст.20, п.44.1, п.44.3 ст.44 Податкового Кодексу України, в частині надання не в повному обсязі первинних документів (підтверджуючих витратну частину), що використовувалися в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконання вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

- п.44.1 ст.44, пп.16.1.2 п.16.1 ст. 16, п.177.10 ст.177 ПКУ, в частині відсутності ведення належного обліку доходів та витрат за встановленою формою протягом 2015-2016 рр.

За результатами проведеної перевірки та складеного акту перевірки винесено податкове повідомлення рішення за № від 04.10.2017 р. на загальну суму 2 654 649, 72 грн., податкове повідомлення рішення за № від 04.10.2017 р. на загальну суму 176 964, 31 грн., податкове повідомлення рішення за № від 04.10.2017 р. на загальну суму 37 725, 00 грн., податкове повідомлення рішення за № від 04.10.2017 р. на загальну суму 510, 00 грн., податкове повідомлення рішення за № від 04.10.2017 р. на загальну суму 9 680, 99 грн., рішення за № від 04.10.2017 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на загальну суму 25 503, 26 грн., та вимогу про сплату боргу (недоїмки) за № НОМЕР_8 від 04.10.2017 р на загальну суму 172 144, 07 грн.

Висновки податкового органу в акті перевірки висновуються на тому, що ФОП ОСОБА_3 сформовані показники податкової звітності на підставі даних, які не підтверджені документами. Також зазначено, що при формуванні витратної частини обліку не дотримано вимог Податкового Кодексу України, оскільки до перевірки не надані документи, які підтверджували віднесення витрат, що утворюють основу для виготовлення продукції (зокрема козинаків), а саме, що одним із виду сировини, який утворює основу козинаків є цукор. Проведеним аналізом наданих до перевірки документів (податкових та видаткових накладних, розрахунків коригувань вартісних показників, банківських виписок та інш.) встановлено, що протягом 2015 року ФОП ОСОБА_3 закуплено цукру 331,735тн на загальну суму 2943960,0грн., протягом 2016року закуплено цукру 365,0тн на загальну суму 4056164,0грн.. За традиційною технологією виробництва на 1 тону козинаків потребується 250-300кг цукру, тобто 30 відсотків. Протягом 2015р. ФОП ОСОБА_3 вироблено та реалізовано козинаків 78,88тн на загальну суму 3544680,0грн., аналогічно протягом 2016року- 84,1тн на загальну суму 3590710,0грн. Таким чином, не зрозуміло списання цукру в такої кількості.

Також перевіркою встановлено безпідставне включення позивачем до складу витрат вартості будівельних матеріалів на поточний ремонт орендованих приміщень за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вул.Ломана,14. Так, згідно укладених договорів суборенди від 01.01.2015р. б/н та від 01.01.2016р; б/н з Компанією «Овін» TOB (, юридична адреса: 62461, Харківська область, Харківський район, м. Південне, вул.Ломана,буд.14) самозайнята особа ОСОБА_3 орендує нежитлові приміщення загальною площею 781,2кв.м. Згідно наявної інформації у ГУ ДФС у Харківській області за цією же адресою у цих же приміщеннях здійснює діяльність з виробництва козинаків Компанія «Овін» TOB ().

Фактично доводи апеляційної скарги обґрунтовуються та є по суті за своїм змістом сформованими у акті перевірки висновків щодо допущених порушень Позивачем.

Задовольняючи позов суд першої інстанції висновувався на тому, що висновки контролюючого органу є безпідставними про збільшення ФОП ОСОБА_3 суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, нарахування єдиного внеску з урахуванням суми чистого оподатковуваного доходу за 2015-2016 роки, визначеного податковим органом під час проведення перевірки.

Здійснюючи апеляційний перегляд рішення, надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступного.

Судом встановлено, що позивач веде свою господарську діяльність з 2003 року. Всі 15 років займаємося виробництвом кондитерських виробів, а також їх збутом. Виробнича діяльність ведеться на території Компанії ТОВ «СТОДОЛА» , що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський р-н, м Південний, ул.Ломанная, 14. Між СДП ФО ОСОБА_4 і Компанією ТОВ « 0ВІН» укладено договір №б / н від 01.01.2015 (договір суборенди приміщення) та договір № б / н від 20.01.2003 (договір про спільну діяльність). Кожен робочий день виробництві випускається різна продукція, яка реалізовується таким компаніям як: ТОВ «АТБ-Маркет», мережі супермаркетів: Таврія, Брусничка, АШАН, Варус, Новус, Клас, Зростання, Посад, Дигма, Восторг і ряд дистриб'юторських фірм в різних містах України.

Також встановлено, що позивачем за 2015 і 2016 вироблено продукцію:

2015 рік:

Козинаки в асортименті були реалізовано в кількості 78, 8763 тон, в тому числі:

з арахісу 10,540 т. (для його виробництва було витрачено 6324 кг. смаженого очищеного арахісу, цукру -4216 кг),з кунжуту - 11,204 т. (для його виробництва було витрачено смаженого висушеного кунжуту 6722 кг, цукру - 4482 кг), козинак асорті - 6,630 т. (для його виробництва було витрачено 1657,5 кг арахісу і 1657,5 кг. кунжуту і 3315 кг цукру), козинак рисовий - 17,682 т. (на його виробництво витрачено рису 8841 кг, цукру 8841 кг);козинак соняшниковий - 32,820т. (Для виробництва було витрачено 6020 кг. соняшнику і цукру 26800 кг.).

Разом витрата сировини за видами:

- 7981,5 кг, арахісу (на два види козинак арахісовий і асорті), закуплено арахісу 9406 кг., 17,8% арахісу йде при обробці перед використанням, його смажать і очищають; - 8379,5 кг. кунжуту (закуплено було 8663 кг. кунжуту, 3,4% кунжуту видаляється при термічній обробці; - 9570 кг. рису (8,2% іде при підготовці сировини в обладнання для вибуху зерен - зі звичайного рису готується підірваний зерно); З огляду на виробничі втрати, для виробництва було витрачено арахісу 9406 кг, кунжуту 8663 кг, рису 9570 кг, ядро ??соняшника 6020 кг., Цукру 47654кг.

Журавлини в цукровій пудрі реалізовано 38117 кг. Витрата сировини - цукор з урахуванням виробничих втрат 16081 кг., Журавлини 19050 кг., Виробничі втрати журавлини 22%. Разом витрата журавлини 23250 кг.

Разом витрата цукру за 2015 рік 63735 кг.

2016рік:

Козинаки в асортименті були реалізовано в кількості 92,965 тон, а акті перевірки 84,065 т. Розбіжності з актом перевірки складає 8, 9 т ( Додаток №2 ОСОБА_4 перевірки).

Судом першої інстанції встановлено, що вище зазначена розбіжність виникла в наслідок того, що продукція була продана на експорт. Документи по зовнішньоекономічній діяльності в повному обсязі надані на перевірку.

Реалізовано козинаків в асортименті:

з арахісу 11,2 т. (для його виробництва було витрачено 6720 кг. смаженого очищеного- арахісу, цукру - 4480 кг), з кунжуту - 12,315 т. (для його виробництва було витрачено смаженого висушеного кунжуту 7388 кг, цукру - 4927 кг), козинак асорті - 9,0687 т. (для його виробництва було витрачено 2267 кг арахісу і 2267 кг. кунжуту і 4535 кг цукру), козинак рисовий - 15,88 т. (на його виробництво витрачено рису 8904 кг, цукру 6976 кг); козинак соняшниковий - 44,5015 т. (для виробництва було витрачено 29720 кг. соняшнику і цукру 14781,5 кг.).

Разом витрата сировини за видами:

8987 кг. арахісу (на два види козинак арахісовий і асорті), закуплено арахісу 10570 кг., 15% арахісу йде при обробці перед використанням, його смажать і очищають; - 9655 кг кунжуту (закуповувався просушений кунжут, без втрат; - 9700 кг. рису (8,2% іде при підготовці сировини в обладнання для вибуху зерен - зі звичайного рису готується підірваний зерно); З огляду на виробничі втрати, для виробництва було витрачено арахісу 10570 кг, кунжуту 9655 кг, рису 9700 кг, ядро соняшника 29720 кг., Цукру 35699,5 кг.Журавлини в цукровій пудрі реалізовано 43217 кг.

Витрата сировини - цукор з урахуванням виробничих втрат 18367 кг..

Журавлини 21610 кг., Виробничі втрати журавлини 22%.

Разом витрата журавлини 26388 кг.

Разом витрата цукру за 2016 рік 54066,5 кг у 2015 році було закуплено 331,5 т.

Цукру, з них на виробництво реалізованої продукції було витрачено 63,735 т..

Решту цукру в кількості 267,8 т. був використаний за договором бартерного обміну на журавлину свіжу добірну в кількості 23300 кг.

У 2016 році було закуплено 365 т. цукру, з них на виробництво реалізованої продукції було витрачено 54,0665 т., решту цукру в кількості 311 т. був використаний за договором бартерного обміну на журавлину свіжу добірну в кількості 26400кг. ;

Дана ягода була використана для виробництва реалізованої в ці періоди продукції (Журавлина у цукровій пудрі в асортименті).

Також судом встановлено, що посилання відповідача на ту обставину, що за традиційною технологією виробництва на 1 тону козинаків потребується 250-300кг цукру, тобто 30 відсотків, але позивачем протягом 2015р. вироблено та реалізовано козинаків 78,88тн на загальну суму 3544680,0грн., аналогічно протягом 2016 року- 84,1тн на загальну суму 3590710,0грн., а отже відповідачем було поставлено під сумнів списання позивачем цукру в такої кількості не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки у 2003 році компанія "СТОДОЛА" - ТОВ погодила технічні умови ТУ У 15.8-4-2003 на козинаки, у відповідності до яких масова частка загального цукру в перерахунку на сахарозу в процентах повинна бути не менша 30. У нашому випадку в технічному процесі не використовується такий інгредієнт, як патока, які нарівні з цукром в інших технологіях використовується в складі цукрового сиропу, який становить карамелеве наповнення козинак, відповідно були розроблені, технологічні карти, а також технологічна інструкція з виробництва козинак. У відповідності до якої виготовлений позивачем продукт, не містять патоки, в зв'язку з чим має підвищений вміст цукру (від 34 до 51%). Ця технологія надає продукту поліпшені смакові якості, а також стійкість від танення при температурах вище 35 С.

Виходячи з вище викладеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що всю закуплену позивачем сировину було використано безпосередньо на товар, який був реалізований в період, що перевірявся.

Зазначені обставини не спростовані стороною відповідача належними та допустимими доказами. Висновки відповідача сформовані без належної оцінки фактичним обставинам справи та здійснені на припущеннях та самостійних обчисленнях без належного обґрунтування технології виготовлення продукції.

Щодо твердження відповідача про неналежне ведення позивачем книги обліку доходів і витрат то дане твердження відповідача колегія суддів також вважає необґрунтованим, оскільки у зв'язку з неможливістю відображення в книзі щодня всіх доходів і витрат для більш точного обліку діяльності позивачем ведуться журнали ордера по розрахунковому рахунку, розрахунками з покупцями і розрахунками з постачальниками сировини. Результати діяльності вносяться в книгу доходів і витрат щомісяця на підставі журналів ордерів.

Також встановлено, що позивачем не ведуться готівкові розрахунки, а всі грошові кошти проходять через розрахунковий рахунок, а отже оскільки журнали ордера показують рух коштів по розрахунковому рахунку та наявні всі первинні документи на придбану сировину, що в сукупності відповідає інформації яка відображена в Книзі доходів і витрат.

