Справа № 465/7045/17
Суддя: Козюренко Р. С.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

20.06.2018 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Козюренко Р.С.

секретаря судових засідань - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №4 Управління патрульної поліції у м.Хмельницькому Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії інспектора роти №4 УПП у м. Хмельницькому ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08.10.2017, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. за порушення ч.1 ст.122 КУпАП, незаконними та визнати постанову серії БР №004554 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08.10.2017 протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Як на підставу позову покликається на те, що керуючи автомобілем CHEVROLET CRUZE, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, близько 05:10 год. 08.10.2017 здійснював рух у напрямку м.Хмельницький. Був зупинений інспектором роти №4 УПП у м.Хмельницькому ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3, який звинуватив у невиконанні вимог дорожнього знаку за п.5.16 ПДР «Напрямки руху по смугах», а саме здійсненні руху прямо зі смуги, що дозволяє рух лише ліворуч, чим порушено п.8.4.(г) ПДР. Стверджує, що не порушував ПДР, інкримінованого правопорушення не вчиняв, а відтак відсутній склад адміністративного правопорушення. Інспектор УПП жодних доказів на підтвердження своїх вимог не надав і не долучив, хоча мав для цього можливості, оскільки оснащений відповідними засобами відео фіксації, заперечення позивача були проігноровані, пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 не врахував та не долучив до матеріалів справи. Відповідач при вирішенні справи про притягнення до адміністративної відповідальності позбавив позивача прав, передбачених ст.268 КУпАП, при накладенні штрафу не враховано особу, її матеріальний стан та інші обставини за ст.33 КУпАП, чим порушив процесуальні права позивача. Вважає постанову такою, що винесена з порушенням його прав та законодавства, необґрунтованою та незаконною, і з тих підстав вона підлягає скасуванню.

На адресу суду надійшли заяви від ОСОБА_6 та ОСОБА_4, пасажирів згаданого автомобіля, які повідомили, що у звязку із сильним туманом видимість була обмежена і тому автомобіль рухався повільно орієнтуючись за дорожньою розміткою, яку не перетинав. Після зупинки поліцейськими, підійшов інспектор поліції із вимогою предявити водію відповідні документи, по отриманні яких одразу пішов писати протокол. При цьому водій заперечував проти висунутих звинувачень.

Відповідач подав до суду відзив із доданими матеріалами. Проте, до відзиву не додано документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Позивач у судове засідання не зявився, між тим подав заяву із підтриманням позовних вимог, просить розгляд справи проводити без його участі, позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, разом з тим подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Згідно з ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.4 ст.229 КАС України, судом не здійснюється.

Дослідивши наявні докази у їх сукупності, ознайомившись з письмовими поясненнями та запереченнями, наданими сторонами у справі, суд приходить до наступного висновку.

15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до п. 12 частини першої розділу VII Перехідні положення КАС України, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №004554 від 8-го жовтня 2017 року винесеної інспектором роти 4 УПП у м.Хмельницькому ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 позивача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.5). При цьому, таку останньому не вручено, що стверджується відсутністю підпису ОСОБА_2 у передбаченому постановою місці.

З тексту оспорюваної постанови вбачається, що ОСОБА_2 8-го жовтня 2017 року о 5 год. 10 хв. керуючи транспортним засобом «Шевроле Круз» (CHEVROLET CRUZE), держаний номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі М-12, 213км. + 700 м. у напрямку м.Хмельницький здійснив рух прямо зі смуги, що дозволяє рух лише ліворуч, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 ПДР, чим порушив пункт п.8.4.(г) ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідками, технічними засобами, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

В оскаржуваній постанові інспектор не врахував приписів частин 1-3 статті 7 КУпАП про необхідність розгляду і вирішення справ не інакше як на підставі наступних засад: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 251 КУпАП саме на посадову особу (заявленого субєкта оскарження) покладається обовязок вживати передбачені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи; запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких не вистачає.

Як зазначено у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

У відповідності до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

В свою чергу, Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст.276 КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 статті 276 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Виходячи з системного аналізу рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015, змісту ст.268 КУпАП, слід дійти висновку, що в разі заперечень особи, справа не може бути розглянута без певного часового інтервалу, достатнього для підготовки особи до захисту, тобто, не може бути розглянута безпосередньо на місці правопорушення. Аналогічну правову позицію висловлено Вищим адміністративним судом України у справі №379/758/15-а.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків. Докази суду надають учасники справи. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи. Дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

На адресу суду надійшов відзив відповідача з порушенням вимог частини третьої та четвертої статті 162 КАС України про те, що копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надсиланням (наданням) відзиву до суду, оскільки відсутні докази такого надсилання (надання). В силу вимог ч.1 ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відтак, з наведених підстав, суд позбавлений можливості взяти до уваги докази відповідача, що містяться у вказаному відзиві.

Інших належних та допустимих доказів правомірності дій і рішень відповідача матеріали справи не містять.

Згідно ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, але останній доказів на підтвердження правомірності складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_2 правил дорожнього руху, не надав.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем по справі не відібрано пояснення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено свідків правопорушення, не відібрано у них пояснення. При винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Разом з тим, оспорювана постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення. З цього виходить, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб'єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов'язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Усупереч вимогам ч.2 ст.79, 73, 74 КАС України відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 порушив вимоги Правил дорожнього руху, що стало підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Таким чином, оспорювана постанова не ґрунтується на фактичних даних, а ґрунтується на припущенні відповідача про вчинення позивачем правопорушення, що суперечить вимогам статей 251, 252, 280 КУпАП.

Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України», висловив позицію, що принцип презумпції невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з ч.3 п.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Щодо вимоги про визнання дій відповідача незаконними, суд вважає що така задоволенню не підлягає, оскільки виходить за межі компетенції суду, передбаченої ст.286 КАС України.

З наведених міркувань, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з підстав недоведеності субєктом владних повноважень факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Керуючись статтями 7, 9, 73-77, 79, 205, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, статтями 122, 245, 247, 280, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №004554 від 08.10.2017 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова з дотриманням порядку ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 03.07.2018.

Позивач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1. реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Відповідач: інспектор роти №4 Управління патрульної поліції у м.Хмельницькому Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3, адреса: м.Хмельницький, пров. Коцюбинського, 35/2.

Суддя Р.С. Козюренко