Справа № 804/1305/18
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2018 року Справа № 804/1305/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просить:
- визнати неправомірним рішення комісії Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області №113 від 27.11.2017 року про відмову позивачу в нарахуванні пільгової пенсії у відповідності до п.б) ст.ст.13, 56, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 55 років;
- зобов'язати Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зробити позивачу нарахування пенсії відповідно до ст.ст. 13, 56, 62, 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 30 травня 2017 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач маючи загальний трудовий стаж 29 років 7 місяців 14 днів, з них пільговий стаж 15 років 11 місяців 16 днів, маючи право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, по досягненню 55 років, звернувся до Новомосковського об'єднаного УПФУ Дніпропетровської області, але рішенням комісії №113 від 27.11.2017 року відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Позивач зазначає, що трудовий стаж за Списком № 2, для отримання ним пенсії за віком з 55 років на пільгових умовах складає: 15 років 11 місяців 16 днів в якості волочильника дроту на виробництві метизів та загальний стаж складає 29 років 7 місяців 14, тому у відповідності до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» він має право на вихід на пенсію з 55 років за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Радою міністрів СРСР та Кабінетом Міністрів України.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що згідно з Порядком застосування списків не передбачено врахування до пільгового стажу періоду, коли термін дії попередньої атестації закінчився. Згідно наявних документів неможливо зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 інші періоди роботи позивача в зв'язку з відсутністю наказу «Про затвердження результатів загальнозаводської атестації робочих місць за умовами праці» та переліку робочих місць професій і посад працівників, яким підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" і Списків № 1, № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, занятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Згідно наданого пакету документів пільговий стаж позивача за списком 2 складає 6 років 9 місяців 10 днів, загальний страховий стаж складає 26 років 6 місяців 16 днів. Отже, право на призначення пенсії згідно заяви позивача відсутнє.
Крім того, у відзиві на позов, відповідач просив замінити сторону по справі відповідача - Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2017 року № 821 "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України", реорганізовано деякі управління Пенсійного фонду України шляхом приєднання їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Згідно переліку територіальних органів який міститься в постанові Кабінету міністрів України № 821: Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області було реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.
На підставі ст.52 КАС України, суд вважає за необхідне допустити процесуальне правонаступництво, та замінити відповідача по справі Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Ухвалою суду від 23.02.2018 року відкрито провадження у справі та згідно п.2 ч.1 ст. 263 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно трудової книжки НОМЕР_2, оригінал якої було досліджено судом, а копія міститься в матеріалах справи, у ОСОБА_2 з 20.09.1977 року розпочався трудовий стаж в радгоспі «Революціонер» в якості різноробочого, з якого звільнений 28.03.1982 року в зв'язку з призивом до лав Збройних Сил СРСР, де прослужив до 10.07.1983 року (копію облікової карки до військового квитка наявна в матеріалах справи), потім працював на різних підприємствах та на роботах і у відповідності до вказаної трудової книжки працював на наступних місцях роботи, які відповідно до Списку № 2 професій, робіт, дають право на вихід на пенсію за віком на пільгових умовах з 55 років, зокрема:
1) 12.11.1990 року працевлаштувався в сталедротовий цех № 2 «Днепропетровское метизное производственное объединение г.Днепропетровск» учеником волочильника дроту, згідно наказу № 394 від 12.11.1990 року, (що складає: 0 років 5 місяців 22 дні) та розпорядженням №42 від 04.04.1991 року переведений волочильником проволоки 2-го розряду сталедротового цеху № 2, де пропрацював до 14.10.1991 року, (стаж складає: 0 років 11 місяців 3 дні);
2) 05.04.2001 року наказом № 34/1-к від 05.04.2001 року прийнятий до ТОВ НВП «Енергопром» волочильником кабельного цеху, де пропрацював до 10.04.2002 року, (що складає 1 рік 0 місяців 6 днів);
3) 23.04.2002 року прийнятий у відповідності до наказу № 23-к від 24.04.2002 року волочильником дроту до ТОВ «Дніпропетровський кабельний завод», звільнився 04.04.2003 року за власним бажанням, (що складає: 0 років 11 місяців 12 днів);
4) 22.04.2003р. у відповідності до наказу № 47-к від 23.04.2003 року прийнятий волочильником дроту до ТОВ «Кабельний завод «Енергопром»» де пропрацював до 04.07.2003 року, (що складає: 0 років 2 місяці 13 днів);
5) 10.09.2003р. у відповідності до наказу № 108 від 10.09.2003 року прийнятий волочильником дроту 3-го розряду в сталедротовий цех до ТОВ «Теко», звільнився 17.05.2004 року, (що складає: 0 років 8 місяців 8 днів);
6) 22.06.2004 року у відповідності до наказу № 21/22 П від 21.06.2004 року прийнятий в Укаїнсько-Російське підприємство ТОВ «Дніпропетровський дротовий завод» в якості волочильника дроту, звільнився 11.07.2007 року, (що складає: 3 роки 0 місяців 20 днів);
7) у відповідності до наказу № 49-к від 12.07.2007 року прийнятий до ТОВ «Торговий дом «Дона» волочильником дроту, звільнився 19.06.2015 року, (що складає: 7 років 11 місяців 8 днів);
8) 08.07.2015р. у відповідності до наказу № 21 від 07.07.2015 року прийнятий в Публічне акціонерне підприємство «Дніпрометиз» волочильником 5-го розряду в сталедротовий цех № 2 і у зв'язку із змінами в організаційній структурі та в штатному розписі дане підприємство, наказом № 166 від 18.07.2017 року, реорганізоване в ПрАТ «Дніпрометиз» де й працює до сьогоднішнього дня, а до моменту звернення до відповідача 23 серпня 2017 року стаж роботи складає: 2 роки 1 місяць 16 днів.
23 серпня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за результатами розгляду якої, комісією Управління прийнято рішення №113 від 27.11.2017р.
У вказаному рішенні комісії Новомосковського об'єднаного УПФУ Дніпропетровської області №113 від 27.11.2017р. зазначено, що згідно наданих документів, загальний трудовий стаж заявника складає 26 років 6 місяців 16 днів, стаж пільговий по списку № 2 складає 6 років 9 місяців 10 днів.
Комісія постановила: в зв'язку з вищевикладеним, оскільки не має необхідного пільгового стажу по списку № 2 (12 років 6 місяців) в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_2.
Так як пільговий стаж роботи заявника за списком № 2 складає 6 років 9 місяців 10 днів ОСОБА_2 має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку (у 58 років), за наявності стажу роботи 28 років.
Згідно Довідки ТОВ Метизний завод «Дона» від 28.08.2017р., ОСОБА_2 працював на підприємстві ТОВ Метизний завод «Дона» волочильником дроту повний робочий день з 12.07.2007 р. по 19.06.2015 р. і має стаж роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 2, що передбачено Списком 2 розділ VI «Виробництво метизів» підрозділ 1а (6.1а) код КП 6.1а згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003р №36 починаючи з дати прийому на роботу 12.07.2007р. по 23.05.2012 р. (згідно наказу № 11-пр від 23.05.2012 р «Про результати атестації робочих місць»).
Також судом досліджені надані відповідачем до відзиву на позов копії документів з пенсійної справи ОСОБА_2 на 19арк.
Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
У відповідності до статті 3. Закону Особи, які мають право на трудову пенсію: право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом: а) особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів, - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Так, відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
У відповідності до статті 56 Закону Види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
До стажу роботи зараховується також:
в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з'єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби;
д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
Пунктом 10 Порядку від 18 листопада 2005 року № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.
Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.1, 20 Порядку № 637 від 12 серпня 1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У відповідності до Постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р. N 1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій, посад робота в яких надає право на державну на пільгових умовах та пільгових розмірах», а саме до п. 1 VII розділу «Виробництво метизів» до професій по Списку № 2 відносилися: а) Виробництво дроту та каліброваного металу - робочі «волочильники дроту»
Згідно Постанови КМУ відіб.01.2003, № 36-2003-п «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» в розділі VI «Виробництво метизів» під пунктом 6.1а віднесений «волочильник дроту».
У відповідності до розділу VI Постанови КМУ від 24 червня 2016 р. № 461, якою затверджений Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах «Виробництво метизів» п.1 «Виробництво дроту та каліброваного металу» відносяться робітники: «волочильники дроту».
Тим самим професія «волочильник дроту» відносилася і відноситься на сьогодні як робота із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день і дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця.
Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що згідно трудової книжки НОМЕР_2, оригінал якої було досліджено судом, а копія міститься в матеріалах справи, у ОСОБА_2 трудовий стаж за Списком № 2, для отримання позивачем пенсії за віком з 55 років на пільгових умовах складає: 16 років 10 місяців 26 днів в якості волочильника дроту.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992р. №41.
Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 пенсії за віком на пільгових умовах призначаються за результатами атестації робочих місць, яка також надає інші пільги і компенсації, передбачені законодавством, а саме надбавка за роботу в зазначених умовах, право на скорочений робочий день, додаткову відпустку й одержання лікувально-профілактичного лікування. Атестація повинна проводитися на підприємстві не рідше одного разу на п'ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Контроль за проведенням атестації, правильністю застосування Списків покладено на Держпраці.
Згідно п.1 Порядку та Положення про Державну експертизу умов праці, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 1 грудня 1990 року № 357 (що діяло в спірний період з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року) державний контроль за якістю проведення атестації робочих місць за умовами праці та віднесення їх до категорії з шкідливим і важкими умовами праці, правильністю застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах покладався на органи Державної експертизи умов праці.
З матеріалів справи слідує, що підставою для відмови позивачу в підтвердженні його стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідач визначив відсутність первинних документів, які б підтвердили зайнятість позивача на пільгових посадах, передбачених Списком №2, зокрема, відсутність відомостей щодо проведення атестації робочих місць.
При цьому, відповідачем частково такі періоди були зараховані, а саме: період роботи позивача з 04.04.1991 року по 14.10.1991 року (6 місяців 11 днів) - зараховано до Списку №2, період роботи з 12.07.2007 року по 19.06.2015 року враховано частково з 12.07.2007 по 23.05.2012, за період роботи з 08.07.2015 року по 03.05.2016 (08.07.2015-03.05.2016 - 9 місяців 26 днів; 04.05.2016-02.08.2016 - 2 місяці 29 днів; 03.08.2016-30.06.2017 - 10 місяців 28 днів) до Списку №2.
Проте, суд звертає увагу, що під час роботи в сталедротовому цеху № 2 «Днепропетровское метизное производственное объединение г.Днепропетровск» повинен зараховуватися весь період з 12.11.1990р. по 14.10.1991р., оскільки згідно п. 3 Порядку від 18 листопада 2005 року №383, проведення атестації робочих місць при виконанні робіт зі шкідливими умовами праці до 21 серпня 1992 року не вимагалась відповідно до норм діючого на той час законодавства, тому відсутність записів про атестацію робочого місця в трудовій книжці позивача, в даному випадку, не може бути підставою для відмови у зарахуванні спірного періоду як стажу.
Разом з тим, суд акцентує увагу, що в період роботи позивача в якості волочильника дроту на таких підприємствах, як: ТОВ «Теко», Укаїнсько-Російське підприємство ТОВ «Дніпропетровський дротовий завод», ТОВ «Торговий дім «Дона», ПАТ «Дніпрометиз», в трудовій книжці позивача НОМЕР_2, оригінал якої було досліджено судом, містяться відмітки з посиланням на відповідні накази підприємств про проведення атестації робочих місць по Списку №2, у зв'язку з чим, трудовий стаж позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 на вказаних підприємствах складає 13 років 9 місяців 22 дні.
Крім того, згідно Довідки ТОВ Метизний завод «Дона» від 28.08.2017р., ОСОБА_2 працював на підприємстві ТОВ Метизний завод «Дона» волочильником дроту повний робочий день з 12.07.2007 р. по 19.06.2015 р. і має стаж роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 2, що передбачено Списком 2 розділ VI «Виробництво метизів» підрозділ 1а (6.1а) код КП 6.1а згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003р №36 починаючи з дати прийому на роботу 12.07.2007р. по 23.05.2012 р. (згідно наказу № 11-пр від 23.05.2012 р «Про результати атестації робочих місць»).
Як було зазначено вище, відповідно до п.«б» ст.13 Закону №1788, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах зі шкідливими умовами праці за Списком №2, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років (з 1 квітня 2017р. по 31 березня 2018р. не менше 26 років 6 місяців), з них не менше 12 років 6 місяців на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці.
Таким чином, суд робить висновок, що стаж позивача на роботі із шкідливими і важкими умовами праці склав більше половини стажу, передбаченого п.б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також його загальний стаж роботи склав понад 29 років, суд вважає, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначені пенсії за віком на пільгових умовах.
Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Також, при вирішені цього спору, суд, відповідно до частин першої-другої статті 6 КАС України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини та пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей
З огляду на вимоги Конвенції та практику Європейського суду з прав людини (Спорронг та Льонрот проти Швеції) до правовідносин щодо отримання пенсії слід застосовувати засади юридичної визначеності, зокрема в частині права особи на розумні очікування мирного володіння майном.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об'єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.
Таким чином, відповідач повинен був зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_2 період його роботи: з 12.11.1990р. по 14.10.1991р. на посаді волочильника дроту на «Днепропетровское метизное производственное объединение г.Днепропетровск»; з 05.04.2001р. по 10.04.2002р. на посаді волочильника кабельного цеху на ТОВ НВП «Енергопром»; з 23.04.2002р. по 04.04.2003р. на посаді волочильника дроту на ТОВ «Дніпропетровський кабельний завод»; з 22.04.2003р. по 04.07.2003р. на посаді волочильника дроту на ТОВ «Кабельний завод «Енергопром»»; з 10.09.2003р. по 17.05.2004р. на посаді волочильника дроту на ТОВ «Теко»; з 22.06.2004р. по 11.07.2007р. на посаді волочильника дроту на Укаїнсько-Російському підприємстві ТОВ «Дніпропетровський дротовий завод»; з 12.07.2007р. по 19.06.2015р. на посаді волочильна дроту на ТОВ «Торговий дом «Дона»; з 08.07.2015р. по 23.08.2017р. (день звернення до відповідача) на посаді волочильника дроту на ПАТ «Дніпрометиз» (правонаступником є ПрАТ «Дніпрометиз», всього трудовий стаж на яких складає: 16 років 10 місяців 26 днів в якості волочильника дроту та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
З урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку, що у позивача достатньо пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, а отже відмова, оформлена рішенням комісії №113 від 27.11.2017р. в призначенні пенсії позивачу є протиправною та підлягає скасуванню.
Згідно ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень, з боку суб'єктів владних повноважень.
Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Надавши правову оцінку обставинам справи, суд, з метою захисту прав та інтересів позивача, з урахуванням вимог ст. 245 КАС України, а також висновків суду у даній справі щодо підтвердження права позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позов шляхом зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». З урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
При цьому суд звертає увагу, що відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку, інакше - пенсія за віком призначається з дня звернення. Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до відповідача 23.08.2017, тобто в межах трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку 30.05.2017р. (55 років), а тому пенсію необхідно призначити починаючи з 31.05.2017р.
Дослідивши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1410грн., що документально підтверджується квитанцією ПАТ КБ «ПриватБанк» №0.0.962361848.1 від 13.02.2018р.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1410грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області №113 від 27.11.2017 року, яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 у відповідності до п.б) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1410грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова