Справа № 820/3536/18
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 липня 2018 р. № 820/3536/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сагайдака В.В.,

при секретарі судового засідання - Савчук С.С.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "Аграрне" Інституту рослинництва імені ОСОБА_3 Національної академії аграрних наук України" (64235, Харківська область, Балаклійський район, селище ОСОБА_3, вул. Миру, буд. 56) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46) про скасування податкового повідомлення-рішення ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Державне підприємство "Дослідне господарство "Аграрне" Інституту рослинництва імені ОСОБА_3 Національної академії аграрних наук України", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № від 30.01.2018 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податкове повідомлення-рішення № від 30.01.2018 р., прийняте Головним управлінням ДФС у Харківській області, ґрунтується на помилкових судженнях субєкта владних повноважень, є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог Державного підприємства "Дослідне господарство "Аграрне" Інституту рослинництва імені ОСОБА_3 Національної академії аграрних наук України" заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Державного підприємства «Дослідне господарство «Аграрне» Інституту рослинництва імені ОСОБА_3 Національної академії аграрних наук України» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства по господарськім взаємовідносинам з ТОВ «Автотранс - Схід» (податковий номер 40695895) за жовтень, 2016 р. та відображення здійснених фінансово-господарських операцій у податковій звітності.

За результатами перевірки складено акт від 03.01.2018 року №41/20-40-14-17-08/05460456(а.с.16-28).

У висновках акту вказано про порушення Державного підприємства "Дослідне господарство "Аграрне" Інституту рослинництва імені ОСОБА_3 Національної академії аграрних наук України" п.п. 198.1, п. 198.2, п.198.3, п. 198.6, ст. 198, п.201.1, п.201.7 ст. 201

ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість по спеціальній декларації з ПДВ сільськогосподарського товаровиробника в періоді, що перевірявся на загальну суму 2961953,00 грн., у тому числі за жовтень 2016 р. у сумі 2 961 953,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 30.01.2018 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість в сумі 3 702 441,25 грн. (з яких: 2 961953,0 грн. - збільшення податкових зобовязань, 740 488,25 грн. - штрафна санкція)(а.с.31).

Податкове повідомлення - рішення було оскаржено позивачем в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України (а.с.33-36).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 20.04.2018 р. №13928/8/99-99-11-01-02-25 скарга позивача від 13.02.2018 р. (вх. 27.02.2018 р.) залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін(а.с.38-41).

Не погодившись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Контролюючим органом в акті перевірки (с. 25, а.с. 28, т.1) вказано, що «ДП «ДГ «Аграрне» Інститут рослинництва імені ОСОБА_3 Національної академії аграрних наук України» порушило п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст. 198, п.201.1, п.201.7 ст. 201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість по спеціальній декларації з ПДВ сільськогосподарського товаровиробника в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2 961 953,00 грн., у тому числі за жовтень 2016 р. у сумі 2 961 953,00 грн.».

Вказаний висновок податкового органу ґрунтується на тому, що господарські операції між позивачем і ТОВ «Автотранс-Схід» є нереальними (відсутність реально вчиненої господарської операції), оскільки ТОВ «Автотранс-Схід» не могло виконати вищевказані господарські операції, оскільки не підтверджено рівень освіти, кваліфікації, професіональних знань, фахової належності робітників підприємства, наявність трудових ресурсів за жовтень 2016 р. Також податковим органом робиться висновок про те, що враховуючи відсутність на підприємствах, які були постачальниками товарів та послуг для ТОВ «Автотранс-Схід», а саме ТОВ «Бізнес Страйк», ТОВ «Акцептгруп», ТОВ «Баланстор», ТОВ «Сінерджі-ЛТД», ТОВ «Кромбуд ЛТД» власних основних засобів, складських приміщень, транспортних засобів тощо, то встановлено неможливість виконання документально оформлених робіт ТОВ «Автотранс-Схід» у жовтні 16 р. (стор.10 Акту). За відсутності належним чином оформлених товарно-транспортних накладних встановити дату отримання ДП «ДГ «Аграрне» Інститут рослинництва імені ОСОБА_3 Національної академії аграрних наук України» транспортних послуг від ТОВ «Автотранс-Схід» не надається можливим та відповідно, відсутності підстави для віднесення сум податку на додану вартість за вищевказаною операцією до складу податкового кредиту (стор. 14 Акту, а.с. 23, т.1).

Судом під час розгляду справи встановлено, що ДП «Дослідне господарство «Аграрне» Інституту рослинництва імені ОСОБА_3 НААН України» є правонаступником (у звязку з перейменуванням) ДП «ДГ «Червоний Жовтень» Інституту рослинництва ім. В.Я. Юрєва УААН, що підтверджується наказом №65 від 05.04.17 р., ухвалою господарського суду Харківської області від 23.02.17 р. по справі №Б-39/31-07, а також інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

Одним із видів господарської діяльності позивача є вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів (в тому числі і вирощування цукрового буряку).

Для вирощування цукрового буряку позивач має у користуванні земельну ділянку, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею І-ХР №001201 від 24.10.2002 р. (а.с. 138-140, т.1), а також довідкою Відділу Держгеокадастру у Балаклійському районі Харківської області від 15.03.16 р. №8-20.09-0.3-554/2-16 (а.с. 141, т.1) та звітом про площі (а.с. 142-148, т.1).

Позивач під час здійснення своєї господарської діяльності використовує власні офісні приміщення та складські приміщення, які обліковуються на його балансі, що підтверджується оборотною-сальдовою відомістю по рахунку 103 (а.с. 127-135, т.1).

Між позивачем (в якості постачальника) та ТОВ «Цукрове» (в якості покупця) укладено договір поставки №52 від 29.06.16 р. (а.с. 169-172, т.1), відповідно до якого постачальник зобовязується поставити, а покупець прийняти та оплатити цукровий буряк в заліковій вазі українського походження, врожаю 16 р. на умовах, зазначених у цьому договорі.

Сторони додатково визначають ціну та кількість товару в додатковій угоді до цього договору (п. 1.1. Договору).

Згідно п. 2.1. Договору поставки строк поставки товару до 01.12.16 р. включно. Товар може передаватись покупцю окремими партіями, але повний його обсяг, визначений у цьому Договорі, має бути поставлений у термін зазначений вище.

Відповідно до п.2.2. Договору поставки з урахуванням додаткової угоди від 04.07.16 р., передбачено умови поставки: призаводський приймальний бурякопункт ТОВ «Цукрове». Навантаження товару на транспортні засоби здійснюється силами постачальника та за його рахунок. Транспортування сировини здійснює постачальник за свій рахунок. Якщо постачальник не має технічної можливості своїми засобами здійснити транспортування сировини, постачальник звертається до третіх осіб щодо забезпечення транспортування товару до покупця.

З метою забезпечення транспортування товару до покупця за договором поставки №52 від 29.06.16 р., між позивачем (в якості замовника) та ТОВ «Автотранс-Схід» (в якості виконавця) 12.09.2016 р. укладено договір перевезення №АС-12092016 (а.с. 42-46, т.1), відповідно до якого виконавець зобовязується доставляти автомобільним транспортом вантаж до пункту призначення. Замовник зобовязується сплачувати за перевезення вантажу встановлену плату (п. 1.1. договору).

Згідно п. 1.2. Договору для надання послуг з перевезення вантажу виконавець має право залучати інших осіб (субвиконавців), залишаючись відповідальним перед Замовником за кількість, строки та якість надання ними послуг.

Згідно додатку №2 до договору, вартість перевезення вантажу складає 215,0 грн. за 1 (одну) тонну на відстані від 120 км. до 140 км., з урахуванням ПДВ (а.с. 47, т.1).

Крім того, між виконавцем і замовником було підписано додаткову угоду №1 до договору, відповідно до якої сторони дійшли згоди, що з 21.10.16 р. вартість перевезення вантажу складає 235,00 грн. за 1 (одну) тонну на відстані від 120 км. до 140 км., з урахуванням ПДВ (а.с. 48, т.1).

Виконавцем і замовником було підписано додаткову угоду №2 до договору, відповідно до якої було вказано перелік автотранспорту, яким виконавець надає послуги (а.с. 49-53, т.1).

В межах даного договору між даними сторонами були проведені господарські операції, які оформлені наступними первинними документами:

- актами виконаних робіт №6 від 05.10.16 р., №7 від 10.10.16 р., №8 від 13.10.16 р., №9 від 17.10.16 р., №10 від 18.10.16 р., №11 від 21.10.16 р., №12 від 25.10.16 р., №13 від 28.10.16 р., №14 від 31.10.16 р. разом із реєстрами ТТН до кожного акту виконаних робіт (а.с. 54-96, т.1). Вказані акти виконаних робіт підписані уповноваженими представниками сторін, засвідчені печатками.

