Справа № 826/16078/16
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 липня 2018 року № 826/16078/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірфа»

про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві звернулося до суду з позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірфа» за адресою: вул. Автотранспортна, 1-а у місті Києві.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на Конституцію України, Кодекс цивільного захисту України, Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1052, Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, затверджене наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій України у м. Києві № 175 від 13 квітня 2016 року, та зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ірфа» порушило вимоги чинного законодавства, а подальша експлуатація об'єкта із порушеннями пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей, а тому наявні підстави для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень.

Представник відповідача заперечив по суті заявлених позовних вимог з огляду на положення Кодексу цивільного захисту України, законів України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», постанови Кабінету Міністрів України від 29.02.2012 № 306 «Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність здійснення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки», наказу Міністерства внутрішніх справ України від 02.11.2015 № 1337 «Деякі питання проведення перевірок щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки», Критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від проведення господарської діяльності та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 29.02.2012 № 306, та зазначив, що Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві перевірка фактично не проводилась, акт перевірки складено без наявних правових підстав, оскільки в 2015 та 2016 роках діяв мораторій на перевірки контролюючими органами. Також відповідач вказує, що товариство не має відношення до приміщень за адресою: вул.Автотранспортна, 1-а у місті Києві, а особа яка отримала повідомлення про проведення перевірки не є працівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірфа».

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

В період з 22 вересня 2016 року по 28 вересня 2016 року Дарницьким районним управлінням ГУ ДСНС у м. Києві на підставі наказу 11.08.2016 № 363, посвідчення на перевірку № 798 від 01.09.2016 проведено планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірфа» за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Автотранспортна, 1-а.

За результатами проведеної перевірки Дарницьким районним управлінням ГУ ДСНС України у м. Києві складено акт № 643 від 28.09.2016, яким встановлено наступні порушення:

1. Пунктів 4, 6 статті 57 Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року № 1417, а саме: допускається експлуатація приміщень без подачі декларації відповідності матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки;

2. пункту 1.7 розділу 4 Правил пожежної безпеки в Україні, а саме: відгалуджувальні та з'єднувальні коробки у приміщеннях цеху не закриті кришками з негорючих або важкогорючих матеріалів;

3. пунктів 16, 20 розділу 2, пункту 2.17 розділу 4 Правил пожежної безпеки в Україні, а саме: посадові особи, що призначені відповідальними за протипожежний стан (в тому числі - відповідальних осіб за безпечну експлуатацію котелень) приміщень, не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки);

4. пункту 1.18 розділу 4 Правил пожежної безпеки в Україні, а саме: допускається складування горючих матеріалів ближче 1 метру до розподільчих щитів, електроприладів та приладів опалення;

5. пункту 1.20 розділу 4 Правил пожежної безпеки в Україні, а саме: не проведені розрахунки допустимого струмового навантаження електричних мереж (не надано відповідних копій матеріалів);

6. пункту 21 розділу 2 Правил пожежної безпеки в Україні, а саме: влаштування котельні, прибудова приміщень виконане без проектної документації, яка затверджена у встановленому порядку;

7. пунктів 1.1, 1.2 розділу 5 Правил пожежної безпеки в Україні, додатку А ДБН В.2.5-56-2014, а саме: приміщення не обладнані автоматичною системою пожежної сигналізації виводом сигналу від приймально-контрольного приладу на пульт централізованого пожежного спостерігання;

8. пункту 1.6 розділу 4 Правил пожежної безпеки в Україні, а саме: з'єднання, відгалуження та окінцювання жил електропроводів в цехах біля виконані не за допомогою зварювання, паяння або затискачів;

9. пункту 1.12 розділу 4 Правил пожежної безпеки в Україні, а саме: не наданий акт на проведення схованих робіт щодо прокладання електропроводки за підвісною стелею в офісній частині;

10. пунктів 2.6, 2.7, 2.8 розділу 3 Правил пожежної безпеки в Україні, пунктів 4.22, 4.23 ДВН В.1.1-7-2002, а саме: не наданий акт про виконані роботи, виконання вогнезахисних робіт металевих конструкцій (ферм, балок, металевих сходів) підрядною організацією за участю замовника (приміщення орендарів);

11. пункту 2.9 розділу 3 Правил пожежної безпеки в Україні, а саме: на дверях всіх будівель та споруд різного призначення не розміщені вказівки категорій приміщень щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки;

12. пункту 1.7 розділу 4 Правил пожежної безпеки в Україні, а саме: допускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж;

13. пунктів 1.2, 1.4, 1.1 розділу 5 додатку А (обов'язковий), пункту 14, пункту 5.8 ДВН В.1.1-7-2002, Правил пожежної безпеки в Україні, ДВН В.2.5-56-2014, а саме: приміщення котельні, а також сушильної (фарбувальної) не обладнані автоматичною системою пожежогасіння з виводом сигналу від приймально-контрольного приладу на пульт централізованого пожежного спостерігання;

14. пункту 1.21 розділу 4 Правил пожежної безпеки в Україні, а саме: захист будівель та споруд підприємства не забезпечений установками від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів;

15. пункту 1.12 розділу 4 Правил пожежної безпеки в Україні, а саме: не наданий акт на проведення схованих робіт щодо прокладання електропроводки за підвісною стелею в офісній частині;

16. пункту 1.20 розділу 4 Правил пожежної безпеки в Україні, а саме: не проведений замір опору ізоляції та перевірка проведення спрацювання приладів захисту електричних мереж від короткого замикання (не надано відповідних копій матеріалів);

17. пунктів 2.18 розділу 4 Правил пожежної безпеки в Україні, пункту 7.11 ДБН В.2.5-67:2013, а саме: півітропроводи вентиляційної системи цеху не виконані з нормованою межею вогнестійкості згідно проекту (не надано підтверджуючих матеріалів);

18. пунктів 2.18 розділу 4 Правил пожежної безпеки в Україні, пункту 7.11 ДБН В.2.5-67:2013, а саме: на повітропроводах загальної (обмінної) вентиляції в місцях перетинання ними протипожежних перешкод не влаштовані пристрої проти затримання вогню (вогнезатримуючі клапани);

19. пунктів 2.5, 2.6, 2.7, 2.8 розділу 3, пунктів 9.1.12 розділу 6 Правил пожежної безпеки в Україні, а саме: дерев'яні конструкції (горищні приміщення) не оброблені вогнетривкою сумішшю (адміністративно-виробничого корпусу);

20. пункту 1 додатку 3.1 ДБН 360-92, а саме: між існуючими будівлями не забезпечено протипожежний розрив згідно вимог будівельних норм та допускається зменшення протипожежних розривів (при прибудові до будівель 1-го та ІІ-го ступенів вогнестійкості ІІІ-А ступеню вогнестійкості).

Законом України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності" (із змінами та доповненням, далі - Закон № 877-V) встановлено, що державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища

Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону № 877-V визначено, що виключно законами встановлюються органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Згідно з частиною п'ятою статті 4 Закону № 877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Підпунктами 1, 2 пункту 3 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1052, встановлено, що основними завданнями ДСНС є: 1) реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; 2) здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

ДСНС відповідно до покладених на неї завдань складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, звертається безпосередньо та через територіальні органи до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту (підпункт 48 пункту 4 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій).

Відповідно до пункту 7 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що Дарницьким районним управлінням ГУ ДСНС у м. Києві проведено перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірфа» в межах своїх повноважень.

Відносно доводів відповідача щодо неправомірності проведення перевірки з огляду на дію мораторію на проведення перевірок, відповідно до пункту 3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», суд зазначає наступне.

Зазначеним нормативно-правовим актом встановлено, що у 2015 та 2016 рр. перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 млн. грн. за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду, згідно з вимогами КПК України.

Вказаний Закон від 28.12.2014 № 71-VIII направлений на врегулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів. При цьому, відповідно до пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, його територіальні органи.

Разом з тим, положення Закону від 28.12.2014 № 71-VIII не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки цей Закон направлений на регулювання правовідносин у сфері оподаткування, а також діяльності органів доходів і зборів, які у розмінні пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України є контролюючими органами.

При цьому, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» доповнено Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» статтею 31 такого змісту: «Установити, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) здійснюються протягом серпня-грудня 2014 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки».

У зв'язку із запровадженням статті 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами, Кабінет Міністрів України постановою від 13.08.2014 № 408 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» встановив, що надання дозволу Кабінетом Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців державними інспекціями та іншими контролюючими органами за переліком згідно з додатком (за винятком перевірок стану підготовки до роботи енергетичних об'єктів суб'єктів електроенергетики та суб'єктів відносин у сфері теплопостачання) здійснюється шляхом прийняття відповідного розпорядження. Надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Проте, враховуючи, що закон про Державний бюджет України діє з 1 січня по 31 грудня календарного року, то станом на 01.01.2015 постанова Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 № 408 вичерпала свою дію.

Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 № 408 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» також не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 11 лютого 2016 року у справі № К/800/3373/16 та від 18 лютого 2016 року у справі № К/800/52116/15.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 06.10.2015 № К/800/42400/15 про відмову у відкритті касаційного провадження, як на правомірність своїх доводів щодо протиправності проведеної перевірки, оскільки вказаною ухвалою не надано оцінку спірним правовідносинам та зазначено про необгрунтованість доводів касаційної скарги.

Щодо доводів відповідача про безпідставність проведення щорічних перевірок з тих підстав, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ірфа» не відноситься до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 877-V планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Протягом одного року проведення більш як одного планового заходу державного нагляду (контролю) щодо одного суб'єкта господарювання не допускається.

План здійснення заходів державного нагляду (контролю) на наступний плановий період повинен містити конкретні календарні дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення.

План здійснення заходів державного нагляду (контролю) на відповідний плановий період оприлюднюється на офіційному веб-сайті органу державного нагляду (контролю) не пізніше ніж за 10 днів до початку відповідного планового періоду.

Відповідно до частини другої статті 5 Закону № 877-V орган державного нагляду (контролю) визначає у віднесеній до його відання сфері критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від здійснення господарської діяльності.

З урахуванням значення прийнятного ризику всі суб'єкти господарювання, що підлягають нагляду (контролю), відносяться до одного з трьох ступенів ризику: з високим, середнім та незначним.

Залежно від ступеня ризику органом державного нагляду (контролю) визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю).

Критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від здійснення господарської діяльності і періодичність проведення планових заходів, затверджуються Кабінетом Міністрів України за поданням органу державного нагляду (контролю).

Залежно від ступеня ризику органом державного нагляду (контролю) визначаються переліки питань для здійснення планових заходів, які затверджуються його наказом.

У межах переліку питань кожен орган державного нагляду (контролю) залежно від цілей заходу має визначити ті питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль).

Уніфіковані форми актів, в яких передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику, затверджуються органом державного нагляду (контролю) і публікуються в мережі Інтернет у порядку, визначеному законодавством.

Орган державного нагляду (контролю) оприлюднює критерії та періодичність проведення планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) шляхом розміщення інформації в мережі Інтернет у порядку, визначеному законодавством.

Критерії за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 29.02.2012 № 306 (яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини третьої Критеріїв до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику відносяться суб'єкти:

1) які провадять діяльність на території та/або у приміщеннях, що належать їм на праві власності, володіння, користування:

об'єктів підвищеної небезпеки та об'єктів, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави;

промислових, складських будівель (споруд), зовнішніх установок, які за вибухопожежною небезпекою належать до категорії "А" або "Б";

промислових, складських будівель (споруд), зовнішніх установок, які за пожежною небезпекою належать до категорії "В", площею:

- 500 кв. метрів та більше - для промислових будівель (споруд), зовнішніх установок;

- 1000 кв. метрів та більше - для складських будівель (споруд);

об'єктів, на яких передбачено перебування 50 або більше осіб, що мають хоча б одну з таких ознак:

- розташовані на підвальних та/або підземних поверхах;

- працюють у нічний час (з 23 по 7 годину);

об'єктів, на яких передбачено перебування 100 або більше осіб;

об'єктів, які є будинками та/або спорудами з умовною висотою понад 47 метрів;

об'єктів, які є пам'яткою архітектури та/або історії національного значення;

2) які провадять діяльність з будівництва об'єктів IV - V категорії складності;

3) які відповідно до одержаної ліцензії мають право надавати послуги і виконувати роботи протипожежного призначення на території та/або у приміщеннях, які належать суб'єктам господарювання з високим ступенем ризику;

4) які є державною, регіональною, комунальною, об'єктовою аварійно-рятувальною службою, а також аварійно-рятувальною службою громадської організації.

Частиною шостою Критеріїв встановлено, що планові заходи державного нагляду (контролю) за додержанням суб'єктами господарювання законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки здійснюються з такою періодичністю:

з високим ступенем ризику - не частіше ніж один раз на рік;

із середнім ступенем ризику - не частіше ніж один раз на три роки;

з незначним ступенем ризику - не частіше ніж один раз на п'ять років.

