Справа № П/811/509/18
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2018 року

справа № П/811/509/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Дадим Ю.М. Божко Л.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агростандарт А"

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 р. (головуючий суддя Кармазина Т.М.)

у справі за позовом Приватного підприємства "Агростандарт А" до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду 14.02.2018 року з позовом до контролюючого органу та просив скасувати наказ про проведення документальної позапланової перевірки від 09.08.2017 року. Посилався на те, що контролюючим органом не дотримано процедуру призначення та проведення перевірки.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 р. адміністративний позов повернуто позивачу. Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що ухвалою від 19.02.2018 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 7 днів з дня вручення ухвали. Ухвалою від 19.02.2018 року зобов’язано позивача подати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин пропуску строку звернення до суду. Суд не знайшов причини пропуску строку звернення до суду поважними, оскільки оскаржуваний наказ було отримано 09.08.2017 року, позивач мав можливість своєчасно звернутися до суду за захистом своїх прав, але не скористався своїм правом. Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмежене, у тому числі встановленням строків.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Посилається на те, що на усунення недоліків позовної заяви, позивачем було подано 26.02.2018 року заяву про поновлення строку на звернення до адміністративного суду. Так, оскаржуваний наказ було отримано 09.08.2017 року охороною підприємства, проте в цей час директор та бухгалтер підприємства були відсутні, отже фактично про зміст наказу про перевірку посадовим особам підприємства стало відомо після завершення перевірки – 01.09.2017 року, тобто після виходу з відпусток. До вказаної заяви додано копії наказів про надання відпусток. Тому строк для звернення до суду має обраховуватися із дати, коли позивачу стало відомо зміст оскаржуваного наказу. Проте, саме у вказаний час вже почалася перевірка і позивач змушений був на протязі вересня-жовтня 2017 року забезпечувати проведення незаконної перевірки (вся адміністрація підприємства складається з 2-х осіб).

Колегія суддів апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи вважає висновок суду першої інстанції правомірним з наступного.

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС України у Кіровоградській області №996 від 09.08.2017 р. “Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП “Агростандарт А”.

Ухвалою суду від 19.02.2018 року дану позовну заяву залишено без руху, та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом семи днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвалою від 19.02.2018 року зобов’язано позивача подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску, або ж докази звернення позивача з даним позовом в межах строку звернення до адміністративного суду.

26.02.2018 року позивачем через канцелярію суду подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Заява мотивована тим, що оскаржуваний наказ отримано в приміщенні підприємства без керівництва 09.08.2017 року, проте в цей час директор ПП “Агростандарт А” та головний бухгалтер були відсутні на робочому місці і у межах міста через перебування у плановій відпустці, отже фактично про зміст наказу на перевірку №996 посадовим особам підприємства стало відомо після її завершення – 01.09.2017 року.

Ухвалою суду першої інстанції від 28 лютого 2018 року позовну заяву, після залишення її без руху, повернуто позивачу.

Судом першої інстанції встановлено, що оскаржуваний наказ було отримано 09.08.2017 року, про що позивач особисто зазначає в заяві про поновлення строку на звернення до суду, тобто про порушене своє право позивач дізнався ще 09.08.2017 та мав можливість своєчасно звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів, а тому суд не знаходить підстав для визнання поважними причини пропуску такого строку.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що в апеляційній скарзі позивач зазначає, що адміністрація підприємства складається з двох осіб. Це надає підстави вважати, що одночасно керівництво підприємства не могло піти у відпустку. При цьому, якщо таке і мало місце, то керівництво підприємства передається відповідній особі (наприклад, т.в. обов’язки директора або т.в. обов’язки бухгалтера).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Відповідно до ч.1, 2 ст.123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції вирішуючи питання щодо поважності причин пропущення строку звернення до суду, які встановлені ст.123 КАС України, правильно зазначив, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об’єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи і пов’язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами, а також дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

В даному випадку були відсутні обставини, які є об’єктивно непереборними для позивача та не залежали від волевиявлення позивача; обставина не були пов’язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справи "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.80, "Голдер проти Сполученого Королівства" рішення від 21.02.75).

Згідно п.9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу

Отже, виходячи з викладених доводів, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про повернення позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються діючим законодавством.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, виходячи з обставин справи та норм законодавства України, що регулює дані правовідносини, права, свободи та інтереси позивача не були порушені.

Виходячи з вищевикладеного, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу ухвали суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись 241-245, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агростандарт А" - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 р. – залишити без змін

Постанова апеляційного суду згідно ч.2 ст. 325 КАС України набирає законної сили з моменту підписання суддями (15.06.2018) та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів в порядку, встановленому ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 15.06.2018р.

Головуючий суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: Л.А. Божко