Справа № 804/3232/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року Справа № 804/3232/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучма К.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Національної поліції України про визнання бездіяльністю протиправною, -
У травні 2018 року Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" звернулася до адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій просила: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання інформації на їх запит від 28 листопада 2017 року за вих. №294 в пятиденний термін, що передбачений ч.1 ст.28 Закону України "Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності"; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на їх користь витрати по підготовці справи до розгляду в розмірі 3 тис.грн. та понесені судові витраті у вигляду судового збору в розмірі 1 762 грн.
В обґрунтування позову вказано, що Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» звернулася до Національної поліції України 28 листопада 2017 року за вих. №294, в якому просила надати інформацію про базовий розмір грошового забезпечення поліцейських відповідно до кожної посади, яка є в Національній поліції України станом на 28 листопада 2017 року. Вказаний запит отриманий Національною поліцією України 01 грудня 2017 року, проте відповідь на нього позивачу у встановлений законом строк надана не була.
У зв'язку з чим, позивач вважає, бездіяльність відповідача протиправною, так як ненадання запитуваної інформації у визначений законодавством України термін, була необґрунтована, а підстав та причин не надавати своєчасно таку інформацію не було. При зверненні до суду, а також при підготовці справи до розгляду позивачем були понесені витрати в розмірі 3 тис.грн. та судові витраті у вигляду судового збору в розмірі 1762 грн., які він просить суд компенсувати на його користь рішенням суду.
Ухвалою суду від 10 травня 2018 року було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні за статтею 263 КАС України. Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідач також зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, тобто в матеріалах справи відсутні документи про оплату витрат на правничу допомогу (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо), що фактично є підставою для відмови в позові. Враховуючи викладене, відповідач просив суд закрити провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у зв'язку з тим, що оскаржувані порушення були виправлені суб'єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення, на підставі п.8 ч.1 ст.238, 242 КАС України. У разі відмови в задоволенні клопотання про закриття провадження, в задоволенні позову Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Національної поліції України, як до неналежного відповідача, - відмовити повністю за безпідставністю позовних вимог.
Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
Судом встановлено, що Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" легалізована у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про легалізацію профспілки, об'єднання профспілки від 03.06.2014 р. №353 та зареєстрована як юридична особа 06.06.2014 р., що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб Серії АД №300170 від 11.06.2014 р.
Відповідно до п.1.4. Статуту позивача, профспілка обєднує осіб, які працюють в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області, а також осіб, які звільнилися, у звязку з виходом на пенсію з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, а також інших осіб повязаних з правоохоронною діяльністю. /а.с.20-36/.
Згідно з п.2.1. Статуту, основна мета профспілки здійснення представництва та захисту трудових соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.
Як визначено ст.2 Закону України Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності (далі - Закон) професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.
Статтею 28 Закону України Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності профспілки, їх об'єднання мають право одержувати безоплатно інформацію від роботодавців або їх об'єднань, державних органів та органів місцевого самоврядування з питань, що стосуються трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів своїх членів, а також інформацію про результати господарської діяльності підприємств, установ або організацій. Зазначена інформація має бути надана не пізніше п'ятиденного терміну.
Як видно з матеріалів справи, на виконання взятих на себе завдань позивачем у порядку ст.28 вказаного Закону було направлено запит від 28 листопада 2017 вих. №294 до відповідача, в якому він просив надати інформацію про базовий розмір грошового забезпечення поліцейських відповідно до кожної посади, яка є в Національній поліції України станом на 28 листопада 2017 року. Вказаний запит отриманий відповідачем 01 грудня 2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи. /а.с.8, 9/.
Однак, як видно з матеріалів справи, на вказаний запит, у встановлений ст.28 Закону України Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності строк, відповідь Національною поліцією України надана так і не була.
Відповідно до статті 1 Закону України Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності, професійна спілка (профспілка) - це добровільна неприбуткова громадська організація, що об'єднує громадян, пов'язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання); первинна організація профспілки - добровільне об'єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі; член профспілки - особа, яка входить до складу профспілки, визнає її статут та сплачує членські внески.
Статтею 3 Закону України Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності визначено сферу дії цього закону та встановлено, що його дія поширюється на діяльність профспілок, їх організацій, об'єднань профспілок, профспілкових органів і на профспілкових представників у межах їх повноважень, на роботодавців, їх об'єднання, а також на державні органи та органи місцевого самоврядування.
Особливості застосування цього Закону у Збройних Силах України (для військовослужбовців), Національній поліції, Державній кримінально-виконавчій службі України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України встановлюються відповідними законами.
Частинами 1, 2 статті 104 Закону України Про Національну поліцію передбачено, що для захисту своїх прав та законних інтересів працівники поліції можуть утворювати професійні об'єднання та професійні спілки відповідно до Закону України Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності. Професійні спілки поліції здійснюють свої повноваження із урахуванням обмежень, що накладаються на працівників поліції цим Законом. Професійним спілкам працівників поліції та їх членам заборонено організовувати страйки або брати в них участь.
Згідно з ч.1 ст.19 Закону України Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності профспілки, їх об'єднання здійснюють представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в державних органах та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об'єднаннями громадян.
Гарантії діяльності профспілок закріплені в статті 248 КЗпП України. Так, для реалізації повноважень профспілок, передбачених Законом України Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності, члени виборних органів профспілкових організацій підприємств, установ і організацій, вищестоящих профспілкових органів, а також повноважні представники цих органів мають право, зокрема:
- вимагати і одержувати від власника або уповноваженого ним органу, іншої посадової особи відповідні документи, відомості та пояснення щодо умов праці, виконання колективних договорів, додержання законодавства про працю та соціально-економічних прав працівників;
- безпосередньо звертатися в усній або письмовій формі до власника або уповноваженого ним органу, посадових осіб з профспілкових питань;
- перевіряти розрахунки з оплати праці та державного соціального страхування, використання коштів на соціальні і культурні заходи та житлове будівництво.
Обов'язок власника або уповноваженого ним органу надавати інформацію на запити профспілок, їх об'єднань встановлений статтею 251 КЗпП України, зокрема, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в тижневий строк надавати на запити профспілок, їх об'єднань інформацію щодо умов та оплати праці працівників, соціально-економічного розвитку підприємства, установи, організації та виконання колективних договорів і угод.
З системного аналізу наведених норм права прямо вбачається, що профспілка має право запитувати у роботодавця, яким є відповідач, інформацію з питань, що стосуються трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів своїх членів.
Отже, відповідач, не надавши інформацію на запит позивача від 28 листопада 2017 року за вих. № 294 в пятиденний термін, діяв усупереч Закону України Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності.
Відповідачем не заперечується факт затримки відповіді, проте заперечується факт порушення права позивача на належний захист членів профспілки.
В своєму відзиві на позов відповідач зазначає, що відповідь на запит надана 13.12.2017 року, що лише на 4 дні перевищує встановлений ст.28 Закону України Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності строк, і то тільки у разі направлення запиту належному роботодавцю.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України Про інформацію кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Згідно з ч.1 ст.6 цього Закону, право на інформацію забезпечується: створенням механізму реалізації права на інформацію; створенням можливостей для вільного доступу до статистичних даних, архівних, бібліотечних і музейних фондів, інших інформаційних банків, баз даних, інформаційних ресурсів; обов'язком суб'єктів владних повноважень інформувати громадськість та засоби масової інформації про свою діяльність і прийняті рішення; обов'язком суб'єктів владних повноважень визначити спеціальні підрозділи або відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; здійсненням державного і громадського контролю за додержанням законодавства про інформацію; встановленням відповідальності за порушення законодавства про інформацію.
Частинами 1 та 2 статті 7 Закону України Про інформацію визначено, що право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.
Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.
Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
За приписами ст.20 вказаного Закону за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом.
Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.
Суд зазначає, що запитувана позивачем інформація за своєю суттю є публічною інформацією.
Згідно з ст.1 Закону України Про доступ до публічної інформації публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 14 Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядники інформації зобов'язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.
За правилом частини третьої статті 22 Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.
Виходячи з вищевикладеного право на одержання було порушено, відповідно до Закону України «Про інформацію».
Частиною 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Згідно з пунктом 3 частини другої вказаної статті до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати повязані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Так, до матеріалів справи позивачем надано копію договору про надання юридичних послуг № 24/04-2 від 24 квітня 2018 року між позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, квитанцій №24-04-4 від 24 квітня 2018 року на суму 800 грн., № 24/04-5 на суму 1 800 грн. та № 24/04-4 на суму 400 грн., розрахунок наданих послуг згідно вказаного договору на загальну суму 3 000 грн., а також прейскурант на юридичні послуги ФОП ОСОБА_1 /а.с.12-19/.
Відповідно до вказаного розрахунку позивачем отримано правову допомогу у вигляді усної консультації та правового аналізу наданих документів з питання звернення до суду з адміністративним позовом на суму 800 грн., написання адміністративного позову про визнання бездіяльності протиправною 1 800 грн. та подача адміністративного позову про визнання бездіяльності протиправною до суду 400 грн.
Витрати на оплату послуг за подання адміністративного позову до суду не підлягають задоволенню, оскільки адміністративний позов підписаний та поданий безпосередньо до суду головою первинної професійної спілки Правозахисники країни.
Отже, відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають витрати на підготовку справи до розгляду у загальному розмірі 2 600 грн. Судовий збір у розмірі 1 762 грн., сплачений позивачем при поданні адміністративного позову до суду відповідно до квитанції №1/197 від 27.04.2018 року, також підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.
Згідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частин 1, 4 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно до ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до частин 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з п.п.1, 3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Враховуючи викладене, адміністративний позов Первинної професійної спілки Правозахисники країни до Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250, 263 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції України на користь Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» витрати по підготовці справи до розгляду в розмірі 2 600 грн. (дві тисячі шістсот гривень) та понесені судові витраті у вигляду судового збору в розмірі 1 762 грн. (тисячу сімсот шістдесят дві гривні).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя ОСОБА_2