При цьому, при наданні оцінки спірним правовідносинам суд не враховує положення Порядку проведення планових (позапланових) перевірок щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.11.2015 № 1337, оскільки підпункт 1 пункту 1 наказу МВС від 2 листопада 2015 р. N 1337 скасовано як такий, що не відповідає Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (розпорядження Кабінету Міністрів України від 10 березня 2017 р. N 169-р).

Згідно з поясненнями позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ірфа» віднесено до суб'єктів з високим ступенем ризику з тих підстав, що виробництво за адресою: м. Київ, вул. Автотранспортна, 1-а відноситься до промислових, складських будівель (споруд), зовнішніх установок, які за вибухопожежною небезпекою належать до категорії "А" або "Б".

Представником відповідача заперечені зазначені висновки. Разом з тим, відповідачем не надано доказів на спростування висновків Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві щодо віднесення за ступенем ризику господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірфа» до виробництва з високим ступенем ризику. Доказів оскарження оцінки позивача матеріали справи також не містять.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ірфа» проводить діяльність з виробництва меблів для офісів і підприємств торгівлі (код КВЕД 31.01), виробництво кухонних меблів (код КВЕД 31.02), виробництво інших меблів (основний) (код КВЕД 31.09), виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій (код КВЕД 25.11), оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям (код КВЕД 46.47).

З урахуванням наведеного суд приймає до уваги позицію позивача щодо віднесення господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірфа» до високого ступеня ризику.

Як вбачається з матеріалів справи, попередня перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірфа» проведена у жовтні 2015 року, відповідно позивачем дотримано вимогу щодо проведення однієї планової перевірки протягом одного року.

Щодо доводів відповідача відносно того, що Дарницьким районним управлінням ГУ ДСНС у м. Києві перевірка фактично не проводилась, наказ та посвідчення на перевірку вручено особі, яка не є працівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірфа», суд зазначає наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 5 Закону № 877-V органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Повідомлення повинно містити:

дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу;

найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід;

найменування органу державного нагляду (контролю).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку.

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.

Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення про проведення планової перевірки від 16.08.2016 № 22/2691 вручено ОСОБА_2 19.08.2016, перевірка проведена в присутності ОСОБА_2 та 28.09.2016 акт перевірки підписаний та отриманий один його примірник ОСОБА_2

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 є засновником юридичної особи, відповідно суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо вручення повідомлення про проведення перевірки неналежній особі.

При цьому, як зазначив відповідач у своїх запереченнях, 19.08.2016 під час вручення повідомлення про проведення перевірки керівником відповідача повідомлено посадових осіб ДСНС про те, що відповідач не має будь-якого відношення до приміщення. 28.09.2016 керівнику відповідача зателефонували працівники позивача та повідомили про необхідність прибуття за адресою: м. Київ, вул. Автотранспортна, 1-а, де вони вручили керівнику акт перевірки.

Таким чином, доводи відповідача відносно того, що повідомлення про проведення планової перевірки вручено особі, яка не є працівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірфа» не можуть бути взяті судом до уваги як належні докази неповідомлення відповідача про здійснення заходів з перевірки.

Щодо доводів відповідача про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ірфа» не проводить свою діяльність за адресою: м. Київ, вул. Автотранспортна, 1-а, суд зазначає наступне.

Згідно листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірфа» від 21.12.2016 №12/21-01, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ірфа» в 2016 році за адресою: м. Київ, вул. Автотранспортна, 1 приміщення та обладнання не орендувало, майно компанії не знаходилось за вказаною адресою. Виробнича або інша діяльність компанії не провадилась в зв'язку з переїздом за новою адресою: м. Київ, вул. Промислова, 6.

Як вбачається з листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Веко-Текстиль», яке є власником об'єкту за адресою: м. Київ, вул. Автотранспортна, 1, від 15.12.2016 №50/04, адресованого директору Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірфа» Лосицькому О.В., протягом 2016 року договори та/або угоди не підписувались між сторонами, станом на 15.12.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Веко-Текстиль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ірфа» не має діючих договорів, станом на 15.12.2016 у Товариства з обмеженою відповідальністю «Веко-Текстиль» не має жодних фінансових або майнових претензій до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірфа».

