Справа № 606/293/18
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2018-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/4661/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання: Джула В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 07 травня 2018 року (ухвалене головуючим-суддею Ромазан Л.С., час ухвалення судового рішення 15 год 49 хв у м.Теребовля) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Тернопільській області Довгаля Віктора Володимировича, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправними дії інспектора Управління патрульної поліції в Тернопільській області Довгаля В.В. (далі - інспектор, відповідач) щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього на місці зупинки транспортного засобу 06.02.2018 за адресою : м. Тернопіль, вул. Островського, буд. 22 та скасувати постанову № 017279 від 06.02.2018, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП).

Позов мотивований тим, що при прийнятті оспорюваної постанови відповідач позбавив його права на правову допомогу, також проігнорував порядок встановлений ст.ст.278, 279 КУпАП. Крім того, інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 07.05.2018 адміністративний позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що при його прийнятті судом неправильно були застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції не містить будь-яких доказів по справі, які б досліджувались судом, встановлених судом обставин, а також мотивів не врахування доказів, які відповідач зазначив у письмовому відзиві на позов, оскільки усі твердження в рішенні суду першої інстанції спростовуються відеозаписом, який долучений відповідачем до матеріалів справи. Так, з огляду з долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано процес складання адміністративних матеріалів стосовно позивача, вбачається, що позивач після зупинки його автомобіля поліцейськими підтверджував факт скоєння ним адміністративного правопорушення, проте стверджував, що всі інші водії також порушують вимоги дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено». Крім того, позивач неодноразово просив поліцейського домовитись та винести йому усне попередження, що ще раз підтверджує факт скоєння ним адміністративного правопорушення. Проте, з незрозумілих мотивів, суд першої інстанції не взяв даний відеозапис, як доказ, до уваги. Також, суд першої інстанції звернув увагу на відсутність схеми, на якій б відображалась дорожня обстановка, проте, жодним нормативно-правовим актом не передбачено складання такої схеми при притягненні особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП. З урахуванням наведеного вище, просить скасувати рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 07.05.2018 та прийняти постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову. Крім того, апелянт просить справу розглядати без їхньої участі.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Також, виявив бажання проводити розгляд справи без його участі.

Учасники справи, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, постановою у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 017279 від 06.02.2018, винесеною інспектором УПП в Тернопільській області Довгалем В.В., позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Суть правопорушення за змістом оспорюваної постанови полягала в тому, що позивач 06.02.201 приблизно о 11 год 25 хв, керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Тернополі по вул. Руській, 33, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», чим порушив п.8.4 «в» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

Задовольняючи адміністративний позов у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що спірна постанова винесена з порушенням ст.268 КУпАП, оскільки позивача як особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, було позбавлено права знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Крім того, схема, на якій б відображалась дорожня обстановка, а саме наявність дорожнього знаку, рух автомобіля позивача в зоні дії відповідного знаку дорожнього руху, який забороняє рух транспортного засобу та інші необхідні дані, інспектором поліції Довгалем В.В. не складалась.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності оспорюваної постанови, проте в частині задоволення позовної вимоги стосовно протиправності дій інспектора, вважає, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов з неправильним застосуванням норм матеріального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3, 5, 6 статті 121 цього Кодексу, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до ч.2 ст.258 КУпАП, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Натомість за правилами частини 4 статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.283 КУпАП, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 268 КУпАП, визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження, оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання заявлених клопотань та наявність підстав для їх задоволення.

Статтею 279 КУпАП встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, приписами КУпАП встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи міститься лише постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Вказана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності враховано його пояснення, розглянуто заявлене ним клопотання про можливість скористатися юридичною допомогою адвоката.

Із запису відео реєстратора лише видно, що позивачу були роз'яснені його права та обов'язки.

Вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку, що відповідачем, всупереч положень КУпАП, не проведено дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених приписами ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Вказаній нормі КУпАП Конституційним Судом України надано офіційне тлумачення в рішенні № 5-рп/2015 від 26.05.2015.

Конституційний Суд України вирішив, що положення ч.1 ст.276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Також, у наведеному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що приписами ст.ст.33, 245, 268 КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.69 Закону України «Про Конституційний Суд України», рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Разом з тим, відповідач всупереч положенням ч.1 ст.276 КУпАП здійснив розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу позивача, повністю проігнорувавши клопотання останнього про розгляд справи за участю адвоката.

Як убачається з матеріалів справи та наявного у матеріалах справи аудіовізуального диску, на якому мітяться записи з місця розгляду суб'єктом владних повноважень адміністративної справи, відповідачем не надано позивачу можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі.

Саме ця обставина, на думку колегії суддів, вплинула на остаточний результат, зокрема прийняття оспорюваної постанови без повного з'ясування обставин справи.

Окремо, колегія суддів звертає увагу на те, що перед оголошенням постанови позивач повторно звернув увагу про необхідність надання йому можливості скористатися правовою допомогою адвоката, яким є його дружина та знаходилась при складанні спірної постанови в автомобілі, проте таке відповідачем було проігноровано.

Частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Також, УПП в Тернопільській області було проігноровано запит суду про витребування додатку до постанови Серії БР №017279, зокрема, пояснення ОСОБА_1, а тому відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Вказані обставини безумовно свідчать про порушення відповідачем норм чинного законодавства та ставить під сумнів правомірність оспорюваної постанови.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом апеляційної інстанції обставин, колегія суддів дійшла висновку про протиправність оспорюваної постанови та наявності підстав для її скасування і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Щодо вимог позивача про визнання протиправними дій інспектора, то у задоволенні таких слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 19 КАС України, предметом розгляду по суті в порядку адміністративного судочинства є не будь-які рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов'язки учасників спірних правовідносин.

Таким чином, обов'язковою ознакою рішень, дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

В силу ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

У свою чергу, особа, що притягнута до адміністративної відповідальності, наділена правом оскарження зазначеної постанови.

Колегія суддів зазначає, що не дії відповідача, а його рішення у формі постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності породжує для позивача певні правові наслідки і має обов'язковий характер.

У даному випадку інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Тернопільській області Довгалем В.В., за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП відносно позивача було винесено оспорювану постанову, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів зазначає, що юридичні наслідки для позивача у даному випадку має лише рішення у формі постанови, яким останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову в частині визнання протиправними відповідних дій інспектора, оскільки, як зазначено вище, не діями відповідача, а його рішенням (оскаржуваною постановою), позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Тернопільській області Довгаля В.В. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності задоволено безпідставно.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є : 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також невідповідність його висновків обставинам справи, через що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 229, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.

Рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 07 травня 2018 року по справі № 606/293/18 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Тернопільській області Довгаля Віктора Володимировича, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 017279 від 06 лютого 2018 року, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
Я. С. Попко
Повне судове рішення складено 10.07.2018.