Справа № 826/7708/17
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7708/17 Суддя (судді) першої інстанції: Огурцов О.П.
Суддя-доповідач - Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Коротких А.Ю., Безименної Н.В.

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.05.2018 (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:

Державне підприємство «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.03.2015 по примусовому виконанню постанови ВП №47874955 від 04.08.2015 винесеної Відділом примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення з Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» виконавчого збору в розмірі 626441,33 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.05.2018 адміністративний позов Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» задоволено повністю, визнано протиправною та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.03.2017 ВП № 47874955 Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Не погоджуючись з судовим рішенням, Міністерство юстиції України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору прийнята у відповідності до норм чинного законодавства та в межах повноважень відповідача.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 21.03.2017 ВП №47874955 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови № 47874955 виданої 04.08.2015 строк пред'явлення якої до виконання сплив у 2016 році.

Позиція відповідача обґрунтована тим, що постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 06.11.2015 ВП № 47874955 було видано у відповідності до вимог чинного законодавства та в період з 06.11.2015 по 30.01.2018 вона оскаржена не була.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що у провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження №47874955 з примусового виконання наказу №904/7655/13 виданого 07.02.2014 Господарським судом Дніпропетровської області.

04.08.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову ВП № 47874955 про стягнення з Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» виконавчого збору у розмірі 3726440,33 грн.

В пункті 2 вказаної постанови зазначено про те, що строк пред'явлення її до виконання один рік.

16.03.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову ВП № 47874955 про закінчення виконавчого провадження, якою закінчено виконавче провадження примусового виконання наказу №904/7655/13 виданого 07.02.2014 Господарським судом Дніпропетровської області у зв'язку з фактичним та повним виконанням рішення суду.

21.03.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову ВП № 53618207 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови №47874955 виданої 04.08.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сивокоз О.М. про стягнення з Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» виконавчого збору у сумі 626441,33 грн (залишок нестягнутої суми складає 295194,89 грн).

Позивач, не погоджуючись з постановою про відкриття виконавчого провадження від 21.03.2017 ВП № 53618207 та вважаючи її такою, що підлягає скасуванню, звернувся з даним адміністративний позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов до висновку, що постанова №47874955 видана 04.08.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України була пред'явлена до виконання з пропущенням встановленого строку.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно п.5 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Пунктом 5 розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

З аналізу вищевказаних норм чинного законодавства вбачається, що виконавчі документи за якими стягувачами є держава або державний орган можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання ними законної сили та у випадку пропущення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання він підлягає поверненню стягувачеві. При цьому дата набрання рішенням законної сили має бути зазначена у виконавчому документі.

Згідно ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Аналіз зазначених норм у сукупності надає підстави для висновків, що стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення без винесення відповідної постанови. Підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору є повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1-4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто. При цьому, виконання постанови про стягнення виконавчого збору відбувається в порядку, передбаченому для примусового виконання виконавчих документів.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою від 21.03.2017 ВП № 53618207 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови № 47874955 виданої 04.08.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення з Державне підприємство «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» виконавчого збору.

В зазначеній постанові державним виконавцем зазначено про те, що документ вступив в законну силу 04.08.2015.

Стягувачем за виконавчим провадженням № 53618207 є Міністерство юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Таким чином, строк пред'явлення постанови № 47874955 виданої 04.08.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, враховуючи те, що стягувачем за ним є державний орган, відповідно положень Закону України «Про виконавче провадження» складає 3 місяці з наступного дня після набрання законної сили рішенням на примусове виконання якого його видав.

Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що строк пред'явлення до виконання виконавчого документа, а саме постанови № 47874955 виданої 04.08.2015 було дотримано, оскільки питання щодо стягнення виконавчого збору виконувалось під час виконання наказу №904/7655/13 виданого 07.02.2014 Господарським судом Дніпропетровської області. Тобто фактично постанова від 04.08.2015 була пред'явлена до виконання та виконувалась в межах виконавчого провадження.

Враховуючи обставини, що виконавчий збір було стягнуто не в повному обсязі, державний виконавець і відкрив виконавче провадження та виніс оскаржувану постанову, оскільки така процедура передбачена нормами чинного законодавства, натомість підстави для виділення питання про стягнення виконавчого збору в інше виконавче провадження відсутні.

Враховуючи, що постанова про стягнення виконавчого збору від 04.08.2015 перебувала на виконанні в рамках виконавчого провадження № 47874955, та виконувалась державним виконавцем разом з наказом №904/7655/13 виданим 07.02.2014 Господарським судом Дніпропетровської області, тому строк пред'явлення постанови № 47874955 виданої 04.08.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не закінчився.

Постанова про закінчення виконавчого провадження від 16.03.2017 ВП № 47874955, якою на підставі вимог п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження з примусового виконання наказу № 904/7655/12 виданого 07.02.2014 Господарським судом Дніпропетровської області, в рамках якого головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про стягнення виконавчого збору від 04.08.2015 ВП № 47874955, вказує лише на повне виконання саме наказу № 904/7655/12 виданого 07.02.2014, однак не вказує на повне стягнення виконавчого збору.

Колегія суддів зазначає, що відсутні підстави для винесення в окреме виконавче провадження питання про стягнення виконавчого збору, оскільки дане питання вже порушено у виконавчому провадженні ВП № 47874955 при виконанні наказу № 904/7655/12 виданого 07.02.2014.

Відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору на підставі постанови № 47874955 виданої 04.08.2015 не є новим пред'явленням до виконання даного документа, а є лише належним способом його повного виконання, оскільки даний документ виконано не у повному обсязі.

При цьому, позивачем не було оскаржено дії державного виконавця при виконання постанови № 47874955 виданої 04.08.2015 щодо стягнення виконавчого збору, що фактично вказує на погодження позивачем з правомірністю його стягнення, натомість скарга була подана коли постало питання достягнення залишку заборгованості.

Крім того, той факт, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 21.03.2017 ВП №53618207 про стягнення виконавчого збору №47874955 від 04.08.2015 винесена за наслідками постанови про повернення виконавчого документа стягувачу №47874955 від 16.03.2017 не свідчить про пропуск строку, оскільки він в даному випадку повинен рахуватися з моменту повернення виконавчого документа .а саме з 16.03.2017.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.02.2018 по справі №816/823/17 (К/9901/950/18).

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що строк пред'явлення постанови №47874955 виданої 04.08.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на час відкриття виконавчого провадження ВП № 53618207 оскаржуваною постановою не пропущено, відповідачем надано належні докази що постанова №47874955 видана 04.08.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України була пред'явлена до виконання з дотриманням строку пред'явлення, а тому є правомірною та не підлягає скасуванню.

04.07.2018 у судовому засіданні представником відповідача подано клопотання, в якому відповідач просив, зовемо, вирішити питання про розподіл судових витрат.

За правилами статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Згідно з п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.05.2018 - скасувати, та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» - відмовити.

Повернути Міністерству юстиції України судовий збір, сплачений відповідно до платіжного доручення № 639 від 25.06.2018 в розмірі 2643,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 04.07.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: А.Ю. Коротких

Н.В. Безименна