Справа № 805/2511/17-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року справа №805/2511/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Сухарька М.Г.

Шишова О.О.

за участю секретаря судового засідання Борисова А.А.

за участю сторін по справі:

позивач: не з'явився

відповідач: Груєнко С.Л. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного (суддя - Кониченко О.М.) від 02 жовтня 2017 року (повний текст складено 09 жовтня 2017 року у м.Слов'янськ) у справі №805/2511/17-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання недійсним та скасування рішення від 07.03.2017 року №000007/05-99-40-03/ та податкового повідомлення-рішення від 07.03.2017 року №, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання недійсними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій від 07 березня 2017 року №000007/05-99-40-03/ у вигляді штрафу в сумі 17 000,00 грн та податкове повідомлення-рішення 07 березня 2017 року № про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено, визнано недійсним та скасовано рішення про застосування фінансових санкцій від 07 березня 2017 року №000007/05-99-40-03/ у вигляді штрафу в сумі 17 000,00 грн.; визнано недійсним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 07 березня 2017 року № про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач вважає, що спірні рішення було прийнято правомірно, оскільки актом перевірки встановлено зберігання позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка на загальну суму 3 395,25 грн та ненадання платником податків документів на підакцизний товар, який знаходився в реалізації. Перевірка проведена у присутності представника позивача ОСОБА_4, який у зауваженнях власноруч зазначив про незгоду зі складанням акта перевірки. Відповідач також зазначив, що фактична перевірка була проведена у відповідності до вимог п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України.

Позивач у судове засідання не прибув, хоча вони був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, перебуває на податковому обліку Маріуполської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (Іллічівському відділенні), здійснює підприємницьку діяльність на території м. Маріуполя Донецької області.

Наказом Головного управління ДФС у Донецькій області від 09.02.2017 року №49 було прийнято рішення про проведення фактичної перевірки позивача з питань з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, Закону №481, Закону №265, Положення про проведення касових операцій у національній валюті в України, затвердженим постаново Правління НБУ від 15.12.2004 року №637, Правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами, затвердженими наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 року №218, Порядку провадження торгівельної діяльності та правил торгівельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 року №833, та інших законодавчих акті за період з 01.07.2016 року по 18.02.2017 року .

В матеріалах справи міститься акт про результати фактичної перевірки магазину «Гурман» за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Айвозовська, 39/7, де здійснює свою підприємницьку діяльність позивач, від 17 жовтня 2017 року за №002/99/19/ з додатком №1 (довідка про алкогольні напої які знаходяться в реалізації станом на 10.05.2017 рік).

В наведеному акті зазначено, що фактична перевірка проведена у присутності особи, що проводила розрахункові операції та представника позивача за довіреністю ОСОБА_5 якому відповідно до вимог ст. 80, 81 Податкового кодексу України у торговому залі магазину було вручено копію наказу №49 від 09.02.2017 року на проведення перевірки та пред'явлено направлення №№21, 22 від 09.02.2017 року на проведення перевірки головними державними ревізорами-інспекторами управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Дегтяревим Є.А. та Єсаян Ю.І.

В свою чергу, представник позивача без надання пояснень відмовився від підпису у направленнях на перевірку, що зафіксовано у акті про відмову від 10.02.2017 року №13/05-99-40-03/.

З пояснень представника позивача вбачається, що під час проведення перевірки було здійснено виклик патрульної поліції у зв'язку з порушенням (на його думку) ревізором Дегтяревим Є.А. вимог Закону України «Про засади державної мовної політики».

При цьому, представником позивача ОСОБА_4 було прийнято рішення про відмову від допуску до перевірки посадових осіб ГУ ДФС у Донецькій області про що, власноруч було складено акт від 10 лютого 2017 року про відмову у допуску до перевірки у зв'язку з відмовою пред'являти для ознайомлення службового посвідчення, спілкуванням іноземною мовою, не збіганням питань перевірки у наказі та направленнях та не зазначенням конкретної підстави перевірки у наказі.

Таким чином, представник позивача вказує на те, що фактична перевірка 10 лютого 2017 року не проводилась.

15 лютого 2017 року на адресу позивача було направлено запрошення на 17 лютого 2017 року для ознайомлення з матеріалами фактичної перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення за результатами перевірки торгового об'єкту.

Зі змісту складеного акту перевірки від 17 лютого 2017 року №0002/99/19/ вбачається, що 10 лютого 2017 року в ході проведення фактичної перевірки магазину «Гурман» встановлено, що на реалізації у торговому залі магазину знаходились алкогольні напої без марок акцизного податку встановленого зразку, чим порушено ст. 11 Закону №481 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» зі змінами та доповненнями. Перелік алкогольних напоїв внесено до додатку №1 до акту про результати фактичної перевірки. Крім того, до перевірки на вимогу перевіряючих не було надано документів, пов'язаних з предметом перевірки, а саме супровідні документи на підакцизний товар, який знаходився на реалізації та розрахункові книжки, чим порушено п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, зі змінами та доповненнями.

Представник позивача висловив свою незгоду із складанням акту перевірки, зазначивши про це у прикінцевих положення акту, де зазначив, що інспектори до перевірки допущення не були. У зв'язку з порушенням інспекторами законодавства була викликана патрульна поліція, після приїзду якої інспектори пішли та перевірку не проводили.

23 лютого 2017 року за №1 представник позивача звернувся до Головного управління ДФС у Донецькій області з запереченнями на акт перевірки від 17 лютого 2017 року №0002/99/19/. Згідно висновку на заперечення, відповідачем встановлено відсутність законних підстав для скасування висновків акту перевірки.

На підставі наведеного акту перевірки відповідачем було прийнято: - податкове повідомлення-рішення № від 07 березня 2017 року яким згідно п.121-1 ст.121 Податкового кодексу України до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 510 грн.; - рішення від 07.03.2017 року №000007/05-99-40-03/ яким згідно ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до позивача застосовано штраф у розмірі 17000 грн.

Порядок проведення фактичної перевірки визначено статтею 80 Податкового кодексу України, згідно пункту 80.1 якої фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За приписами п.п. 80.2.5 п.80.2 наведеної статті фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: - отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби, є органи державної податкової служби.

Пунктом 19.1 статті 19 Податкового кодексу України визначені функції контролюючих органів, зокрема щодо порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.

Відповідно до вимог пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

В матеріалах справи міститься акт від 10.02.2017р. про відмову позивача від підпису у направленні на перевірку від 09.02.2017р.№21, №22 з причини - без надання пояснення.

Відповідно до п.81.2 статті 81 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Як вбачається з матеріалів справи, акт про відмову позивача у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу не складався.

В той же час, позивачем складено акт від 10 лютого 2017 року про відмову у допуску до перевірки у зв'язку з відмовою пред'являти для ознайомлення службового посвідчення, спілкуванням іноземною мовою, не збіганням питань перевірки у наказі та направленнях та не зазначенням конкретної підстави перевірки у наказі.

У зауваженнях до акту перевірки від 17.02.2017р. позивачем було зазначено, що із складанням акту перевірки не згодний, так як інспектором до перевірки допущений не був. У зв'язку із порушенням законодавства інспекторами, була викликана патрульна поліція. Після приїзду поліції інспектори пішли та перевірку не проводили.

Згідно п.п. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органам державної податкової служби надано право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

У відповідності до вимог п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

За приписами п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Проте, у зв'язку із не допуском посадових осіб контролюючого органу до фактичної перевірки позивач не мав можливості надати такі документи, а тому суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про недоведеність відповідачем правомірності прийнятого рішення від 07 березня 2017 року №.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», із змінами та доповненнями (далі - Закон №481), за порушення норм цього Закону, щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з ч. 4 ст.11 Закону №481, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону №481 до суб'єктів господарювання у разі зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 р. N 790, за приписами п.5 якого підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, акт перевірки додержання суб'єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства.

Зі спірного рішення про застосування до позивача фінансових санкцій від 07 березня 2017 року №000007/05-99-40-03/ вбачається, що прийнято воно на підставі саме акту фактичної перевірки від 17.02.2017 року №002/99/19/, до проведення якої позивач не допустив посадових осіб контролюючого органу.

На підтвердження встановленого порушення позивачем вимог ст.11 Закону України №481, відповідачем було надано до матеріалів справи копії фотокарток з зображенням алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, що начебто знаходились в магазині позивача, проте з них не можливо встановити коли, ким та де вони були зроблені та чи мають вони відношення до предмету спору.

Таким чином, відповідачем будь-яких доказів на підтвердження зазначених в акті перевірки порушень, суду не надано. Не зазначено в акті перевірки, яким чином були встановлені ці порушення, оскільки до проведення перевірки їх не допустили.

Ухвалою суду першої інстанції від 11.09.2017р. перевіряючи, які здійснювали спірну перевірку, викликались в судове засідання в якості свідків для надання пояснень по справі, але вони в судове засідання не з'явились, будь-яких пояснень суду не надали.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не було доведено законності прийнятого рішення про застосування фінансових санкцій та податкового повідомлення-рішення, а тому правомірно задоволено позов.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного від 02 жовтня 2017 року у справі №805/2511/17-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного від 02 жовтня 2017 року у справі №805/2511/17-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 03 липня 2018 року.

Повне судове рішення складено 04 липня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 03 липня 2018 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

Судді: Сухарьок М.Г.

Шишов О.О.