Справа № 815/1983/18
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1983/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Свида Л.І. розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області № 467-VII від 11.04.2018 року, зобовязання відповідача розглянути клопотання від 21.03.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для розміщення індивідуального гаражу в строк, передбачений Земельним кодексом України, а саме 30 днів з дня набрання рішенням законної сили.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву.

Позивач в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження. Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що Рішенням Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області №467-VII від 11.04.2018 року їй відмовлено у наданні земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаражу на території Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області, у звязку із відсутністю детального плану або плану зонування території розміщення гаражів в межах смт. Чорноморське Лиманського району Одеської області, чим порушено порядок передбачений Земельним кодексом України.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження. Згідно відзиву на позовну заяву (аркуші справи 25-29), відповідач позов не визнає, оскільки відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним чи юридичним особам для містобудівних потреб забороняється, крім випадків розташування на земельній ділянці будівлі (споруди), що перебуває у власності фізичної або юридичної особи. На земельній ділянці, щодо якої зверталася ОСОБА_1 із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту відведення, розміром 0,0078 га не зареєстровано жодної будівлі (споруди), а тому рішення відповідача є правомірним та не підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладені приписи КАС України суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 21 березня 2018 року звернулася до голови Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для розміщення гаражу по вул. Гвардійській, орієнтованою площею 0,0078 гектарів за рахунок земель Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області, яке отримано відповідачем 21.03.2018 року (аркуш справи 12).

До клопотання позивачем додані копія паспорту громадянина України, копія ідентифікаційного номеру та графічні матеріали бажаного місця розташування земельної ділянки.

Рішенням Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області №467-VII від 11.04.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у наданні земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаражу на території Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області (в межах смт. Чорноморське, ТА «Гвардієць»), у звязку із невідповідністю наданих документів вимогам п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, а саме: відсутність детального плану або плану зонування території розміщення гаражів в межах смт. Чорноморське Лиманського району, Одеської області (аркуш справи 17).

Позивач, не погодився з правомірністю відмови йому в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та звернувся до суду з цим позовом.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п. «б» ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст.121, ч. 6, ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для будівництва індивідуальних гаражів, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

При цьому, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином для отримання земельної ділянки безоплатно у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якого компетентним органом приймається рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в наданні такого дозволу, яка має бути вмотивованою.

При цьому, перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб'єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано клопотання від 21.03.2018 року із зазначенням цільового призначення земельної ділянки та її розмірів, які відповідають нормам безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, до клопотання додані графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, тобто, зазначене клопотання відповідає вимогам ст. 118 Земельного кодексу України.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача у відзиві на позовну заяву щодо відсутності на земельній ділянці, щодо якої зверталася ОСОБА_1 із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту відведення, розміром 0,0078 га зареєстрованої жодної будівлі (споруди), оскільки земельна ділянка щодо якої звернулася ОСОБА_1 розташована на земельній ділянці, яка була відведена гаражному ТОВ «Гвардієць» для розміщення та обслуговування індивідуальних гаражів мешканців с. Чорноморське згідно рішення Чорноморської селищної ради народних депутатів №19/ІІ від 07.09.1994 року «Про відвід земельної ділянки розміром 6 га в районі смт. Чорноморське СВА «Каскад» для гаражної діяльності», рішенням Виконкому Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області №110 від 10.03.2000 року «Про передачу в оренду земельної ділянки загальною площею 5,83 га громадській організації «Гвардієць».

При цьому, позивач вже зверталась до Виконкому Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеській області з клопотанням про надання дозволу на розробку відведення земельної ділянки та листом Виконавчого комітету Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області №0-29/02-3/26/155 від 21.07.2011 року, керуючись ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України їй повідомлено про надання копії кадастрового плану, складеного в результаті проведення геодезичної зйомки, плану земельної ділянки, погодженого з суміжниками, ситуаційну схему для можливості розгляду на сесії питання про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального гаражного будівництва (аркуш справи 38).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано клопотання від 21.03.2018 року із зазначенням цільового призначення земельної ділянки та її розмірів, які відповідають нормам безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, до клопотання додані графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, тобто, зазначене клопотання відповідає вимогам ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак відповідачем не надано доказів, які б підтверджували обставини, які зазначені відповідачем як підстави для відмови у наданні земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаражу на території Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області (в межах смт. Чорноморське, ТА «Гвардієць»), зокрема, відсутність детального плану або плану зонування території розміщення гаражів в межах смт. Чорноморське Лиманського району, Одеської області.

Крім того, такої підстави для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, яка зазначена в оскаржуваному рішенні не передбачено положеннями ст. 118 Земельного кодексу України, клопотання та додані до нього документи відповідають вимогам законодавства, а тому рішення Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області № 467-VII від 11.04.2018 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Оскільки суд дійшов висновку, про протиправність рішення Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області, яким відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, суд дійшов висновку, що і вимога позивача щодо зобовязання відповідача розглянути клопотання від 21.03.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для розміщення індивідуального гаражу в строк, передбачений Земельним кодексом України також підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 90, 243-246, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області № 467-VII від 11.04.2018 року, зобовязання відповідача розглянути клопотання від 21.03.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для розміщення індивідуального гаражу в строк, передбачений Земельним кодексом України, а саме 30 днів з дня набрання рішенням законної сили задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області № 467-VII від 11.04.2018 року.

Зобовязати Чорноморську селищну раду Лиманського району Одеської області повторно розглянути клопотання від 21.03.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для розміщення індивідуального гаражу в строк, передбачений Земельним кодексом України.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 295 КАС України, учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повної постанови суду.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л. І. Свида

.