- рахунками на оплату №7 від 05.10.16 р., №8 від 10.10.16 р., №9 від 13.10.16 р., №10 від 17.10.16 р., №11 від 18.10.16 р., №12 від 21.10.16 р., №13 від 25.10.16 р., №14 від 28.10.16 р., №15 від 31.10.16 р. (а.с. 97-105, т.1);

- платіжними дорученнями про сплату коштів №1144 від 04.10.16 на суму 1 272 099,10 грн., №1147 від 05.10.16 р. на суму 1 000 000,00 грн., №1181 від 10.10.16 р. на суму 711 804,20 грн., №1182 від 10.10.16 р. на суму 1 288 195,80 грн., №1201 від 12.10.16 р. на суму 1 000 000,00 грн., №1216 від 13.10.16 р. на суму 523 655,90 грн., №1217 від 13.10.16 р. на суму 476 344,10 грн., №1253 від 19.10.16 р. на суму 1 000 000,00 грн., №1254 від 19.10.16 р. на суму 1243 870,30 грн., №1255 від 19.10.16 р. на суму 756 129,70 грн., №1307 від 20.10.16 р. на суму 724 192,60 грн., №1308 від 20.10.16 р. на суму 275 807,40 грн., №1324 від 21.10.16 р. на суму 500 000,00 грн., №1335 від 24.10.16 р. на суму 1 000 000,00 грн., №1339 від 26.10.16 р. на суму 435 811,60 грн., №1369 від 27.10.16 р. на суму 1 366 963,65 грн., №1370 від 27.10.16 р. на суму 933 784,70 грн., №1388 від 28.10.16 р. на суму 630 000,00 грн., №1340 від 26.10.16 р. на суму 69 617,00 грн., №1341 від 26.10.16 р. на суму 294 571,40 грн. (а.с. 97-117, т.1).

- податковими накладними №1 від 05.10.16 р., №2 від 10.10.16 р., №3 від 13.10.16 р., №4 від 17.10.16 р., №5 від 18.10.16 р., №6 від 21.10.16 р., №7 від 25.10.16 р., №8 від 28.10.16 р., №9 від 31.10.16 р. (а.с. 118-126, т.1).

Зазначені вище податкові накладні сформовані за «правилом першої події» за датою зарахування коштів на банківський рахунок у відповідності до пп. «а» п.187.1 ст.187 ПК України та зареєстровані в ЄРПН.

