Справа № 826/10000/18
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 липня 2018 року м. Київ № 826/10000/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Аблов Є.В., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 до державної установи «Урядовий контактний Центр» скасування наказу, поновлення на посаді, зобов'язання вчинити дії, провести остаточний розрахунок, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом до державної установи «Урядовий контактний Центр» (далі - відповідач) про визнання недійсним та скасування наказу від 07.05.2018 №157-К/тр про звільнення позивача у зв'язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я та поновити позивача на посаді, зобов'язати відповідача здійснити звільнення позивача у відповідності до вимог пункту 5 статті 40 КЗпП України як працівника, який втратив працездатність у зв'язку з професійним захворюванням та якому встановлена інвалідність, видавши відповідний наказ та внісши відповідний запис до трудової книжки позивача, провести остаточний розрахунок при звільненні позивача та стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з 08.05.2017 і по день фактичного розрахунку.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів (пункти 1, 4 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Базовим (загальним) законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України «Про державну службу».

Відповідно до Закону України «Про державну службу» державний службовець - це це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов'язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Зі змісту позовної заяви слідує, що останнім, перед звільненням, місцем роботи позивача на ДУ «Урядовий контактний Центр» працював на посаді помічника керівника. З назви цієї посади та з матеріалів доданих до позовної заяви неможливо встановити чи належить дана посада до посад державної служби.

З'ясування питання належності посади позивача до державної служби необхідно для встановлення підсудності даної справи, адже відповідно до вищезазначених правових норм, тільки звільнення з публічної служби належить до підсудності адміністративних судів, справи щодо звільнення з посади, яка не є державною службою, попри те, що роботодавцем є державна установа, належать до підсудності місцевих загальних судів.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищезазначене, позивачу необхідно надати інформацію та докази на її підтвердження щодо належності посади позивача, з якої його було звільнено до державної служби в розумінні норм Закону України «Про державну службу».

Керуючись положеннями статей 169, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

2. Встановити позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

3. Попередити позивача, що у разі, якщо недоліки, зазначені в ухвалі, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде залишена без розгляду на підставі частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху згідно з частиною 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили з моменту її підписання.

Згідно зі статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя Є.В. Аблов