Справа № 815/2221/18
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2221/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Танцюра К.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошової допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати у повному обсязі щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2016 рік до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, стягнення разової грошової допомоги до 05 травня як учаснику бойових дій за 2017рік відповідно до ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 ст.28 Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум -5360,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а саме, має право щорічно до 5 травня отримувати разову грошову допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Разом з тим, позивач пояснив, що у березні 2018 року йому відмовлено у виплаті разової щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2017 рік у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком (1312x5) відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі з посиланням на Постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2017 року №223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», відповідно до яких йому має бути нараховано разову грошову допомогу до 05 травня за 2017 рік в розмірі лише 1200,00 гривень. На думку позивача, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не постанова Кабінету Міністрів України № 223 від 2 березня 2017 року «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», у звязку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Разом з адміністративним позовом представником позивача до суду надано клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Ухвалою суду від 14.05.2018р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

04.06.2018р. до суду надійшов відзив Управління соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації на адміністративний позов (пояснення), згідно якого, відповідач не погоджується із позовними вимогами ОСОБА_1, зазначивши, що згідно із абзацом 5, п. 22 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Щорічно розмір виплати разової грошової допомоги визначається згідно з постановою Кабінету Міністрів України „Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується відповідно до законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальною захисту та „Про жертви нацистських переслідувань». Разом з тим, відповідач зазначив, що Кабінет Міністрів України щорічно у проекті Державного бюджету України передбачає цільові кошти необхідні для виплати разової грошової допомоги ветеранам війни та щорічно в Законі України „Про державний бюджет України на наступний рік передбачається розмір виплати разової грошової допомоги. При цьому, як зазначено відповідачем, згідно Закону України „Про державний бюджет України на 2017 рік та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 5.04.2017р. за № 223 "Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" виплата щорічної разової допомоги учасникам бойових дій сплачується у розмірі 1200,00 грн.

04.06.2018р. до суду надійшло клопотання представника Управління соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації про розгляд справи без участі відповідача.

Враховуючи те, що неявка позивача не перешкоджає подальшому розгляду справи, у відповідності до п.5, 9 ст.205 КАС України, справа розглянута у порядку письмового провадження.

Дослідивши докази по справі, судом встановлено.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, про що свідчить посвідчення серії УБД №055307 від 15.03.2016р.(а.с.32)

Під час зясування офіційних обставин справи судом встановлено, що у березні 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у виплаті щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2017р. у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Позивач, не погоджуючись із відмовою Управління соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації, звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008року) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Частиною 1 статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

В свою чергу, Законом України від 28.12.2014р. N 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", який набув чинності 01.01.2015р., розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, із набуттям чинності Закону України від 28.12.2014 N 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленого ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.05.2018р. по справі №466/2894/17.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" установлено у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій у розмірі 920 гривень;

Постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2017 р. N 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань"» установлено у 2017 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі 1200,00 гривень.

Враховуючи викладене та те, що ОСОБА_1 виплачувалась одноразова грошова допомога у розмірі визначеному постановами Кабінетом Міністрів України, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності щодо не нарахування та невиплати у повному обсязі щорічної разової грошової допомоги згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та стягнення одноразової грошової допомоги до 05 травня 2017 року як учаснику бойових дій відповідно до ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, задоволенню не підлягають.

Частинами 1,2 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлагає.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.