Справа № 821/1075/18
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2018-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 р.

м. Херсон

Справа № 821/1075/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши у спрощеному провадженні в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Приватного підприємства "Ш.А.Н.С." про стягнення адміністративно - господарських санкцій та пені,

встановив:

Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі по тексту - позивач) звернулось до суду з позовом до Приватного підприємства "Ш.А.Н.С." про стягнення адміністративно - господарських санкцій та пені у розмірі 22 826, 11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Законом України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" (в редакції від 06.10.2005 року) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій, громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Статтею 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації, громадські організації осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою ст. 19 і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю.

Позивач вказав, що за одне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю в 2017 році, відповідач до 17.04.2018 року повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 22161,11 грн., у відповідності до звіту за формою 10-ПІ № 2794 від 28.02.2018 р. за 2017 рік та розрахунку заборгованості по сплаті адміністративно - господарських санкцій. Також відповідачу нараховано пеню у розмірі 665, 00 грн.

Оскільки вищевказані суми відповідачем не сплачено, у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 22 826, 11 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості.

Ухвалою суду від 08.06.2018 року у справі відкрито спрощене провадження (без повідомлення учасників справи), якою відповідачу надано строк для подання до суду відзиву на позовну заяву протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження.

Відповідач ухвалу про відкриття спрощеного провадження в адміністративній справі від 08 червня 2018 року, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримав 15 червня 2918 року. У встановлений строк відзив на позовну заяву не подав.

Розглянувши надані документи, з’ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне: приватним підприємством "Ш.А.Н.С." 26.02.2018 р. подано до Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2017 рік за формою № 10-ПІ затвердженою Наказом Мінпраці України 10.02.2007 № 42, відповідно до якого у 2017 році середньооблікова кількість штатних працівників на підприємстві становила 9 осіб, норматив штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" - 1 особа, фактично інваліди не працювали. Середня річна заробітна плата штатного працівника становить 44324 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне: ч. 1 ст. 18 "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" № 875-ХІІ (далі по тексту - Закон України № 875-ХІІ) встановлено, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Частиною 3 статті 18 Закону України № 875-ХІІ встановлено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 19 Закону № 875-ХІІ для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог ст.18 цього Закону.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з ч. 1 цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Статтею 18-1 Закону № 875-ХІІ встановлено, що особа з інвалідністю, яка не досягла пенсійного віку, не працює, але бажає працювати, має право бути зареєстрованою у державній службі зайнятості як безробітна. Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.

Згідно ч. 2 та 3 статті 18-1 Закону № 875-ХІІ рішення про визнання інваліда безробітним і взяття його на облік для працевлаштування приймається центром зайнятості за місцем проживання інваліда на підставі поданих ним рекомендації МСЕК та інших передбачених законодавством документів. Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ст. 19 цього закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю (ст. 20 Закону № 875-ХІІ).

Відповідно до наявної в матеріалах справи відповіді Каховського міськрайонного центру зайнятості " 2112/07-703/18 від 30.05.2018 р., наданої на запит позивача, у 2017 році від ПП "Ш.А.Н.С." (код 36157074) не надходила інформація по наявність вакантних посад на створені спеціальні міста для інвалідів; на протязі 2017 року ПП "Ш.А.Н.С." (код 36157074) не надавало центру зайнятості звіти за формою № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу" на вакантні посади для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 50 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 року № 5067-VI, роботодавці зобов'язані своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).

Пунктом 3-4 Порядку подання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України 31.05.2013 року № 316, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.06.2013 року за №988/23520 (у редакції від 07.02.2017 року) визначено, що Форма № 3-ПН заповнюється роботодавцями та подається до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця. Актуальність зазначених у формі № 3-ПН вакансій уточнюється базовим центром зайнятості не рідше ніж двічі на місяць під час особистої зустрічі з роботодавцем, у телефонному режимі або через засоби електронного зв'язку.

Згідно п. 5 Порядку № 316, форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Суд зазначає, що виключним обов'язком підприємства є вжиття заходів для працевлаштування інвалідів, до яких належить створення в установленому порядку робочих місць інвалідів у межах нормативу та інформування органів державної служби зайнятості про наявність вільних робочих місць та вакантних посад, на яких може використовуватися праця інвалідів.

При цьому, позивачем не здійснено інформування органів державної служби зайнятості про наявність вільних робочих місць та вакантних посад, на яких може використовуватися праця інвалідів, що є порушенням вимог законодавства.

Крім того, відповідачем не надано доказів, що ним вживалися інші заходи для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Згідно статті 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає, зокрема за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Частиною 2 статті 6 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" встановлено, що одним із з основних елементів вказаного правопорушення є вина та наявність причинного зв'язку між самим порушенням та його наслідками.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 218 ГК України, підставою настання господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. Отже, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до учасника господарських відносин за порушення ним правил, встановлених законодавчими актами, при наявності в діях суб'єкта господарювання вини у вчиненні такого порушення та якщо ним не приймались заходи, спрямовані на недопущення господарського правопорушення.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк (ч. 2 ст. 20 Закону "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні").

Суд погоджується із наявним в матеріалах справи розрахунком нарахованої пені у розмірі 665 грн.

Суд зазначає, що станом на день розгляду даної справи відповідачем не надано доказів сплати вказаної заборгованості.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення адміністративно - господарських санкцій та пені.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача судового збору, суд зазначає, що ч. 2 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, оскільки позивач є суб'єктом владних повноважень, підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (73000, м. Херсон, пров. Інженера Корсакова, 5а, ) до приватного підприємства "Ш.А.Н.С." (74840, Херсонська область, Каховський район, с. Роздольне, вул. Шуменська, 313, ) задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з приватного підприємства "Ш.А.Н.С." (74840, Херсонська область, Каховський район, с. Роздольне, вул. Шуменська, 313, ) на користь Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно - господарські санкції у розмірі 22 161 грн. 11 коп. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно - господарських санкцій у розмірі 665 грн. 00 коп. на банківські реквізити: одержувач УК у м. Херсоні/м.Херсон/50070000, код 37959779, МФО 852010, р/р 0002; Банк ГУДКСУ у Херсонській області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 10.3.4