Справа № 357/11010/16-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

03 липня 2018 року

м. Київ

справа №357/11010/16-а

адміністративне провадження №К/9901/32173/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 2 березня 2017 року (головуючий суддя Костюк Л.О., судді: Бужак Н,П., Твердохліб В.А.) у справі №357/11010/16-а за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області, в якому просила суд визнати протиправними дії управління ПФУ у місті Білій Церкві та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачки як непрацюючому держслужбовцю з врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди по постанові КМУ від 24.02.2003 року №212, а також суми індексації заробітної плати.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову у проведенні перерахунку пенсії та зобов'язано відповідача здійснити з 1 серпня 2016 року у відповідності до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» /в редакції, що діяла на час призначення пенсії/ перерахунок та виплату пенсії за віком державного службовця, виходячи із заробітної плати за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 1 грудня 2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», та довідок Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 18.07.2016 року № 6988/109/10.02.05.040 та від 18.07.2016 року №7437/109/10.02.05.040 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію з урахуванням проведених виплат. В решті позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції вмотивована наявністю у позивача права на перерахунок пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 2 березня 2017 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову про часткове задоволення позову. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії та зобов'язано здійснити перерахунок пенсії з 1 серпня 2016 року з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, передбачених Законом України «Про державну службу» в редакції чинній на момент виходу її на пенсію. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції вмотивована тим, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено матеріали та обставини справи у зв'язку з чим суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог, що стосуються перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

Вирішуючи спір між сторонами, суди встановили, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві та отримує з 2010 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

26 липня 2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії із заробітної плати на посаді головного державного податкового інспектора в Білоцерківській ОДПІ відповідно до довідок про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 18.07.2016 року №6988/109/10.02.05.040 та від 18.07.2016 року №7437/109/10.02.05.040.

Відповідачем відмовлено у перерахунку пенсії як державному службовцю із заробітної плати на підставі вказаних вище довідок з посиланням на те, що Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року 889-VIII не передбачено проведення перерахунку пенсій державним службовцям.

Суд апеляційної інстанції визнав таку відмову неправомірною виходячи з того, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода, індексація заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця, є структурою заробітної плати для нарахування пенсії. Оскільки з цих виплат нараховані та сплачені страхові внески, вони підлягають включенню до складу заробітної плати для призначення пенсії.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що позивачем пропущено строки звернення до суду, визначені ст. 99 КАС України, у зв'язку з чим правовідносини, які склалися між Управлінням та позивачем не є спірними. Крім того, з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону №3723, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову відсутні. Також вказує на суперечність наданої довідку у 2016 році тій, що була подана при призначенні пенсії.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і дотримання ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що при обчисленні пенсії, в тому числі і державним службовцям, відповідно до частини 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для такого обчислення включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Безпідставними є посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на те, що з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону №3723, оскільки предметом позову у цій частині є неправильне обчислення розміру пенсії позивачу при її призначенні, а не її перерахунок у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

Згідно статті 41 Закону України від 09.07.2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода включаються в заробіток (дохід) державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Чинне законодавство України як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати, запроваджені нормативно-правовими актами, у зв'язку з чим індексація грошових доходів приймається в розрахунок при нарахуванні пенсії особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі №466/2402/17.

Посилання відповідача на суперечність наданої довідку у 2016 році тій, що була подана при призначенні пенсії, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки за змістом ст.341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи скаржника щодо недотримання судом апеляційної інстанції вимог норм процесуального права щодо дотримання позивачем строків звернення до суду з позовом, є безпідставними, оскільки позивачем в адміністративному позові не зазначалося дати, з якої вона просить зобов'язати відповідача вчинити певні дії, а судом зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії з 1 серпня 2016 року, що, з огляду на дату звернення позивача з позовом (06.10.2016р.) не виходить за межі шестимісячного строку, визначеного ст.99 КАС України, в редакції діючій на час розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом апеляційної інстанції не допущено неправильного застосування норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим касаційна скарга, в межах її доводів, не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 343, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 2 березня 2017 року у справі №357/11010/16-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду