Справа № 813/1481/18
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/1481/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 року

зал судових засідань №6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Мусій С.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова (далі Галицьке ОУПФ України м.Львова), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо прийняття рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу за період з 01.01.1990 по 31.12.1994;

- зобовязати відповідача здійснити розрахунок та перерахунок пенсії позивачу за період з 01.01.1990 по 31.12.1994.

Ухвалою від 23.04.2018 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 02.05.2018 суддя відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 22.05.2018 суд допустив заміну відповідача у справі його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФ України у Львівській області).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.03.2017 позивачу нарахована і призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у сумі 2491,55грн. Позивач вважає, що він має право на перерахунок пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату №614 від 24.06.2008 за період з 01.01.1990 по 31.12.1994, отриману у ДП «Львівський автобусний завод» (в подальшому реорганізоване у ВАТ «Львівський автобусний завод» та перейменоване у ВАТ «ПАСАВТОПРОМ»). Відповідач не взяв до уваги інформацію, зазначену у вказаній довідці, у звязку з тим, що ВАТ «ПАСАВТОПРОМ» не може підтвердити вказану інформацію первинними документами. Позивач зазначає, що він неодноразово звертався до ВАТ «ПАСАВТОПРОМ» з заявами про надання йому копій первинних документів, які стосуються виплаченої йому заробітної плати за період з 01.01.1990 по 31.12.1994. Проте, вказаної інформації так і не отримав. Відсутні відповідні дані й у Державному архіві Львівської області. Як вбачається з відповіді Сихівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області від 07.02.2018 №Я-Б/40/02/09-18 в провадженні вказаного відділу поліції знаходиться кримінальне провадження №0001332 від 28.04.2016 щодо розслідування факту викрадення з приміщення архіву Львівського автобусного заводу особових карток та особових рахунків колишніх працівників заводу. Тому, позивач вважає, що втрата первинних документів, необхідних для перерахунку призначеної йому пенсії, відбулася з незалежних від його волі обставин, та не може бути підставою для відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву від 18.05.2018, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що довідка №614 від 24.06.2008 про заробітну плату з січня 1990 року по грудень 1994 року, яку позивач надав для призначення пенсії, не відповідає Додатку 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з яким в довідці про зарплату має бути вказана підстава видачі (назва первинних документів), адреса знаходження первинних документів та згода на проведення перевірки первинних документів. Тому, відповідач правомірно відмовив позивачу в перерахунку пенсії.

Позивач подав до суду відповідь на відзив від 02.06.2018, в якому зазначає про те, що він звільнився з ВАТ «Львівський автобусний завод» ще у 2002 році, а довідку про заробітну плату отримав у 2008 році. Позивач вважає, що відповідач намагається перекласти на нього свій обовязок щодо перевірки первинних документів, на підставі яких ОСОБА_1 нараховувалася заробітна плата.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, наведених у письмових запереченнях. Просила суд в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, виходячи з наступних підстав.

Позивач перебуває на обліку в Галицькому ОУПФ України м.Львова з 28.03.2017 як одержувач пенсії за віком, що призначена відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Позивач ОСОБА_1 09.08.1974 прийнятий на роботу в ДП «Львівський автобусний завод», на якому він пропрацював 28 років (загальний стаж роботи 42 роки 3 місяці 19 днів), що підтверджується даними трудової книжки від 12.08.1974.

Відповідно до наказу Мінмашпрому України №1122 «а» від 08.08.1994 ДП «Львівський автобусний завод» реорганізовано у ВАТ «Львівський автобусний завод», що в подальшому перейменовано у ВАТ «ПАСАВТОПРОМ» з тим самим кодом ЄРДПОУ 05808787.

При подачі документів на призначення пенсії позивач надавав відповідачу дані про роботу на ДП «Львівський автобусний завод», зокрема, довідку про заробітну плату №614 від 24.06.2008 за період з 01.01.1990 по 31.12.1994.

Позивач просив відповідача провести відповідно до вказаної довідки аналіз та розрахунок і нарахування пенсії за вибраний 5-річний період з 01.01.1990 по 31.12.1994 включно. Проте, відповідач не взяв до уваги вказану довідку, з огляду на відсутність в нього первинних документів від ДП «Львівський автобусний завод» (ВАТ «Львівський автобусний завод») про її нарахування до 2000 року.

Позивач вживав заходи щодо розшуку первинних документів у ВАТ «ПАСАВТОПРОМ», зокрема, із усної інформації від керівництва заводу, частина документів по заробітній платі кудись зникла, пропала чи була умисно знищена керівниками заводу.

Відповідно до відповіді ліквідатора - арбітражного керуючого ВАТ «ПАСАВТОПРОМ» 19.09.2017 йому не передано жодної фінансово - господарської документації, матеріальних цінностей та не надано жодної інформації про місцезнаходження відомостей про нарахування заробітної плати, наказів та інших документів.

Згідно з відповіддю Державного архіву Львівської області від 03.10.2016 документи про заробітну плату працівників заводом не надані, в архіві не зберігаються.

Як вбачається з відповіді Сихівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області від 07.02.2018 №Я-Б/40/02/09-18 в провадженні вказаного відділу поліції знаходиться кримінальне провадження №0001332 від 28.04.2016 щодо розслідування факту викрадення з приміщення архіву Львівського автобусного заводу особових карток та особових рахунків колишніх працівників заводу.

27.09.2017 позивач звернувся до відповідача з заявою щодо перерахунку пенсії за п'ятирічний відповідний період до липня 2000 року, надавши оригінал довідки про заробітну плату.

Згідно з відповіддю Галицького ОУПФ України м.Львова від 10.10.2017 №8572/04-14 здійснити перерахунок, про який просить позивач, неможливо, у звязку з відсутністю у ВАТ «ПАСАВТОПРОМ» первинних документів на підтвердження довідки про заробітну плату №614 від 24.06.2008.

Не погоджуючись з такою відмовою позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до абзацу 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 вказаного Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 01.07.2000 до 01.01.2005, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8 і 9 статті 11 вказаного Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Відповідно до абзацу 5 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 02.07.2000 враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до абзацу 2 підпункту 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1) за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000 (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до частини першої статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновків про те, що обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Суд встановив, що для проведення перерахунку пенсії позивач надав відповідачу довідку про заробіток для обчислення пенсії за період з 1990 року по 1994 рік №614 від 24.06.2008 з відомостями про заробітну плату, яку він одержував працюючи на підприємстві, підписані головою правління ВАТ «ПАСАВТОПРОМ» ОСОБА_3 та головним бухгалтером ОСОБА_4 (а.с.20). Підставою видачі довідки зазначено особові рахунки за 1990-1994 роки, тобто дані про заробітну плату і джерело - особові рахунки визнані підприємством.

Суд враховує те, що довідкою Сихівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 07.02.2018 №Я-Б/40/02/09-18 позивача повідомлено про те, що провадження у кримінальній справі №0001132 за фактом викрадення особових карток та особових рахунків, в тому числі по заробітній платі колишніх працівників заводу, на підставі яких вони підтверджують свій трудовий стаж необхідний для нарахування пенсії, розпочато. Проводиться досудове розслідування.

Також, в матеріалах справи наявна копія трудової книжки позивача (а.с.22 27), відповідно до якої встановлено факт роботи у ДП «Львівський автобусний завод» (ВАТ «Львівський автобусний завод»).

Згідно з п.п. 3 п. 2.1 розділу II Порядку №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01.07.2000 (додатки 1, 3 до Положення). За бажанням пенсіонера у період до 01.01.2016 ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01.07.2000 (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 2.10. Порядку №22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

За таких обставин, коли підприємство надало необхідні довідки про заробітну плату позивача, вказало джерело цих даних - особові рахунки, то позивач не може нести негативні наслідки через бездіяльність відповідних органів щодо збереження особових рахунків, платіжних відомостей, а у разі втрати - їх відновлення.

Також суд зазначає, що відповідач має можливість перевірити дані довідки за результатом досудового розслідування, яке розпочате правоохоронним органом за фактом викрадення особових карток та особових рахунків, в тому числі й позивача.

З огляду на наведене, суд вважає протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії за віком, згідно з довідкою №614 від 24.06.2008 про нараховану і виплачену заробітну плату за період з 01.01.1990 по 31.12.1994.

Для захисту порушеного права позивача на перерахунок пенсії суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача здійснити розрахунок та перерахунок пенсії позивачу за період з 01.01.1990 по 31.12.1994 згідно з довідкою №614 від 24.06.2008, виданою ВАТ «ПАСАВТОПРОМ» з врахуванням виплачених сум.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір на суму 1409,60грн.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком, згідно з довідкою №614 від 24.06.2008 про нараховану і виплачену заробітну плату за період з 01.01.1990 по 31.12.1994.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити розрахунок та перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.1990 по 31.12.1994 згідно з довідкою №614 від 24.06.2008, виданою відкритим акціонерним товариством «ПАСАВТОПРОМ» з врахуванням виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце проживання: 79070, м.Львів, пр.Червоної Калини, 41/69 судовий збір на суму 1409 (одна тисяча чотириста девять) грн. 60 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складене і підписане 09.07.2018.

Суддя А.Г. Гулик