Справа № 813/4207/16
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2018-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/4551/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Попка Я.С., Сеника Р.П.

з участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2018 року, ухвалене суддею Хомою О.П. о 10 год. 49 хв. в місті Львові у справі № 813/4207/16 за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до приватного підприємства «Торговий Дім «Галпідшипник» про арешт коштів на рахунках платника податків,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить суд застосувати арешт коштів, які перебувають на усіх рахунках відкритих у банках, які здійснюють обслуговування ПП «Торговий Дім «Галпідшипник».

На підтвердження позовних вимог позивач покликається на те, що на підставі наказу на проведення позапланової виїзної документальної перевірки від 18.11.2016 року № 334 та направлень від 21.11.2016 року посадовими особами позивача здійснено виїзд для проведення перевірки за юридичною адресою ПП «ТД «Галпідшипник». Після ознайомлення з наказом на проведення перевірки від 18.11.2016 року № 334 директор підприємства ПП «ТД «Галпідшипник» відмовив посадовим особам у допуску до проведення перевірки. Вказані обставини зумовили звернення контролюючого органу до суду з позовом про накладення арешту на майно платника податків на підставі статті 94 Податкового кодексу України.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2018 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, його оскаржив позивач, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2018 року та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та виходить з мотивів аналогічних тим, які наведені в позовній заяві. Додатково зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин в податкового органу були усі законні підстави щодо проведення позапланової виїзної документальної перевірки та застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків за не допуск до перевірки, а постанова про закриття кримінального провадження від 29.01.2018 року, в межах якого планувалось проведення перевірки, прийнята прокурором Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури №1 уже після виникнення спірних правовідносин.

Позиція відповідача зводиться до того, що оскільки кримінальне провадження, в межах якого призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «ТД «Галпідшипник» закрито, тому відсутні підстави для застосування арешту коштів на рахунках.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 27.09.2016 року надано дозвіл на проведення позапланової документальної виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності ПП «ТД «Галпідшипник» з питань дотримання податкового законодавства за проведеними фінансово-господарськими взаємовідносинами з контрагентами-покупцями та контрагентами-продавцями за 2015-2016 роки щодо правильності нарахування та сплати до бюджету України податку на додану вартість та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування з податку на прибуток підприємства при проведенні фінансово-господарських взаємовідносин.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 26.10.2016 року роз'яснено ухвалу від 27.09.2016 року про надання дозволу на проведення позапланової документальної виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності ПП «ТД «Галпідшипник» та зазначено, що виконання ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 27.09.2016 року слід провести впродовж 30 робочих днів з дня набрання ухвалою про роз'яснення судового рішення законної сили. Ухвала підлягає виконанню лише один раз.

На підставі ухвали від 26.10.2016 року СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС видано наказ від 18.11.2016 №334 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «ТД «Галпідшипник» з питань дотримання податкового законодавства за проведеними фінансово-господарськими взаємовідносинами з контрагентами-покупцями та контрагентами-продавцями за 2015-2016 роки щодо правильності нарахування та сплати до бюджету України податку на додану вартість та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування з податку на прибуток підприємства при проведенні фінансово-господарських взаємовідносин.

21.11.2016 року контролюючим органом виписано направлення на перевірку №543 та №544.

21.11.2016 року посадовими особами СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС здійснено вихід за юридичною адресою ПП «ТД «Галпідшипник»: вул. Зелена, 238/3 м. Львів, для проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання податкового законодавства за проведеними фінансово-господарськими взаємовідносинами з контрагентами-покупцями та контрагентами-продавцями за 2015-2016 роки щодо правильності нарахування та сплати до бюджету України податку на додану вартість та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування з податку на прибуток підприємства при проведенні фінансово-господарських взаємовідносин.

Директором ПП «ТД «Галпідшипник» відмовлено посадовим особам контролюючого органу у допуску до проведення перевірки.

Відмову оформлено актом недопуску № 273/28-06-14-00/19170443 від 21.11.2016 року.

Постановою прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 про закриття кримінального провадження від 29.01.2018 року, внесене до ЄРДР кримінальне провадження № 0000055 від 01.03.2016 року, в межах якого видано наказ від 18.11.2016 № 334 - закрито у зв'язку із відсутністю в діях службових осіб ПП «ТД «Галпідшипник» складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190, ч.1 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 212 КК України.

Згідно із підпунктом 78.1.11. пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу однією з підстав для проведення позапланової перевірки є отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Відповідно до пункту 78.4. статті 78 Податкового кодексу про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Пунктом 78.5 статті 78 ПК України визначено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Позивачем виконано вимоги наведених вище пункту 78.1 статті 78 та пункту 81.1 ст. 81 ПК України щодо підстав та порядку проведення перевірки, і у суду апеляційної інстанції з цього приводу не виникає сумнівів.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції), згідно з абзацом шостим пункту 81.1 статті 81 ПК України, від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Згідно з пунктом 81.2. статті 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Підстави застосування адміністративного арешту майна та порядок його застосування визначені ст. 94 Податкового кодексу України та Порядком застосування адміністративного арешту майна платника податків № 568 від 10.10.2013 р. Вказані нормативно-правові акти передбачають, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

При цьому, згідно з частиною 2 підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України визначено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду. Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з передбачених п. 94.2 ст. 94 ПК України обставин. Однією з таких обставин є відмова платника податків від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

Судом встановлено, що директором ПП «ТД «Галпідшипник» відмовлено посадовим особам контролюючого органу у допуску до проведення перевірки.

Отже, враховуючи наведені норми Податкового кодексу України та відмову відповідача у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби правомірно звернувся з цим позовом.

В той же час, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Як з'ясовано судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, наказ від 18.11.2016 року № 334 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «ТД «Галпідшипник» виданий на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 27.09.2016 року та ухвали судді Ленінського районного суду м. Харкова від 26.10.2016 року в рамках розслідування внесеного до ЄРДР кримінального провадження № 0000055 від 01.03.2016 року за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 212 КК України.

Відповідно до ст. 84 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Як передбачено ч. 1 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об'єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За приписами пункту 4 частини другої статті 99 КПК України до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати, зокрема, висновки ревізій та акти перевірок.

Водночас, ч. 1 ст. 223 КПК України передбачає, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

А згідно з ч. 2 ст. 223 КПК України підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до ч. 8 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 цього Кодексу. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими.

Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

За приписами статті 219 та 284 КПК України, однією з форм закінчення досудового розслідування є закриття кримінального провадження.

Як зазначено вище та встановлено судом апеляційної інстанції, постановою прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 про закриття кримінального провадження від 29.01.2018 року, внесене до ЄРДР кримінальне провадження № 0000055 від 01.03.2016 року, в межах якого видано наказ від 18.11.2016 року № 334 - закрито у зв'язку із відсутністю в діях службових осіб ПП «ТД «Галпідшипник» складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190, ч.1 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 212 КК України.

Зважаючи на ч. 8 ст. 223 КПК України та факт закриття кримінального провадження, подальше проведення перевірки чи застосування адміністративного арешту, які здійснювались на підставі ухвали слідчого судді в рамках розслідування кримінального провадження є неможливим.

Таким чином, апеляційним судом встановлено те, що кримінальне провадження № 0000055 від 01.03.2016 року в межах якого видавався наказ від 18.11.2016 № 334 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Торговий Дім «Галпідшипник» - закрито, а тому відсутні підстави для проведення перевірки та застосування арешту коштів, які перебувають на усіх рахунках відкритих у банках, які здійснюють обслуговування ПП «Торговий Дім «Галпідшипник».

Виходячи з наведеного, адміністративний позов, на переконання апеляційного суду, задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись 229, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2018 року в справі № 813/4207/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

Р.П. Сеник

Повний текст виготовлено 09.07.2018 року