Справа № 814/1359/17
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

04 липня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/1359/17

Суддя Одеського апеляційного адміністративного суду Осіпов Ю.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Офісу великих платників Державної фіскальної служби на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна інвестиційна компанія» до Одеського управління офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року адміністративний позов ТОВ «Стивідорна інвестиційна компанія» задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення № від 30.06.2017 року.

08.12.2017 року представник Офісу великих платників ДФС на вказану постанову суду 1-ї інстанції подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.12.2017 року вказану апеляційну скаргу було залишено без руху, з підстав не сплати судового збору, та ухвалою від 05.02.2018 року - повернуто апелянту, у зв'язку з невиконанням ухвали від 26.12.2017 року.

25.06.2018 року на вказану постанову суду 1-ї інстанції представник Офісу великих платників ДФС повторно подав апеляційну скаргу.

Так, як вбачається з п.12 та п.13 ч.1 Розділу VII Перехідних положень нової редакції КАС України, яка набрала чинності з 15.12.2017 року, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Однак, зазначена вище апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.187 КАС України (в редакції до 15.12.2017 року), а саме: апелянтом пропущено строк для подання апеляційної скарги на постанову та одночасно заявлено клопотання про його поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи, копію оскаржуваної постанови апелянтом отримано 09.11.2017р., що підтверджується розпискою, однак апеляційна скарга подана 25.06.2018р., т.б. через шість з половиною місяців та, відповідно, із значним пропуском встановленого законодавством 10-ти денного строку для подання апеляційної скарги на постанову.

Згідно приписів ч.2 ст. 186 КАС України (в редакції до 15.12.2017 року), апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

А як слідує із приписів ч.4 ст.189 КАС України (в редакції до 15.12.2017 року), апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст.186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Аналогічні положення передбачені і в ч.3 ст.298 КАС України (в редакції після 15.12.2017 року), відповідно до якої, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст.295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається з клопотання апелянта про поновлення строків, представник ГУ ДФС в Одеській області посилається на своє право на апеляційне оскарження, одночасно зазначаючи, що перша апеляційна скарга була подана у встановлений законодавством строк та повернута з причин не слати судового збору.

Разом з тим, обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють контролюючий орган від обов'язку своєчасної сплати судового збору.

При цьому, слід звернути увагу, що аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд, зокрема, у своїх ухвалах від 16.05.2018 року по справі №820/3345/17, від 15.05.2018 року по справі №826/10848/16.

А як слідує із приписів ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Таким чином, так як апеляційна скарга подана із значним пропуском встановленого законодавством строку, на даний час є усі законні підстави залишити апеляційну скаргу без руху та надати апелянту 10-тиденний строк для усунення зазначених недоліків.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, апелянтом, в порушення вимог ст.296 КАС України (в редакції після 15.12.2017 року), також не надано документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги та одночасно подано клопотання про відстрочення сплати судового збору у зв'язку з відсутністю коштів для сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України (в редакції після 15.12.2017 року) та ч.1,2 ст.8 ЗУ «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

До того ж, відповідно до ч.1 ст.133 КАС України, звільнення від сплати чи відстрочення стороні сплату судового збору є правом, а не обов'язком суду.

Також, відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015р. №484-VІІІ зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Крім того, постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011р. №3674-VI «Про судовий збір» від 23.01.2015р. №2 судам роз'яснено, що якщо бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

При цьому, слід звернути увагу, що аналогічної правової позиції дотримується і Вищий адміністративний суд України, зокрема, у своїх рішеннях від 15.09.2015р. по справам №К/800/40595/15, №К/800/40445/15, №К/800/40563/15, №К/800/40529/15, від 16.09.2015р. по справі №К/800/40673/15, від 17.10.2017р. по справі №К/800/26811/17, від 25.10.2017р. по справі №К/800/34377/17.

За таких обставин, клопотання апелянта не підлягає задоволенню, а тому апеляційна скарга, відповідно до вимог ст.298 КАС України, має бути залишена без руху.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подачу цієї апеляційної скарги на постанову суду 1-ї, судовий збір сплачується у розмірі 150% від тієї суми, яку слід було сплатити до суду 1-ї інстанції.

Виходячи з того, що до суду 1-ї інстанції слід було сплатити 3019,52 грн. (за майнову вимогу заявлену юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову (ціна позову 201 301 грн.), але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), то до суду 2-ї інстанції за подачу апеляційного скарги, у даному випадку слід сплатити 4529,27 грн. на рахунок №1007 отримувач: УК в м. Одесі / Приморський р-н./ 22030101 банк отримувач: Казначейство України (ЕАП) МФО: 899998; та надати до суду оригінал квитанції про його сплату.

Згідно з ч.2 ст.298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.296 цього Кодексу, застосовуються положення ст.169 цього Кодексу.

Таким чином, зазначену апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, з наданням апелянту 10-денного строку для усунення зазначених недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 298 КАС України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Офісу великих платників Державної фіскальної служби - відмовити.

Апеляційну скаргу Офісу великих платників Державної фіскальної служби - залишити без руху.

Для усунення недоліків поданої апеляційної скарги надати апелянту 10-денний строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Осіпов