Справа № 191/848/18
Суддя: Кухар Д. О.
Дата ухвалення: 2018-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/848/18
Провадження № 2-а/191/9/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді Кухар Д.О.,

за участю секретаря: Яніної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора СРПП № 1 Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

07.03.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Інспектора СРПП № 1 Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про скасування постанови, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26.02.2018 він, ОСОБА_1, рухався на автомобілі ВАЗ державний номер 14130АН по вулиці Харківська у м. Синельникове, побачивши у дзеркалі заднього виду машину поліції з ввімкненим проблисковим маячком, на вимогу інспектора - зупинився. Інспектор поліції попросив його предявити посвідчення водія та реєстраційні документи, які він предявив запитавши у чому причина зупинки його автомобіля. Інспектор відповів, що це звичайна перевірка документів, хоча законних причин його зупинки не має. Потім інспектор попросив предявити страховий поліс. Дана вимога є незаконною, тому він відмовив інспектору у надані страхового полісу. Після його відмови інспектор сказав, що буде складати постанову про адміністративне порушення за відсутній страховий поліс. Позивач вийшов із машини, якою керував, та на вимогу представника поліції сів у службовий автомобіль поліції, (хоча керівництво ДАІ та службові інструкції забороняють садити сторонніх осіб у службове авто). У машині знаходився ще один представник поліції і він почав складати на нього постанову. Він поясняв, що підстав складати постанову не має, адже вимога інспектора безпідставна. У службовому авто інспектор склав на нього постанову, не маючи жодного доказу його провини, з порушенням ст. 251 КУпАП. Під час складання протоколу серії НК №190018 від 26.02.2018 року, інспектор не ознайомив позивача у справі з його правами чим порушив його права.

Із зазначеною постановою і протоколом позивач не погоджується, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, постанова винесена з порушенням норм права, законних підстав на перевірку інспектором страхового полісу не було у звязку з чим постанова підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене просить суд, визнати протиправними дії інспектора ВДАІ з обслуговування Синельниківського району та міста Синельникове щодо винесення постанови НК №190018 від 26.02.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Скасувати постанову інспектора ВДАІ з обслуговування Синельниківського району та міста Синельникове НК № 190018 від 26.03.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП

Позивач до початку проведення судового засідання надав суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача інспектор СРПП № 1 Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, місце і час розгляду справи.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що інспектором СРПП № 1 Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову НК №190018 від 26.02.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 (чотириста двадцять пять) гривень.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Щодо вимог позивача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 190018 від 26.02.2018 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно п. 21.2 ст. 21 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних

транспортних засобів здійснюється: Відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та

оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Суд, дослідивши матеріали справи, постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, з урахуванням п. 21.2 ст. 21 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників транспортних засобів», приходить до висновку, що останній не містить доказу адміністративного порушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення знайшли своє підтвердження та є обґрунтованими, але позов підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідачем правомірно винесено постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення за ч. ст. 126 КУпАП у відповідності до п. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року.

На підставі ст. 139 КАС України у звязку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку що судові витрати у справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись Правилами дорожнього руху України, ст.ст.251, 254, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 8, 9, 69-71, 94, 99, 104, 139 159, 160, 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора СРПП № 1 Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області НК № 190018 від 26.02.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_2