Справа № 806/1030/18
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/1030/18
ПОСТАНОВА

іменем України

"02" липня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "29" березня 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій неправомірними, зобов'язання надати повну інформацію на скаргу від 05.01.2018 року , -

суддя в 1-й інстанції - Капинос О.В. ,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м.Житомир ,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України, в якому просив :

- визнати протиправними дії (бездіяльність) Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в частині ненадання повної та достовірної інформації на скаргу від 05.01.2018;

- зобов'язати Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України надати повну та достовірну інформацію на скаргу від 05.01.2018;

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 05.01.2018 звернувся до відповідача зі скаргою на неправомірні дії та бездіяльність підлеглих посадових осіб і ознак злочинних дій державного службовця Регіонального сервісного центру в Житомирській області МВС України Климчука О.І., однак відповідач не надає повну та достовірну інформацію на його скаргу, чим допускає протиправну бездіяльність.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.03.2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в судовому рішенні не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи та не вирішено питання про розподіл судових витрат. Вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що Регіональний сервісний центр Житомирської області МВС України є підпорядкованим відповідачу, який не мав права не проводити перевірку, що відповідач не надав інформацію стосовно проведення саме ним перевірки та її наслідків.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Судом встановлено, що 05.01.2018 ОСОБА_2 направив відповідачу скаргу, яка отримана останнім 09.01.2018. В скарзі позивач повідомляв, що державний службовець Регіонального сервісного центру Житомирської області спеціаліст сектору інформаційної безпеки та довідкового забезпечення Климчук О.І., підробляючи інформатором ГУ НП в Житомирській області та Головою ОСББ "Теплий стан" розповсюджує персональні дані громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та в подальшому за підтримки (співучасті) своїх керівників погрожує фізичною розправою вказаним громадянам. Тому, ОСОБА_2 просив провести перевірку відносно неправомірних дій та бездіяльності посадових осіб Регіонального сервісного центру Житомирської області та ознак злочинних дій державного службовця Регіонального сервісного центру Житомирської області спеціаліста сектору інформаційної безпеки та довідкового забезпечення Климчука О.І. З'ясувати ознаки злочину щодо вчинення кримінальних порушень за ст.ст.163,185 КК України спеціалістом сектору інформаційної безпеки та довідкового забезпечення Климчук О.І. у кримінальному провадженні №0000076 та сповістити його про прийнятті міри реагування .

12.01.2018 року скарга ОСОБА_2 була направлена до Національної поліції України для розгляду у межах компетенції та прийняття рішення згідно чинного законодавства.

В цей же день ОСОБА_2 було надано відповідь, що скаргу направлено за належністю до Національної поліції України, так як розгляд порушених у скарзі питань не належить до компетенції Головного сервісного центру МВС. Крім того, ОСОБА_2 було роз'яснено про звернення до правоохоронних органів України у разі наявності достовірної інформації про вчинення посадовими особами РСЦ МВС кримінальних чи адміністративних правопорушень.

Вважаючи, що відповідач не надає повну та достовірну інформацію на скаргу, ОСОБА_2 звернувся до суду.

Суд першої інстанції розглянувши справу, дійшов висновків щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції. колегія суддів зазначає таке.

У відповідності до частини 2 статті 6, частини 2 статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах відповідно до законів України, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.40 Конституції України держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст.5 Закону "Про звернення громадян" позивачу забезпечується право на звернення до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно ч. 1 ст. 14 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Статтею ст.19 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не відміняє вимоги частини дев'ятої цієї статті.

Статтею 12 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України", законами України "Про засади запобігання і протидії корупції", Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України "Про звернення громадян", якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Абзац десятий пункту 2.1 Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 10 жовтня 2004 р. N1177 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 17.10.2016 р. N 1087) визначає, що у разі якщо у зверненні, яке надійшло до МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС, міститься інформація про кримінальні правопорушення, що вчинені або готуються, таке звернення невідкладно надсилається за належністю до відповідного органу досудового розслідування для реєстрації, проведення досудового розслідування та прийняття рішення згідно з вимогами кримінального процесуального законодавства.

Дослідивши зміст скарги позивача від 05.01.2018 року направленої до Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_2 просив: провести перевірку відносно неправомірних дій та бездіяльності посадових осіб Регіонального сервісного центру Житомирської області та ознак злочинних дій державного службовця Регіонального сервісного центру Житомирської області спеціаліста сектору інформаційної безпеки та довідкового забезпечення Климчука О.І.; з"ясувати ознаки злочину щодо вчинення кримінальних порушень за ст.ст.163,185 КК України спеціалістом сектору інформаційної безпеки та довідкового забезпечення Климчука О.І. у кримінальному провадженні №0000076.

Тобто, у скарзі міститься прохання про проведення відповідної перевірки та з'ясування ознак злочину щодо вчинення кримінального правопорушення працівником регіонального центру МВС в Житомирській області.

Тому, відповідач у визначений Законом України "Про звернення громадян" термін правомірно направив скаргу ОСОБА_2 за належністю для розгляду в межах компетенції до Національної поліції України, оскільки викладені у скарзі доводи на думку позивача містять ознаки кримінального правопорушення, про що було повідомлено позивача.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо дотримання відповідачем вимог Закону України "Про звернення громадян ", що свідчить про відсутність бездіяльності відповідача у ненаданні повної та достовірної інформації на звернення від 05.01.2018 та неправомірності дій щодо цього.

Доводи апеляційної скарги, що Регіональний сервісний центр Житомирської області МВС України є підпорядкованим відповідачу не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки вирішення зазначених у скарзі питань щодо злочинних дій посадових осіб, не відноситься до компетенції відповідача, повноваження якого визначені Положенням про Головний сервісний центр МВС, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року N 878.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення не вирішено питання про розподіл судових витрат, колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України питання про розподіл судових витрат вирішується судом у випадку задоволення позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень.

Крім того, у розумінні ч.3 ст.317 КАС України, не є підставами для скасування правильного по суті судового рішення не зазначення у резолютивній частині рішення про розподіл судових витрат та ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Позаяк у задоволенні позову відмовлено, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати на користь позивача з відповідача не присуджуються.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування цього судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "29" березня 2018 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повне судове рішення складено "02" липня 2018 р.