Переміщення товару підтверджується товарно-транспортними накладними (реєстр товаротранспортних робіт за кожним актом виконаних робіт мається в матеріалах справи, а.с. 54-96, т.1), зокрема:за 01.10.2016 р. ттн №002824 (т.4, а.с.197), №001920 (т.8а.с. 19), №001921(т.8 а.с. 20), №001214 (т.8 а.с. 14), №001215(т.8 а.с. 113), №001221 (т.8 а.с. 119), №001222-№001227 (т.8 а.с. 120-125);за 02.10.2016 р. ттн № 001401-№001425 (т.8 а.с. 130-154), №001228 (т.8 а.с. 156);за 03.10.2016 р. ттн №001343 (т.8 а.с. 225);№001369-№001485 (т.9 а.с. 1-42), №001526-№001550 (т.9 а.с. 44-67);за 04.10.2016 р. ттн №001486-№001255 (т.9 а.с. 72-164);за 05.10.2016 р. ттн №002051-№002063 (т.9 а.с. 169-181), №001256-№001299 (т.9 а.с. 183-250), №001501-№001525 (т.10 а.с. 1-25);за 06.10.2016 р. ттн №002064 (т.11 а.с. 213), №002014 (т.11 а.с. 238), №002126 (т.11 а.с. 250), №002127-№002042 (т.12 а.с. 1-41);за 07.10.2016 р. ттн №002043-№002281 (т.12 а.с. 45-137);за 08.10.2016 р. ттн №002260 (т.12 а.с. 224);за 09.10.2016 р. ттн №002244 (т.12 а.с. 250), №002245-№002396(т.13 а.с. 1-52);за 10.10.2016 р. ттн №002397 (т.13 а.с. 56), №001569 (т.13 а.с. 125);за 11.10.2016 р. ттн №001670 (т.10 а.с. 32), №001664 (т.10 а.с. 124), №001665 (т.10 а.с. 126), №001671 (т.10 а.с. 132);за 12.10.2016 р. ттн №001766-№001784 (т.10 а.с. 137-155), №001672- (т.10 а.с.157), №001765 (т.10 а.с. 249);за 13.10.2016 р. ттн №001785-№002590 (т.11 а.с. 4-83);за 14.10.2016 р. ттн №002591 (т.11 а.с. 88), №002593 (т.11 а.с. 90), №002594 (т.11 а.с. 91), №002434 (т.11 а.с.180);за 15.10.2016 р. ттн №002450 (т.3 а.с. 215), №002653 (т.4 а.с. 42), №002654-№002658 (т.11 а.с. 185-189), №002435-№002449 (т.11 а.с. 191-205);за 16.10.2016 р. ттн №002659-№002743 (т.4 а.с. 47-131);за 17.10.2016 р. ттн №002785 (т.4 а.с. 135), №002744 (т.4 а.с. 191), №002804 (т.4а.с. 195), №002806 (т.4 а.с. 198), №002805 (т.4 а.с. 213), №002828 (т.4 а.с. 217), №002825 (т.4 а.с. 220), №002802 (т.4 а.с. 221), №002812 (т.4 а.с. 223), №002830 (т.4 а.с. 226), №002827 (т.4 а.с. 224), №002808 (т.5 а.с. 3), №002789 (т.5 а.с. 14), №002799 (т.5 а.с. 97);за 18.10.2016 р. ттн №002829 (т.4 а.с. 214), №002836 (т.4 а.с. 218), №002835 (т.4 а.с. 219), №002834 (т.4 а.с. 222), №002832 (т.4 а.с. 224), №002833 (т.4 а.с. 225),№002831 (т.4 а.с. 227), №002879 (т.4 а.с. 231), №002845 (т.4 а.с. 232), №002844 (т.4 а.с. 233), №002888 (т.5 а.с. 1), №002890 (т.5 а.с. 4), №002856 (т.5 а.с. 13), №002891 (т.5 а.с. 15), №002853 (т.5 а.с. 23), №002862 (т.5 а.с. 27), №003008 (т.5 а.с. 43), №002868 (т.5 а.с. 45), №002874 (т.5 а.с. 50), №002872 (т.5 а.с. 70), №003003 (т.5 а.с. 73), №003001 (т.5 а.с. 80), №002869 (т.5 а.с. 85), №002865 (т.5 а.с. 92); за 19.10.2016 р. ттн № 003010 (т.5 а.с. 46), №003009 (т.5 а.с. 47), №003013 (т.5 а.с. 44), №003014 (т.5 а.с. 48), №003019 (т.5 а.с. 49), №003020 (т.5 а.с. 51), №002901 (т.5 а.с. 62), №002906 (т.5 а.с. 66), №002907 (т.5 а.с. 69), №002904 (т.5 а.с. 71), №002902 (т.5 а.с. 72), №002914 (т.5 а.с. 74), №002908 (т.5 а.с. 79), №002911 (т.5 а.с. 81), №002919(т.5 а.с. 86), №002918 (т.5 а.с. 91), №002924 (т.5 а.с. 93), №002933 (т.5 а.с. 98), №002929 (т.5 а.с. 101), №002930 (т.5 а.с. 106), №003027 (т.5 а.с. 123), №002945 (т.5 а.с. 126), №002941 (т.5 а.с. 127), №002935 (т.5 а.с. 128), №002948 (т.5 а.с.130), №002947 (т.5 а.с. 131), , №003030 (т.5 а.с. 132), №003037 (т.5 а.с. 134), №003032 (т.5 а.с. 138), № 003029 (т.5 а.с. 139), №003035 (т.5 а.с. 145), №003026 (т.5 а.с. 154), №003031 (т.5 а.с. 182), №002949 (т.6 а.с. 2); за 20.10.2016 р. ттн №003041 (т.5 а.с. 124), №003040 (т.5 а.с. 125), №003042 (т.5 а.с. 129), №003044 (т.5 а.с. 133), №003045 (т.5 а.с. 135), №003049 (т.5 а.с. 137), №003043 (т.5 а.с. 143), №003053 (т.5 а.с. 144), №003052 (т.5 а.с. 146), №003056-№003062 (т.5 а.с. 147-153), №003057 (т.5 а.с. 155), №003088 (т.5 а.с. 181), №003093 (т.5 а.с. 183), №003100 (т.5 а.с. 193), №002959 (т.5 а.с. 200), №002963 (т.5 а.с. 221), №003102 (т.5 а.с. 223), №002970 (т.5 а.с. 225), №002957 (т.5 а.с. 233), №003106 (т.5 а.с. 235), №002973 (т.5 а.с. 236), №003110 (т.5 а.с. 239), №003061 (т.5 а.с. 240), № 002969 (т.5 а.с. 241), №002968 (т. 6 а.с. 78); за 21.10.2016 р.ттн №003111 (т.5 а.с. 222), №003112 (т.5 а.с. 224), №003113 (т.5 а.с. 234), №003114 (т.5 а.с. 237), №003119 (т.5 а.с. 238), №003120 (т.5 а.с. 242), №003123 (т.5 а.с. 244), №003115 (т.5 а.с. 245), №003384 (т.6 а.с. 3), №003383 (т.6 а.с. 4), №002985 (т.6 а.с. 49), №003127 - №003138 (т.6 а.с. 54-74), №003129 (т.6 а.с. 77), №003148 (т.6 а.с. 89), №003149 (т.6 а.с. 90),№003147 (т.6 а.с. 108), №003133 (т.6 а.с. 188); за 22.10.2016 р. ттн №003150 (т.6 а.с. 75), №003351 (т.6 а.с. 76), №003356-№003366 (т.6 а.с. 79-88), №003368 (т.6 а.с. 91) №003162 -№003192 (т.6 а.с. 109-137), №003190 (т.6 а.с. 142), №003235 (т.6 а.с. 165), №003230 (т.6 а.с. 167), №003241 (т.6 а.с. 171), №003240 (т.6 а.с. 173), №003239 (т.6 а.с. 174), №003171 (т.6 а.с. 176), №003232 (т.6 а.с. 184), №003195 (т.6 а.с. 186); №003185 (т.6 а.с. 212); за 23.10.2016 р. ттн №003243 (т.6 а.с. 166), №003244 (т.6 а.с. 170), №003246 (т.6 а.с. 172), №003245 (т.6 а.с. 175), №003248 (т.6 а.с. 177), №003203 (т.6 а.с. 180), №003186 (т.6 а.с. 181), №003210 (т.6 а.с. 182), №003213 (т.6 а.с. 183), №003222 (т.6 а.с. 185), №003215 (т.6 а.с. 187), №003214-№003333 (т.6 а.с. 189-211), №003328 (т.6 а.с. 213), №003306 (т.6 а.с. 237), №003312 (т.6 а.с. 242), №003253 (т.6 а.с. 250), №003309 (т.7 а.с. 1), №003258 (т.7 а.с. 20), №003350 (т.7 а.с. 25), №003260 (т.7 а.с. 35),№003212 (т.7 а.с. 160); за 24.10.2016 р. ттн №003264 (т.7 а.с. 18), №003261 (т.7 а.с. 19), № 003265 (т.7 а.с. 23), №003266 (т.7 а.с. 24), №003268 (т.7 а.с. 26), №003270(т.7 а.с. 27), № 003267 (т.7 а.с. 34), №003269-№003406 (т.7 а.с. 36-91), №21 (т.7 а.с. 96-117), №003499 (т.7 а.с. 129); за 25.10.2016 р. ттн №003509 (т.7 а.с. 118), №003510 (т.7 а.с. 120), №003514 (т.7 а.с. 128), №003503 (т.7 а.с. 130), №003590 (т.7 а.с. 159), №003599 (т.7 а.с. 161), №003560 (т.7 а.с. 178), №003572 (т.7 а.с. 183), №003571 (т.7 а.с. 211), №003569 (т.7 а.с. 212), №003530 (т.7 а.с. 215), №003461 (т.7 а.с. 224), №003527 (т.7 а.с. 226);за 26.10.2016 р.ттн №003546 (т.7 а.с. 209), №003547 (т.7 а.с. 210), №003544 (т.7 а.с. 213), №003548 (т.7 а.с. 214), №003456 (т.7 а.с. 223), №003459 (т.7 а.с. 225), №003460-№003474 (т.7 а.с. 227-241), №003464 (т.1 а.с. 181), №003431 (т.1 а.с. 182), №003835 (т.1 а.с. 215), №003847(т.1 а.с. 232), №003844 №003843 (т.1 а.с. 247-248); за 27.10.2016 р. ттн №003850 (т.1 а.с. 233), №003867 (т.1 а.с. 247), №003870 (т.1 а.с. 250), №003885 (т.2 а.с. 53), №004275 (т.2 а.с. 93), №004210 (т.2 а.с. 110), №004207 (т.2 а.с. 112), №004208 (т.2 а.с. 118), №004209 (т.2 а.с. 119); за 28.10.2016 р. ттн №004310 - №003877(т. 2 а.с. 54-88), №004216 (т.2 а.с. 111), №004222 (т.2 а.с. 113), №004225 (т.2 а.с. 117), №004221 (т.2 а.с. 120), №004278-№004314 (т.2 а.с. 122-180); за 29.10.2016 р. ттн №003893-№004348 (т.2 а.с. 185-215), №004349 (т.2 а.с. 217), №004357 (т.2 а.с. 250), №004358 (т.3 а.с. 1), №003960 (т.3 а.с. 28), №003969 (т.13а.с. 38); за 30.10.2016 р. ттн №003970 (т.3 а.с. 43), №004050 (т.3 а.с. 121); за 31.10.2016 р. ттн №004076 (т.3 а.с. 126), №004061 (т.3 а.с. 211).

Також в Акті перевірки (стор. 13 Акту, а.с. 22, т.1) податковий орган вказує на те, що «перевезення цукрового буряку було здійснено легковими транспортними засобами».

Однак, як встановлено судом, перевезення цукрового буряку за договором перевезення із ТОВ «Автотранс-Схід» здійснювалось вантажним автомобільним транспортом. Крім цього, за інформацією від ТОВ «Автотранс-Схід» транспортні засоби, які вказані податковим органом в акті перевірки (стор. 13 акту, а.с. 22, т.1) не є легковими, а навпаки є вантажними транспортними засобами, що підтверджується відповідними технічними паспортами на вказаний транспорт.

Фактично ДП «ДГ «Аграрне» Інститут рослинництва імені ОСОБА_3 Національної академії аграрних наук України» притягнуто до відповідальності за порушення, допущені навіть не його контрагентом - ТОВ «Автотранс - Схід», а контрагентами його контрагента - ТОВ «Бізнес Страйк», ТОВ «Акцептгруп», ТОВ «Баланстор», ТОВ «Сінерджі-ЛТД», ТОВ «Кромбуд ЛТД».

В той же час, ч. 2 ст. 61 Конституції України проголошує, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Тобто ДП «ДГ «Аграрне» Інститут рослинництва імені ОСОБА_3 Національної академії аграрних наук України» не може бути притягнуто до відповідальності за порушення, вчинені контрагентами його контрагента.

Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження факту отримання товарно-матеріальних цінностей та послуг, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальниками, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цих осіб.

Контролюючим органом не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження того, що позивач діяв без належної обачності та обережності та, що йому було відомо про порушення, які допускав його контрагент або, що єдиною метою здійснення господарських операцій було одержання необґрунтованої вигоди.

Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, у випадку за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в пункті 71 рішення у справі "Булвес" АД проти Болгарії" ЄСПЛ дійшов такого висновку: "... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності".

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагента.

Згідно з п.198.1, 198.2, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:а) придбання або виготовлення товарів та послуг;б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання обєкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У звязку з вищевикладеним, висновки контролюючого органу про завищення податкового кредиту на суму 2 961 953,00 грн., є неправомірними та необґрунтованими.

На підставі вказаного, податкове повідомлення-рішення № від 30.01.2018 р., яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість в сумі 3 702 441,25 грн. (з яких: 2 961 953,00 грн. збільшення податкових зобовязань, 740 488,25 грн. штрафна санкція) є неправомірним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст. 255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Державного підприємства "Дослідне господарство "Аграрне" Інституту рослинництва імені ОСОБА_3 Національної академії аграрних наук України" (64235, Харківська область, Балаклійський район, селище ОСОБА_3, вул. Миру, буд. 56) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46) про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 30.01.2018 р., що прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області () на користь Державного підприємства "Дослідне господарство "Аграрне" Інституту рослинництва імені ОСОБА_3 Національної академії аграрних наук України" () суму сплаченого судового збору у розмірі 55536.63 грн. (пятдесят пять тисяч пятсот тридцять шість гривень 63 копійки).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04 липня 2018 р.

Суддя Сагайдак В.В.