Щодо доводів відповідача на ту обставину, що позивачем безпідставно включено до складу витрат вартості будівельних матеріалів на поточний ремонт орендованих приміщень за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вул.Ломана,14, колегія суддів зазначає, що згідно укладених договорів суборенди від 01.01.2015р. б/н та від 01.01.2016р; б/н з Компанією «Овін» TOB (, юридична адреса: 62461, Харківська область, Харківський район, м. Південне, вул.Ломана,буд.14) самозайнята особа ОСОБА_3 орендує нежитлові приміщення загальною площею 781,2кв.м. то зазначене посилання не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки як було встановлено судом зазначені витрати, пов'язані з ремонтом приміщення були вкрай необхідні для підтримки належного санітарного стану приміщення, в якому виробляються продукти харчування. Будівельні матеріали закуповувалися в магазині «Епіцентр» за безготівковим розрахунком, здійснювалася доставка і проводилися ремонтні роботи силами позивача.

Відповідачем не заперечувався сам факт проведення ремонту його наявності в орендованому позивачем приміщенні.

Як встановлено судом за матеріалами справи, проведення вище зазначених робіт та їх необхідність також підтверджується листами директора Компанії ТОВ «СТОДОЛА» - ОСОБА_5 №12 від 01.02.2015 та №1 від 01.02.2016.

ФОП ОСОБА_3 під час проведення перевірки було надано усі первинні документи, які були витребувані перевіряючими.

Виходячи із змісту положень Податкового кодексу, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником) (п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Згідно з п.138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Відповідно до п. 177.2 ст.177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Колегія суддів зазначає, що укладені ФОП ОСОБА_3 із контрагентами у 2015-2016 роках правочини щодо придбання товару/послуг є дійсними, виконаними сторонами в повному обсязі, без претензій та зауважень.

Згідно з п. п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Податковго Кодексу України.

Відповідно до п.п. 198.1, 198.2, 198.6 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій за а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг; для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з п. 187.8 ст. 187 цього Кодексу.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до п. 187.9 ст. 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно з п.п. 201.7, 201.8, абз. 2 п. 201.10 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу.

Податкові накладні, складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При перевірці правильності нарахування та сплати єдиного внеску податковим органом використовувалась звітність, що подавалась ФОП ОСОБА_3, документи, відповідно до яких провадилося нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього закону нараховується єдиний внесок, а також інші первинні документи, для визначення суми загального оподатковуваного доходу (витрат).

Відповідно до п. 4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов'язкових платежів, що відповідно до закону сплачуються із зазначених сум, та на суми утримань, що здійснюються відповідно до закону або за договорами позики, придбання товарів та виплат на інші цілі за дорученням отримувача.

Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

З акту перевірки вбачається, що донарахування ФОП ОСОБА_3 штрафу по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування податковим органом здійснено з урахуванням суми чистого оподатковуваного доходу за 2015-2016 роки, визначеного контролюючим органом під час проведення перевірки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що висновки контролюючого органу є безпідставними про збільшення ФОП ОСОБА_3 суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, нарахування єдиного внеску з урахуванням суми чистого оподатковуваного доходу за 2015-2016 роки, визначеного податковим органом під час проведення перевірки, є неправомірним та необґрунтованим.

Колегія суддів за наслідками апеляційного перегляду справи, з урахуванням усіх наявних в матеріалах справи доказах у їх взаємній сукупності вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про недоведеність відповідачем допущенних порушень з боку позивача податкового законодавства.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов правильного висновку, що приймаючи оскаржені податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області діяло на не підставі та у спосіб, що передбачені законами України, а тому позовні вимоги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та повністю спростовані в ході розгляду справи судом. На підставі викладеного, з огляду на недоведеність відповідачем обставин, що мають значення для справи, приводить колегію суддів до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах наведених доводів.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції. Судове рішення не може бути скасовано з формальних підстав.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 23, 31, 33, 90, 292, 308, 309, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року по справі № 820/1235/18- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів - з дня складення повного судового рішення.

У повному обсязі складена 05 липня 2018 року.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_6
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_7 ОСОБА_8