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, постановою Головного управління Держтехногенбезпеки у місті Києві від 28.11.2012 № 1/571/343 зупинено подальшу експлуатацію приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірфа» по вул. Автотранспортній, 1-а в Дарницькому районі м. Києва.

19.11.2015 директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірфа» Лосицький О.В. звернувся до головного державного інспектора з нагляду у сфері пожежної та технічної безпеки Дарницького району м. Києва із гарантійним листом, в якому просив призупинити дію постанови про застосування запобіжних заходів № 1/571/343 від 27.11.2012 та повідомив, що порушення правил пожежної безпеки під час перевірки будуть усунені відповідно до плану усунення.

Рішенням Дарницького районного управління ГУ ДСНС України у м. Києві від 15.01.2016 № 2/7 призупинено з 15.01.2016 по 31.09.2016 виконання постанови про застосування запобіжних заходів № 1/571/343 від 27.11.2012 щодо експлуатації приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірфа» по вул. Автотранспортній, 1-а в Дарницькому районі м. Києва.

Як зазначено у вказаній постанові, надані Товариством з обмеженою відповідальністю «Ірфа» матеріали підтверджують, що виявлені порушення норм та правил пожежної безпеки будуть усунені до 31.09.2016.

При цьому, згідно сайту Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірфа» (www.irfa.com.ua) вбачається проведення Товариством з обмеженою відповідальністю «Ірфа» господарської діяльності по вул. Автотранспортній, 1-а в Дарницькому районі м.Києва.

Отже, вказані обставини спростовують доводи відповідача щодо непроведення Товариством з обмеженою відповідальністю «Ірфа» діяльності за адресою: м. Київ, вул. Автотранспортна, 1-а та доводи відповідача щодо протиправності проведеної перевірки.

Разом з тим, суд критично ставиться до доводів відповідача щодо фактичного непроведення позивачем перевірки оскільки, матеріали справи підтверджують, про що також зазначає відповідач, що працівниками Дарницького районного управлінням ГУ ДСНС у м. Києві здійснювався виїзд за адресою: Київ, вул. Автотранспортна, 1-а, проводилась фотофіксація виявлених порушень та за результатами перевірки складений акт.

При цьому, суд приймає до уваги доводи відповідача, що частиною п'ятою статті 5 Закону № 877-V встановлено, що строк здійснення планового заходу не може перевищувати п'ятнадцяти робочих днів, а для суб'єктів малого підприємництва - п'яти робочих днів, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, згідно з частиною третьою статті 55 Господарського кодексу України суб'єктами малого підприємництва є юридичні особи - суб'єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) не перевищує 50 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності не перевищує суму, еквівалентну 10 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України.

Відповідачем на підтвердження віднесення його до суб'єктів малого підприємництва надано податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 3 квартал 2016 року.

Враховуючи ненадання Товариством з обмеженою відповідальністю «Ірфа» податкової звітності за календарний рік, суд позбавлений можливості надати оцінку обставинам щодо віднесення Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірфа» до суб'єктів малого підприємництва.

При цьому, обставини щодо недотримання контролюючим органом строку проведення перевірки, не може бути наслідком невиконання суб'єктом господарювання вимог контролюючого органу та вимог щодо усунення виявлених під час проведення перевірки порушень.

Згідно із статтею 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять:

1) органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду;

2) органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки;

3) підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Відповідно до статті 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно із пунктами 1, 2, 4, 10 частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання.

З урахуванням наведеного та враховуючи ненадання Товариством з обмеженою відповідальністю «Ірфа» доказів усунення виявлених порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірфа» за адресою: вул. Автотранспортна, 1-а у місті Києві.

З огляду на встановлене, суд приходить до висновку про визнання позову обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб'єктів владних повноважень можуть бути покладені обов'язки щодо забезпечення виконання рішення.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 139, 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 13, ідентифікаційний код 38620155) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірфа» (02088, м. Київ, вул. Промислова, 6, ідентифікаційний код 37219754) задовольнити повністю.

2. Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірфа» за адресою: вул. Автотранспортна, 1-а у місті Києві шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері приміщень за адресою: вул. Автотранспортна, 1-а у місті Києві.

3. Обов'язок щодо забезпечення виконання рішення покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (01601, м. Київ, вул.Володимирська, 13, ідентифікаційний код 38620155).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя М.А. Бояринцева