Справа № 810/3140/18
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

02 липня 2018 року м. Київ 810/3140/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (09100, АДРЕСА_1) з позовом до Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (09117, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 2), в якому позивач просить суд:

- визнати період роботи ОСОБА_1 з 20.05.1983 по 31.08.1988 (5 років 3 місяці 11 днів трудового стажу) на посаді електромонтера по обслуговуванню електрообладнання на Білоцерківському заводі азбестових технічних виробів та період роботи з 03.12.2012 по 16.05.2014 (1 рік 5 місяців 13 днів трудового стажу) на посаді комплектувальника на ТОВ «Білоцерківський завод Трібо» до періодів роботи в особливо шкідливих умовах праці за списком №1;

- зобов'язати Білоцерківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 20.05.1983 по 31.08.1988 (5 років 3 місяців 11 днів трудового стажу) на посаді електромонтера по обслуговуванню електрообладнання на Білоцерківському заводі азбестових технічних виробів та період роботи з 03.12.2012 по 16.05.2014 (1 рік 5 місяців 13 днів трудового стажу) на посаді комплектувальника на ТОВ «Білоцерківський завод Трібо» до періодів роботи в особливо шкідливих умовах праці за списком №1;

- зобов'язати Білоцерківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за списком №1 з 1 квітня 2017 року.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, у одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Відповідно до частини 4 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій;

- або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг;

- або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до частини першої 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних та юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем, поряд з вимогами, що стосуються оскарження дій (бездіяльності) територіального органу Пенсійного фонду України, які підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства, заявлено також вимогу щодо встановлення факту, який має юридичне значення, а саме, що період роботи ОСОБА_1 з 20.05.1983 по 31.08.1988 на посаді електромонтера по обслуговуванню електрообладнання на Білоцерківському заводі азбестових технічних виробів та період роботи з 03.12.2012 по 16.05.2014 на посаді комплектувальника на ТОВ «Білоцерківський завод Трібо» належить до періодів роботи в особливо шкідливих умовах праці за списком №1.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження (частина друга статті 19 ЦПК України).

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина сьома статті 19 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, вимоги щодо встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав особи, розглядаються місцевими загальними судами у порядку цивільного судочинства.

Отже, вимоги позивача, що стосуються встановлення факту роботи ОСОБА_1 на посадах, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1, не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту шостого частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Оскільки позивачем при зверненні до суду з даним позовом порушено встановлені законом правила об'єднання позовних вимог, а саме, об'єднано позовні вимоги, які належить розглядати як у порядку цивільного, так і у порядку адміністративного судочинства, позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Згідно із частиною восьмою статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 21, 169, 171, 172 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов'язання вчинити певні дії, - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачеві за адресою, яка зазначена у позовній заяві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панченко Н.Д.