Справа № 820/3627/18
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

02 липня 2018 р. справа №820/3627/18

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Мар'єнко Л.М.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної організації "Харківський зоологічний парк" про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Комунальної організації "Харківський зоологічний парк", в якому просив суд:

- визнати протиправними дії КО "Харківський зоопарк" щодо відмови надати відкриту за режимом доступу публічну інформацію, яка має публічний інтерес, а саме: копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період з 2011-2016 років суб'єктів декларування, які у вказаний період часу обіймали посади директора, заступників директора, головного бухгалтера, головного економіста КО "Харківський зоопарк";

- зобов'язати КО "Харківський зоопарк" надати позивачу протягом 5 робочих днів з дня набрання чинності постанови суду, відкриту публічну інформацію, а саме: копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період з 2011-2016 років суб'єктів декларування, які у вказаний період часу обіймали посади директора, заступників директора, головного бухгалтера, головного економіста КО "Харківський зоопарк", крім відомостей, зазначених в абзаці другому частини другої статті 12 Закону України "Про засади та запобігання та протидії корупції", а саме: щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, а також реєстрації місця проживання, дати народження декларанта, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивач звернувся до відповідача з запитом про надання публічної інформації. Проте, позивачу відмовлено в наданні запитуваної інформації. Позивач не погоджується з визначеними відповідачем підставами відмови, вважаючи їх протиправними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства України та порушують права позивача на отримання інформації.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач під час спірних правовідносин діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством. Також представник відповідача зазначив, що Статутом КО «Харківський зоологічний парк» визначено, що КО «Харківський зоопарк» є неприбутковою організацією у сфері культури, яка здійснює діяльність, визначену законодавством України і відповідає критеріям неприбутковості. КО «Харківський зоопарк» займається науково-дослідною, природоохоронною, культурно-освітньою та науково-просвітницькою роботою, виконує функції музею живої природи, організовує відпочинок і дозвілля громадян. Таким чином, на думку представника відповідача, дія положень ч. 5 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» поширюється на посадових осіб закладів культури (різних організаційно - правових форм), які здійснюють основну діяльність у сфері культури, що підтверджується установчими документами та відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, зокрема на посадових осіб КО «Харківський зоопарк».

Також у письмовому відзиві на позов представником відповідача заявлено клопотання про здійснення розгляду справи за участю представника відповідача.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 262 КАС України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

З огляду на положення п. 2 ч. 6 ст. 262 КАС України, а також враховуючи, що предмет доказування по даній справі не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про здійснення розгляду справи за участю представника відповідача.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи положення ч.11 ст.126 КАС, оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Позивач звернувся до КО "Харківський зоологічний парк" з інформаційним запитом від 07.11.2017 №ОВ-23 про доступ до публічної інформації (а.с.10).

Як вбачається з вказаного запиту, позивач просив відповідача надати копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період з 2011-2016 років суб'єктів декларування, які у вказаний період часу обіймали посади директора, заступників директора, головного бухгалтера, головного економіста КО "Харківський зоопарк".

Листом від 10.11.2017 №523/9-4, за підписом директора КО "Харківський зоопарк" ОСОБА_3, позивача повідомлено про те, що посада директора КО "Харківський зоопарк" не відноситься до посад, обіймаючи які особа уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Директор КО "Харківський зоопарк" працює на підставі контракту, укладеного з Харківською міською радою.

Також у вказаному листі зазначено про те, що посади заступників директора, головного бухгалтера, головного економіста також не відноситься до посад, обіймаючи які особа уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Враховуючи викладене, КО "Харківський зоопарк" не зобов'язана надавати на інформаційний запит копії декларацій про майно, доходи витрати і зобов'язання фінансового характеру директора, заступників директора, головного бухгалтера, головного економіста за запитувані періоди.

По суті спірних правовідносин, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Засновником КО "Харківський зоологічний парк" є Харківська міська рада, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та громадських організацій.

Відповідно до положень Закону України "Про природно-заповідний фонд України", Харківський зоопарк відноситься до заповідної території загальнодержавного значення, який фінансується за рахунок державного бюджету.

Отже, відповідно до чинного законодавства директор, заступники директора, головний бухгалтер, головний економіст є посадовими особами КО "Харківський зоопарк", які зобов'язані подавати декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру до 2016 року в паперовому вигляді, а з 2016 року у електронному на сайті НАЗК.

Частиною 5 ст.6 Закону України Про доступ до публічної інформації визначено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України Про доступ до публічної інформації, з урахуванням положень ст.1 Закону України Про інформацію, публічна інформація визначається як відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

Право на інформацію закріплено Конституцією України та врегульовано Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Закон України "Про інформацію" встановлює, що кожен має право на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Під інформацією Закон розуміє будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Закон України "Про доступ до публічної інформації" визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Згідно п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків. На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами. Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Закон України "Про доступ до публічної інформації" покликаний гарантувати кожній особі її право у відкритості, доступності інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, шляхом вільного її отримання (зокрема, через запит на інформацію) для забезпечення своїх потреб і законних інтересів.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту (ч.2 ст. 19 вказаного Закону № 2939-VI).

Згідно з ч.1 ст. 22 Закону № 2939-VІ, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Таким чином, Законом № 2939-VІ передбачені вичерпні випадки відмови розпорядником інформації в задоволенні публічного запиту.

Відповідно ч.2 ст. 6 Закону України Про доступ до публічної інформації обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що запитувана позивачем інформація не є інформацією з обмеженим доступом.

Водночас суд зазначає, що Згідно ст. 2 Закону України "Про захист персональних даних", персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Згідно ч.1 - 3 ст. 5 Закону України "Про захист персональних даних" , об'єктами захисту є персональні дані. Персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою. Не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, яка займає посаду, пов'язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Персональні дані, зазначені у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, оформленій за формою і в порядку, встановленими Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", не належать до інформації з обмеженим доступом, крім відомостей, визначених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Положеннями абз. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про запобігання корупції" передбачено, що зазначені у декларації відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, місця проживання, дати народження фізичних осіб, щодо яких зазначається інформація в декларації, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації (крім області, району, населеного пункту, де знаходиться об'єкт), є інформацією з обмеженим доступом та не підлягають відображенню у відкритому доступі.

Відповідно до ч.6 ст. 5 Закону України Про доступ до публічної інформації, не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону.

Так само в абзаці 3 пункту 5.9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації" № 10 від 29.09.2016 року зазначено, що не є конфіденційною інформація з декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону України "Про запобігання корупції".

Таким чином, лише частина інформації, яка відображення у декларації є інформацією з обмеженим доступом та не підлягає відображенню у відкритому доступі, а саме відомості про: реєстраційний номер облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, місце проживання, дату народження фізичних осіб, щодо яких зазначається інформація в декларації, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації (крім області, району, населеного пункту, де знаходиться об'єкт).

Щодо іншої інформації, зазначеної у вказаних документах (в даному випадку, деклараціях про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період 2011 - 2016 роки, вказаних у запиті працівників КО "Харківський зоологічний парк"), то відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" вона не є конфіденційною та не відноситься до інформації з обмеженим доступом.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 18 квітня 2018 року по справі № 817/2717/15 (адміністративне провадження № К/9901/10884/18).

Суд зазначає, що, виходячи із змісту підстав відмови КО "Харківський зоологічний парк" у наданні ОСОБА_1 запитуваної ним інформації 07.11.2017, а саме: копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період з 2011-2016 років суб'єктів декларування, які у вказаний період часу обіймали посади директора, заступників директора, головного бухгалтера, головного економіста КО "Харківський зоопарк", наявні правові підстави вважати її протиправною та такою, що порушує права позивача на отримання публічної інформації.

Згідно положень ч.2 ст. 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 20.01.2012 № 2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України в аспекті конституційного подання положення частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України слід розуміти так: інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов'язані з особою та членами її сім'ї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, пов'язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Така інформація про особу є конфіденційною;с збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Крім того, відповідно до ч.7 ст. 5 Закону України Про доступ до публічної інформації, обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Отже, відмовляючи у наданні позивачу запитуваної ними інформації за запитом, посадові особи КО "Харківський зоологічний парк" не були позбавлені можливості надати позивачу копії декларацій з інформацією, доступ до якої необмежений, при цьому виключивши інформацію з обмеженим доступом в деклараціях суб'єктів декларування в силу положень Закону України "Про запобігання корупції", навіть якщо запитувач інформації (позивач) про це не вказав у своєму запиті.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що інформація про задекларовані директором, заступниками директора, головним бухгалтером, головним економістом КО "Харківський зоопарк" доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру з 2011 - 2016 роки становить суспільний інтерес та підлягає наданню за запитом. Водночас, суд зазначає, що в даному випадку відповідач, до якого було подано вказані декларації зазначеними суб'єктами декларування, є розпорядником публічної інформації.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України "Про інформацію" , кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Згідно положень ч.1, 2 ст. 7 Закону України "Про інформацію", право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Водночас, виходячи зі змісту позовних вимог, позивач просить зобовязати КО "Харківський зоологічний парк" надати йому запитувану інформацію згідно запиту протягом 5 робочих днів з дня набрання чинності рішення суду, суд зазначає наступне.

Положеннями частин 1 та 4 ст. 20 Закону України Про доступ до публічної інформації передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

З аналізу вказаних норм вбачається, що за загальним правилом відповідь на запит на щодо отримання певної інформації надається розпорядником інформації не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання відповідного запиту.

Проте, в окремих випадках (наприклад, якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації) розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів та письмово повідомити про це запитувача такої інформації.

Тобто, розпорядник інформації не обмежується строком в п'ять днів при наданні запитувачу відповіді на його запит та запитуваної ним інформації та може його продовжити до двадцяти робочих днів.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні (ч.1 ст. 90); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 9); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 4 ст. 90).

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов в цій частині шляхом зобовязання Комунальну організацію "Харківський зоологічний парк" надати відповідь на інформаційний запит ОСОБА_1 від 07.11.2017 №ОВ-23 у строк, визначений статтею 20 Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 року № 2939-VI, відкриту публічну інформацію, а саме: копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період з 2011-2016 років які у вказаний період часу обіймали посади директора, заступників директора, головного бухгалтера, головного економіста Комунальної організації "Харківський зоологічний парк", крім відомостей, зазначених в абзаці 4 частини 1 статті 47 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII, а саме: щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, місця проживання, дати народження фізичних осіб, щодо яких зазначається інформація в декларації, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації. Щодо зобов'язання надати інформацію протягом 5 робочих днів у задоволенні позовних вимог належить відмовити, виходячи з вимог ст. 20 Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Отже, позов ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд присуджує позивачу з Комунальної організації "Харківський зоологічний парк" за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору у розмірі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією від 03.05.2018 року №94776 (а.с.4).

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача щодо розгляду справи в судовому засіданні за участю представника відповідача відмовити.

Позов ОСОБА_1 до Комунальної організації "Харківський зоологічний парк" про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Комунальної організації "Харківський зоологічний парк" у вигляді відмови в наданні інформації на запит ОСОБА_1 щодо отримання публічної інформації від 07.11.2017 №ОВ-23.

Зобов'язати Комунальну організацію "Харківський зоологічний парк" надати відповідь на інформаційний запит ОСОБА_1 від 07.11.2017 №ОВ-23 у строк, визначений статтею 20 Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 року № 2939-VI, відкриту публічну інформацію, а саме: копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період з 2011-2016 років які у вказаний період часу обіймали посади директора, заступників директора, головного бухгалтера, головного економіста Комунальної організації "Харківський зоологічний парк", крім відомостей, зазначених в абзаці 4 частини 1 статті 47 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII, а саме: щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, місця проживання, дати народження фізичних осіб, щодо яких зазначається інформація в декларації, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Комунальної організації "Харківський зоологічний парк" за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05 липня 2018 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.