Справа № 357/1349/17
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 червня 2018 року

м. Київ

справа №357/1349/17

адміністративне провадження №К/9901/21066/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Анцупової Т.О., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2017р. (судді - Губська Л.В., Ісаєнко Ю.А., Оксененко О.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просила:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з включенням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань та надбавки (винагороди) за вислугу років в заробітну плату державного службовця для нарахування пенсії;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця з урахуванням раніше здійснених виплат у розмірі 90% заробітної плати державного службовця з урахуванням, зокрема, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань та надбавки (винагороди) за вислугу років з дати звернення за перерахунком, а саме з 01.09.2016р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань входять до складу заробітної плати державного службовця, яка використовується для визначення розміру пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Постановою Білоцерквіського міськрайонного суду Київської області від 01.03.2017р. позов задоволено.

Визнати протиправною відмову відповідача у проведенні перерахунку пенсії позивачу.

Зобов'язано відповідача здійснити позивачу з 01.09.2016р. у відповідності до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на час призначення пенсії перерахунок та виплату пенсії за віком державного службовця, виходячи із заробітної плати за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 01.12.2015р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», та довідок Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 29.08.2016р. № 8531/109/10.02.05.040 та від 29.08.2016р. №8532/109/10.02.05.040 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію з урахуванням проведених виплат.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2017р. скасовано рішення суду першої інстанції, прийнято нову постанову, якою позов задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у включенні до заробітної плати для розрахунку пенсії державного службовця грошових виплат, до яких відноситься: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, надбавки (винагороди) за вислугу років.

Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії позивачу у розмірі 90% від заробітної плати, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, чинній на час призначення пенсії, із включенням до складу заробітної плати додатково сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, надбавки (винагороди) за вислугу років, суми яких зазначені у довідках Білоцерківської об'єднаної Державної податкової інспекції головного управління ДФС у Київській області від 29.08.2016р. № 8531/109/10.02.05.040 та № 8532/109/10.02.05.040, починаючи з 01.09.2016р. з урахуванням проведених виплат.

З таким рішенням суду апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення суду апеляційної інстанцій, справу направити на новий розгляд.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на те, що ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723 визначення заробітної плати для обчислення пенсії державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, механізм визначення розміру заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсій державним службовцям було врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

При призначенні пенсії позивачу заробітна плата визначалась у порядку передбаченому абзацом першим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. №865.

При цьому відповідно до п. 3 цієї постанови заробітна плата (посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років) при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», враховувалась у розмірах, що виплачувалась на день звільнення з роботи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав..

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. № 3723-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин у 2009 році) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У статті 2 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що до структури заробітної плати входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно положень частини 2 статті 3 Закону України "Про державну службу" статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. №3723-XII заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Також відповідно до частини 6 статті 95 Кодексу законів про працю заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

В ході розгляду справи по суті судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача як одержувач пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу" з 06.08.2009р.

Позивач 01.09.2016р. звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, надбавки за вислугу років.

Листом відповідача № 438/К-01 від 01.10.2016р. позивачу повідомлено про відмову у перерахунку пенсії з посиланням на п.3 Постанови Кабінету Міністрів №865 від 31.05.2000р. в редакції від 15.12.2015р., згідно якого посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційний клас, класний чин або спеціальні звання, вислугу років під час призначення пенсій у порядку та на умовах передбачених Законом України «Про державну службу» враховуються в розмірах, установлених на день призначення пенсії. Постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015р. виключено пункт 4, в якому йшлося про перерахунок пенсії державним службовцям.

Крім того, Закон України «Про державну службу» №889 від 1012.2015р., який набрав чинності з 01.05.2016р. не містить положень щодо перерахунку пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, а тому позивач має право на перерахунок пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» у зв'язку із підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

В свою чергу, апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції виходив з того, що суд першої інстанції розглянув позовні вимоги, які позивачкою не заявлялись, при цьому, заявлені нею позовні вимоги залишились не розглянутими.

Задовольняючи позовні вимоги апеляційний суд виходив з того, що відповідно до частини 1 статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Крім того, у статті 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату застрахованої особи для обчислення пенсії, належить, зокрема, суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі матеріальні допомоги, індексація заробітної плати, інші виплати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії, а тому матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань, індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки суду апеляційної інстанції не спростовують та є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що при обчисленні пенсії відповідачем не враховано усі види оплати праці, які отримував позивач, і з яких було сплачено страхові внески, за правилами статті 41 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" такий заробіток повинен враховуватись під час обчислення пенсії, відповідач протиправно відмовив у перерахунку пенсії позивачу з врахуванням таких видів заробітку, а тому апеляційний суд обґрунтовано прийняв рішення про задоволення позову.

Подібна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у постанові Верховного Суду від 15.03.2018р. №440/1130/16-а.

Посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на те, що на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії норми законодавства, які визначали право особи на такий перерахунок скасовані також є безпідставним, оскільки такий перерахунок позивач пов'язував з неврахуванням зазначених видів виплат під час призначення пенсії, а не у зв'язку з підвищенням заробітку працюючих державних службовців.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанції порушень норм матеріального та процесуального права не допустив, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2017р у даній справі - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук