Справа № 822/14/18
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/14/18
Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.

02 липня 2018 року

м. Вінниця
Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сушка О.О.
суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2018 року (м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє смостійних вимог на предмет позову Хельницький обласний військовий комісаріат про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві;
- скасувати п.49 рішення комісії відповідача з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум згідно протоколу №121 від 24 листопада 2017 року;
- зобов`язати відповідача прийняти рішення про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись військові дії у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.
Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено через пропуск строку звернення за отриманням одноразової грошової допомоги.
Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
На обґрунтування своєї скарги позивач зазначив, що не пропустив визначений Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011- XII) трьох річний строк звернення з дати встановлення інвалідності із відповідною заявою про отримання одноразової грошової допомоги, про що свідчать обставини справи, а також обставини, встановленні судовими рішення у справах №№ 686/4059/17, 686/21001/17.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції, позивач є учасником бойових дій, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_1 , видане 12.03.1998 року, та проходив військову службу в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях) ДР Афганістан, в період з 27.03.1986 по 09.11.1987 в складі в/ч пп 85615 та має статус учасника бойових дій, що підтверджується довідками Хмельницького ОМВК від 03.03.2014 №89, №90, №91.
Згідно виписки з акта огляду МСЕК серії АВ №0356246 від 02.04.2014 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку із пораненням, контузією, так, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Відповідно до витягу з протоколу засідання ВЛК Західного регіону № 155 від 20.03.2014 року позивач під час виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії, отримав множинні вогнепальні відламкові поранення (контузія) в голову, праву та ліву руку, ліву ногу (1987 р.), також зазначено, поранення, контузія, так, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Позивач вказує в позовній заяві, що у листопаді 2017 року звернувся з заявою та доданими до неї документами до Хмельницького обласного військового комісаріату для подальшої передачі документів до Міністерства Оборони України, щодо нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням третьої групи інвалідності, внаслідок отримання поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.
ІНФОРМАЦІЯ_1 направив заяву та додані до неї документи до Департаменту фінансів МО України для прийняття відповідного рішення щодо призначення виплати одноразової грошової допомоги позивачу.
Міністерство Оборони України протоколом засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №121 від 24.11.2017 розглянувши подані документи, прийшла до висновку про відмову у призначені одноразової грошової допомоги позивачу.
А саме п.49 вказаного протоколу: сержанту в запасі ОСОБА_1 (Хмельницький ОМВК) якого, 09.11.1987 звільнено зі строкової військової служби та 01.06.2011 під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом ІІІ групи внаслідок загального захворювання (довідка МСЕК серія ХМ№215977 від 01.06.2011), а 02.04.2014 під час повторного огляду органами МСЕК - інвалідом ІІІ групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії (довідка МСЕК серія АВ №0356246 від 02.06.2014), оскільки заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення, який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 975).
Хмельницьким ОВК листом від 18.12.2017 №725 повідомлено позивача про те, що його документи повернуто відповідачем та про можливість їх отримання у приміщенні Хмельницького ОВК.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно ч. 8 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права, а позивач названий строк пропустив.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Частиною п`ятою ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до ст. 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Підставою для отримання одноразової грошової допомоги є встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, урегульовано Порядком № 975.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 975 особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Предметом спору у цій справі є вимога нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу позивачу як інваліду 3 групи.
Третя групу інвалідності довічно позивачу встановлено 02 квітня 2014 року.
На початку 2016 року позивачем була подана заява через Хмельницький обласний військовий комісаріат для виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням третьої групи інвалідності, внаслідок отримання поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.
До вказаної заяви позивачем було додано згоду на довідку МСЕК, акт судово-медичного обстеження за № 271, копію паспорту, копію ідентифікаційного коду, копію військового квитка, копію довідки про проходження військової служби за № 89 від 03.03.2014 року, витяг з протоколу ВЛК від 20.03.2014 року.
Хмельницький обласний військовий комісаріат відповідно до Порядку № 975 направив заяву та додані до неї документи на адресу Департаменту фінансів МО України для прийняття відповідного рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги із зазначенням, що командування вважає, що позивач має право отримання вказаної грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.
20 травня 2016 року відповідно до п. 634 Протоколу № 36 засідання комісії з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, який був затверджений Міністром оборони України, вивчивши документи щодо призначення та виплати одноразової допомоги, було прийнято рішення повернення на доопрацювання документів, оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми та каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено п. 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975.
Дані обставини звернення позивача у визначений строк за отриманням одноразової допомоги підтверджуються як листом ІНФОРМАЦІЯ_2 № 7/1384/2 від 01.06.2016 року, так і судовими рішення в справі № 686/4059/17 - ухвалами Хмельницького міськрайонного суду від 14.06.2017 року та Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.08.2017 року.
Водночас, у серпні 2017 року позивачем повторно була подана заява через Хмельницький ОМВК до ІНФОРМАЦІЯ_2 для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням третьої групи інвалідності, внаслідок отримання поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.
Таким чином, вперше позивач звернувся (почав реалізовувати своє право) до відповідача із заявою про призначення йому одноразової допомоги до закінчення 3-річного строку з дати встановлення йому інвалідності, як передбачено ч.8 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а саме на початку 2016 року.
На день звернення позивача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги на підставі статей 16, 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (2016 рік), діяв Порядок № 975, а тому саме його належить застосовувати у спірних правовідносинах.
Згідно пункту 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Частиною другою пункту 3 Порядку № 975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Абзацом шостим пункту 11 Порядку № 975, серед іншого, визначено, що до заяви про призначення одноразової грошової допомоги додається документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).
Порядок № 975 не визначає який саме документ (медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, висновок експерта, протокол військово-лікарської комісії, довідка МСЕК тощо) повинна подати особа, яка звертається за отриманням одноразової грошової допомоги.
Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що рішення військово-лікарської комісії Західного регіону Міністерства оборони України про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, викладене у формі протоколу від 20 березня 2014 року № 155 засвідчує відсутність в діях позивача протиправного діяння на момент отримання поранення (контузії) і є належним документом, що вказує на причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання. У свою чергу, саме відповідач у цій справі, як уповноважений суб`єкт владних повноважень, зокрема, використовуючи архівні матеріали, зобов`язаний був довести протилежне, а саме, те, що позивач отримав поранення (контузію, травму або каліцтво) при вчиненні кримінального чи адміністративного правопорушення або у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинив собі тілесні ушкодження.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25 травня 2018 року у справі № 729/426/17 та від 26 червня 2018 року у справі № 750/3766/17.
Стосовно питання судового втручання у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з позицією Верховного Суду, яка сформована у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 361/7567/15-а, від 07 березня 2018 року у справі № 569/15527/16-а, від 20 березня 2018 року у справа № 461/2579/17, від 20 березня 2018 року у справі № 820/4554/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 569/16681/16-а та від 12 квітня 2018 року справа № 826/8803/15, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Частиною другою ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами суб`єктів владних повноважень Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункт 44 рішення у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства» (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі «Путтер проти Болгарії» (Putter v. Bulgaria № 38780/02).
Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».
Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.
Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 208/8402/14-а та від 29 березня 2018 року у справі №816/303/16.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції у цій справі не є обґрунтованим і не підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
У відповідності до ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягнення понесенні останнім судові витрати у виді сплаченого судового збору
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2018 року скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Скасувати пункт 49 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум згідно протоколу №121 від 24 листопада 2017 року.

Зобов`язати Міністерство оборони України (03168, м. Київ, пр-т. Повітрофлоцький, 6, ідентифікаційни код - 00034022) прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись військові дії у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) 1057 грн. сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т. Повітрофлоцький, 6, ідентифікаційни код - 00034022).
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена 02 липня 2018 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Смілянець Е. С. Залімський І. Г.