Справа № 714/532/18
Суддя: Акостакіоає О. Т.
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 714/532/18
№ 2-а/714/6/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2018 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого-судді: Акостакіоає О.Т.

за участі секретаря судового засідання Якобан І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Герца адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1-го батальйону УПП в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 07 червня 2018 року з вказаним адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1, посилаючись на те, що постановою про адміністративне правопорушення від 27 травня 2018 р. № ЕАА 417974 інспектором роти патрульної поліції 1-го батальйону УПП в Чернівецькій області лейтенантом поліції ОСОБА_2 його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. З притягненням його до адміністративної відповідальності не погоджується, постанову про накладення адміністративного стягнення вважає незаконною, постановленою з порушенням вимог КУпАП.

Відповідно до змісту постанови 27 травня 2018 року об 11.00 годині по вул. Кафедральній , 8 інспектор ОСОБА_2 під час патрулювання помітив транспортний засіб «Ссанг-Йонг Рекстон» державний номерний знак НОМЕР_1 та звинуватив його в тому, що вказаний транспортний засіб був припаркований з порушенням ПДР та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП. Вважає, що відносно нього безпідставно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, оскільки інспектор порушив його процесуальні права та порядок розгляду. Саме відповідач ОСОБА_2 незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі; позбавив позивача ОСОБА_1 можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП; порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278,279 КУпАП.Позивач просить суд скасувати постанову про притягнення його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі.

07.06.2018 року судом відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі та просив його задовольнити.

Судом ухвалою від 18.06.2018 року було залучено до участі у справи в якості третьої особи Управління патрульної поліції м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. В наступне судове засідання 02.07.2018 року позивач не з'явився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду направив відзив на позовну заяву до якого приєднав диск (оптичний носій) з відеозаписом події. У відзиві відповідач підтвердив, що ним було винесено вищевказану постанову стосовно ОСОБА_1 і він названу постанову виніс правомірно. Звертає увагу, що позивач вчинив правопорушення, а саме "Стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м ", на ствердження чого надав відеозапис вчинення даного адмінправопорушення.

Суд, взявши до уваги позицію позивача викладену у адміністративному позові та відповідача, що міститься у відзиві, ознайомившись з адміністративним позовом та доданими до нього документами, дослідивши письмові докази, переглянувши відеозапис з реєстратора встановленого на патрульному автомобілі від 27.05.2018 року, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27 травня 2018 р. № ЕАА 417974 інспектором роти патрульної поліції 1-го батальйону УПП в Чернівецькій області лейтенантом поліції ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. ОСОБА_1 У постанові зазначив, що ОСОБА_1 27 травня 2018 р. об 11.00 год. по вул. Кафедральній, 8 керуючи транспортним засобом «Ссанг-Йонг Рекстон» державний номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу знаку 15.10 «Стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м», чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 ( двісті п'ятдесят п'ять) гривень.

Позивач вважає, що інспектор безпідставно виніс відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, при цьому порушуючи його процесуальні права та порядок розгляду, також постанова винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення. Стверджує, що відповідач порушив процедуру розгляду справи, проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП, та не дав йому можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух та п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 3 ст. 254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу: у разі вчиненим адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Слід зауважити, що відповідно до ч. 5, ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 №1395 передбачено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п. 2, розділу 111).

Позивач оспорює правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення і прийняття рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності без складення протоколу. При цьому, позивач в позовній заяві не вказує на відсутність факту вчинення ним вказаного правопорушення, а саме порушення п. 10.15. ПДР , якою " Стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м ".

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353, встановлюють правила, затверджені постановою.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством , п. 1.3. Правил дорожнього руху, зазначає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Стаття 14 Закону України«Про дорожній рух» вказує, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті).

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію»передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із матеріалів справи, переглянутого судом відеозапису наданого відповідачем встановлено, що водій транспортного засобу «Ссанг-Йонг Рекстон» державний номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу знаку 15.10 «Стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м», а саме здійснив стоянку на тротуарі залишивши місце для руху пішоходів лише 1,6 м.

З оглянутого відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається що при розгляді даного адміністративного правопорушення відповідач роз'яснив позивачу його процесуальні права, суть правопорушення та яка за це наступає відповідальність. Будь яких клопотань, крім заперечень щодо порядку розгляду, позивач під час розгляду справи не заявляв. Також позивач не надав суду жодних доказів на спростування скоєння ним правопорушення.

Водночас, відповідно до приписів статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч. ч. 1, 2ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо посилань позивача на те, що відповідач під час винесення постанови не дотримався вимог ст. ст. 251, 276, 280, 283 КУпАП суд вважає їх безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил(частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції - ч. 2ст. 258 КУпАП. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті.

Згідно ч. 3 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 Інструкції).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов'язку доведення, суд прийшов до висновку про допущення позивачем порушень правил дорожнього руху зокрема, оскільки суду надані докази, які визнані судом як такі, що підтверджують вчинення адміністративного правопорушення.

Позивач у своєму адміністративному позові вказує, що відповідачем не було забезпечено можливості скористатися його правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Дійсно, згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, позивачем у адміністративному позові не заперечується факт недотримання ним вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП, а лише вказується на порушення інспектором процедури накладення адміністративного стягнення.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Окрім того, ОСОБА_1 скористався ефективною процедурою судового перегляду законності винесеної відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, а також те, що позивачем не оспорюється сам факт порушення ним вимог ПДР України, в судовому засіданні оглянуто відеозапис, наданий інспектором поліції, який суд вважає таким, що підтверджує порушення останнім ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 122 КУпАП, суд прийшов до переконання та вважає, що оскаржувана позивачем постанова прийнята відповідачем правомірно, а відтак в задоволені адміністративного позову слід відмовити, а постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 417974 залишити без змін.

Керуючись ст. 68 Конституції України, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", ст.ст. 9,33,122 ч.1, 222, 245,251, 256 ч.1, 257, 258, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284,289 КУпАП, п.1 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395, ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 94, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1-го батальйону УПП в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення на громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 417974 від 27.05.2018 року - залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: