Справа № 802/1334/18-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 червня 2018 р. Справа № 802/1334/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Комара П.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука В.В.

представника відповідача: ОСОБА_1

за відсутності представника позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2 (21030, АДРЕСА_1)

до: Головного управління ДФС у Вінницькій області (21036, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7)

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27 лютого 2018 року Головним управлінням ДФС у Вінницькій області прийнято:

- податкове повідомлення-рішення № 0006411/5002-0228, яким ОСОБА_2 нараховане податкове зобов'язання із податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості у сумі 4289,08 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № 0028218/5002-0228, яким ОСОБА_2 нараховане податкове зобов'язання із податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості у сумі 5044,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № 0006409/5002-0228, яким платнику нараховане податкове зобов'язання із податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачуються фізичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості у сумі 223,99 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № 0006410/5002-0228, яким ОСОБА_2 нараховане податкове зобов'язання із податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості у сумі 49422,18 грн.

Позивач не погоджується із вказаними податковими повідомленнями - рішеннями, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 15.05.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи.

У строк встановлений судом представником відповідача подано до суду відзив на адміністративний позов (вх. №21859 від 30.05.2018). Згідно відзиву, податковий орган не погоджується із позовними вимогами та просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача заперечила проти позову та просила відмовити у його задоволенні з підстав наведених у відзиві.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, судом встановлено наступне.

За даними АІС "Податковий блок", системи "Реєстр ПП", режиму "Реєстр платників податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки" у власності фізичної особи ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1) станом на 27.02.2018 обліковується за адресою:

1) АДРЕСА_2, - 1/3 частка квартири загальною площею 47,8 кв. м.;

2) Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Івана Богуна, 2, - 13/25 частки нежитлової будівлі загальною площею 2523,6 кв. м.;

3) Вінницька обл., м. Вінниця, тупик Гонти, 4, - житловий будинок загальною площею 305,1 кв. м.;

4) Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Івана Богуна, 186, - приміщення загальною площею 378, 3 кв. м.

Головним управління ДФС у Вінницькій області фізичній особі ОСОБА_2 за допомогою програмного забезпечення АІС "Податковий блог", системи "Облік платежів" режиму "Плата за нерухомість", в автоматичному режимі за 2017 рік були сформовані податкові повідомлення - рішення:

- податкове повідомлення-рішення № 0006411/5002-0228, яким ОСОБА_2 нараховане податкове зобов'язання із податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості у сумі 4289,08 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № 0028218/5002-0228, яким ОСОБА_2 нараховане податкове зобов'язання із податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості у сумі 5044,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № 0006409/5002-0228, яким платнику нараховане податкове зобов'язання із податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачуються фізичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості у сумі 223,99 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № 0006410/5002-0228, яким ОСОБА_2 нараховане податкове зобов'язання із податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості у сумі 49422,18 грн.

Суд, визначаючись щодо заявлених позовних вимог, заперечень відповідача та наданих у справу доказів, виходив з наступного.

Відповідно до пункту 15.1. статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно із пунктом 22.1. статті 22 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку.

Стаття 266 Податкового кодексу України (Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) передбачає, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (пункт 266.1.1).

Пунктом 266.2.1. статті 266 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до пункту 266.3.2. статті 266 ПК України база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Судом встановлено, що згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, ОСОБА_2 належить на праві приватної спільної часткової власності 1/3 частки квартири за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Келецька, будинок 75, загальною площею 47,8 кв.м.

Право власності або будь-яке інше речове право на нерухоме майно, відмінне від вказаної квартири, у позивача відсутнє.

Відповідно до підпункту 266.4.1. база оподаткування об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об'єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі

одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового

будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що податковим органом податкове зобов'язання позивачу зі сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в сумі 58979,25 грн. нараховано безпідставно в супереч положень підпункту 266.4.1. пункту 266.4. статті 266 ПК України.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено, правомірність пред'явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області від 27.02.2018 року №0006411/5002-0228, №0028218/5002-0228, №0006409/5002-0228 та №0006410/5002-0228.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович