Справа № 534/3/18
Суддя: Крикливий В. В.
Дата ухвалення: 2018-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/3/18
Провадження № 2-а/534/19/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: з участю: головуючого судді секретаря судових засідань Крикливого В.В. Клімової С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горішні Плавні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти №2 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП Зисбіна Олександра Валерійовича, третя особа - Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у місті Кременчук Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає визнати дії інспектора роти №2 батальйону УПП в м.Кременчуці Зисбіна О.В. щодо складення постанови серії БР №841383 від 25.12.2017 року про адміністративне правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП незаконними.

Одночасно позивач прохає суд визнати зазначену постанову серії БР №841383 від 25.12.2017 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження у справі закрити.

Заявлені вимоги вмотивовані тим, що 25.12.2017 року відповідачем була винесена постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП за фактом порушення п.2.9д ПДР України щодо використання ним засобу зв'язку під час керування автівкою. Зазначена постанова, на думку позивача, була винесена без урахування його заперечень щодо невикористання телефону під час керування автомобілем та без існування будь-яких доказів, які б підтверджували факт правопорушення, у зв'язку з чим він прохає скасувати оскаржувану постанову.

Провадження у справі відкрито за ухвалою суду від 05.03.2018 року (а.с.19).

Згідно з ухвалою від 14.05.2018 року, за клопотанням відповідача Злобіна О.В., до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача залучено Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у місті Кременчук Департаменту патрульної поліції (а.с.35).

В судове засідання учасники справи не з'явились, звернувшись із відповідними клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Про час і місце розгляду справи сторони та третя особа повідомлені у встановленому законом порядку.

Позивач звернувся на адресу суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач надав відзив на позовну заяву (а.с.23-26), в якому посилаючись на правомірність прийнятого ним рішення, просив у задоволенні позову відмовити.

Представником третьої особи (Департамент патрульної поліції) надано на адресу суду пояснення щодо позову (а.с.44-48) з проханням відмовити позивачу у задоволенні позову.

Дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено наступне.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №841383 від 25.12.2017 року, винесеною інспектором роти №2 батальйону УПП у м.Кременчуці Злобіним О.В., на позивача накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення (а.с.3), 25.12.2017 року близько 11 год. 53 хв. у м.Кременчуці по просп.Свободи,57 ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом, під час руху користувався засобами зв'язку, а саме мобільним телефоном, чим порушив п.2.9д ПДР України.

Встановивши фактичні обставини справи та оцінивши досліджені письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП, передбачена відповідальність, зокрема, за користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів).

Згідно з пунктом 2.9д Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Даючи правову оцінку обставинам справи та наявним у ній доказам, суд вважає, що оскаржувана постанова не містить посилань на докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а також доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в обґрунтування адміністративного позову. Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів, згідно із ч.2 ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи із змісту позову та наданих в ході розгляду справи пояснень, позивач заперечував факт вчинення правопорушення, вказаного у постанові суб'єкта владних повноважень. Наполягав на тому, що мобільним телефоном під час керування транспортним засобом він не користувався.

Згідно із ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких випадках субєктт владних повноважень не може покладатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до приняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина 5 статті 77).

Суд зазначає, що відповідачем було надано відоезапис фіксації порушення, який в силу ст.76 КУпАП не є достатнім доказом винуватості ОСОБА_3 Як убачається з вказаного відеозапису, дійсно позивача було зупинено поліцейським з приводу порушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, проте водій заперечував факт користування засобом зв'язку та відмовився від дачі пояснень, інших обставин зазначений доказ не підтверджує.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Будь-які інші докази, передбачені ст.251 КУпАП, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення та вину ОСОБА_3 у його вчиненні, в матеріалах справи відсутні. Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Суд зазначає, що у відповідності до ч.3 ст.286 КАСУ, за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що суб'єктом владних повноважень, на якого покладено обов'язок доказування правомірності свого рішення, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_3 правил дорожнього руху та відповідно вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, суд вважає позов обґрунтованим.

За таких обставин, суд доходить висновку про скасування оскарженого позивачем рішення суб'єкта владних повноважень та необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 - задовольнити повністю.

Постанову серії БР № 841383 від 25 грудня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_3 за ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Найменування позивача: ОСОБА_3, 39800, АДРЕСА_1.

Найменування відповідача: Інспектор роти №2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП Злобін Олександр Валерійович, 39600, Полтавська область, місто Кременчук, проїзд 40 років ДАІ,3.

Третя особа : Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у місті Кременчук Департаменту патрульної поліції, 39600, Полтавська область, місто Кременчук, проїзд 40 років ДАІ,3.

Суддя підпис В.В. Крикливий

З оригіналом вірно.

Суддя В.В. Крикливий