Справа № 205/1903/18
Суддя: Мовчан Д. В.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

27.06.2018 Єдиний унікальний номер 205/1903/18
Єдиний унікальний номер: 205/1903/2018
Номер провадження 2а/205/75/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

за участю Позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенанта поліції Каракай Владислава Олександровича, інспектора роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенанта поліції Бринзи Олександра Васильовича, про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернувся до суду з вищеназваним адміністративним позовом про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 105345 від 18.03.2018 року, винесену інспектором роти № 1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенантом поліції Каракай Владиславом Олександровичем, відповідно до якої на нього, Позивача, було накладено штраф у розмірі 425 грн. 00 коп., за порушення п.п.2.1 г Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вказана постанова є необґрунтованою, при розгляді справи відносно нього суб'єктом владних повноважень не були доведені та з'ясовані певні обставини справи, у зв'язку з чим така постанова підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі відносно позивача - закриттю, у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Зокрема Позивач наголошував на тому, що пред'явлення водієм інспектору поліції полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності може мати місце лише у випадках передбачених законодавством, зокрема під час притягнення водія за порушення інших вимог правил дорожнього руху (далі - ПДР) у вигляді порушення водієм правил керування транспортним засобом тощо. Оскільки в даному випадку Позивача не притягували до адміністративної відповідальності за порушення таких вимог ПДР, то на думку такого учасника справи, у інспектора поліції були відсутні повноваження вимагати пред'явлення вказаного полісу. Окремо Позивач у своєму позові наголошував на тій обставині, що не складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення та винесення постанови інспектором на місці зупинки транспортного засобу Позивача суперечить вимогам чинного законодавства, а відтак притягнення Позивача до адміністративної відповідальності відбулось протиправно, всупереч процедурі встановленій законом.

Відповідач -1 - інспектор роти № 1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенант поліції Каракай Владислав Олександрович у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на адміністративний позов подав, в якому просив відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенанта поліції Каракай Владислава Олександровича, інспектора роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенанта поліції Бринзи Олександра Васильовича, про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування своїх заперечень Відповідач-1 посилався на те, що позивач ОСОБА_1 не надав суду необхідних належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в позовній заяві.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.

ІІ. Заяви, клопотання учасників справи.

Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів, посилались на обставини, що викладені у позовній заяві та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач -1 - Інспектор роти № 1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенант поліції Каракай Владислав Олександрович подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. У такій письмовій заяві представник відповідача також зазначає про невизнання позовних вимог та у задоволені позову просить відмовити.

Від відповідача -2 - Інспектора роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенанта поліції Бринзи Олександра Васильовича будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Будь-яких інших заяв із процесуальних питань до суду не надходило.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.

За вищевказаних обставин та вимог процесуального законодавства суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів.

ІV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 18 березня 2018 року Відповідачем-1 по даній справі, інспектором роти № 1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенантом поліції Каракай Владиславом Олександровичем, було винесено постанову серії ВР № 105345 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с.22, далі - Постанова). У вказаній Постанові зазначено, що 18 березня 2018 року об 11 год. 30 хв. позивач ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «CYEVROLET CAPTIVA», д/н НОМЕР_1 в м. Кропивницькому по вул. Вокзальній при перевірці документів, не пред'явив поліса обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 г ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.126 КУпАП.

У судовому засіданні Позивач підтвердив, що не надав на вимогу інспектора патрульної поліції поліс обов'язкового страхування із міркувань того, що обов'язок пред'явлення водієм інспектору поліції такого полісу виникає лише у випадках передбачених законодавством, зокрема під час притягнення водія за порушення інших вимог правил дорожнього руху (далі - ПДР). Оскільки в даному випадку Позивача не притягували до адміністративної відповідальності за порушення таких вимог ПДР, то на думку такого учасника справи, у інспектора поліції були відсутні повноваження вимагати пред'явлення вказаного полісу

Таким чином, судом встановлено, що в даному випадку між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу правомірності притягнення Позивача, як водія транспортного засобу, до адміністративної відповідальності, та накладення на останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Зазначена постанова, як акт індивідуальної дії, перевірялись судом на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Згідно із ст. 53 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У відповідності до п.2.1 «ґ» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. (із змінами та доповненнями) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із п.2.4 «а» Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

З наведених норм матеріального закону вбачається, що у інспектора патрульної поліції передбачені відповідні повноваження щодо здійснення перевірки наявності у водія полісу обов'язкового страхування, і вказані повноваження кореспондуються з обов'язком водія мати при собі поліс обов'язкового страхування та пред'являти його на вимогу працівників поліції.

Суд із цього приводу також зауважує, що законодавцем із вказаного приводу були внесені зміни до ч.1 ст.126 КУпАП, попередня редакція якої: «Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне накладення штрафу ….», була змінена: «керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу …». Тобто, ч.1 ст.126 КУпАП, в редакції яка діяла на час прийняття відповідачем оскарженої постанови, передбачала відповідальність за сам факт відсутності або не пред'явлення для перевірки полісу обов'язкового страхування, без такої умови, як «у випадках, передбачених законодавством».

Таким чином, суд відхиляє доводи Позивача з того приводу, що він був зобов'язаний надати інспектору патрульної поліції поліс обов'язкового страхування лише у випадках передбачених законодавством, зокрема під час притягнення водія за порушення інших вимог правил дорожнього руху (далі - ПДР). Адже такі доводи не узгоджуються с вищеназваними вимогами матеріального закону, якими чітко передбачена компетенція інспектора патрульної поліції щодо здійснення перевірки наявності у водія полісу обов'язкового страхування, навіть без існування такої додаткової ознаки як вчиненням водієм іншого порушення правил дорожнього руху.

Щодо доводів Позивача про не складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення та винесення постанови інспектором на місці зупинки транспортного засобу Позивача, суду зазначає про наступне.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2,частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127ass, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Враховуючи наведені приписи закону суд критично ставиться до посилань Позивача на той факт, що Відповідач порушив процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності та виніс оскаржувану постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки складання протоколу у випадках вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.126, ч. 2 ст. 122 КУпАП діючим законодавством не передбачено, а відповідач по справі діючи в межах наданих йому законом повноважень мав право розглянути вказане адміністративне правопорушення та винести постанову .

Також слід зазначити і те, що згідно рішення Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015р. у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, конституційний суд прийшов до висновку, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Нормою частини 1 статті 276 КУпАП передбачено загальне правило розгляду справи про адміністративне правопорушення, згідно якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно ч. 1 ст. 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Однак, законодавцем передбачені випадки, коли постанова по справі про адміністративне правопорушення, може бути винесена на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Такий випадок передбачений ч. 4 ст. 258 КУпАП, згідно якої у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином посилання Позивача на те, що відповідач не мав права виносити оскаржувану постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, є безпідставними.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що вказана спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення була ухвалена відповідачем з урахуванням принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: вона (постанова) прийнята обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення, характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Приймаючи до уваги наведене, суд не встановлює наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови, а тому доходить висновку, що в задоволені позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до змісту ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП. Відповідно до приписів ст. 293 КУпАП в разі оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності орган (посадова особа) при перевірці законності та обґрунтованості винесеної постанови може прийняти рішення про залишення постанови без змін.

VІ. Розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 126, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 20, 77, 78, 90, 242, 243, 244, 246,286 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ВИРІШИВ:

1. В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенанта поліції Каракай Владислава Олександровича, інспектора роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенанта поліції Бринзи Олександра Васильовича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.В. Мовчан