Справа № 820/4065/17
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 липня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/4065/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача - Гуцала М.І., суддів - Мельнікової Л.В. , Донець Л.О. розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2017 по справі №820/4065/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Харківмаш"

до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2017 було задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "ХАРКІВМАШ", а саме: скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 31.08.2017 форми "Р" № про донарахування податку на додану вартість в розмірі 267 524 грн. 00 коп. та застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 66881 грн. 00 коп. та від 31.08.2017 форми "Р1" № про зменшення суми податкового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 595325 грн. 00 коп. та суми податкового кредиту по податку на додану вартість в розмірі 862849 грн. 00 коп.

Згідно поштового повідомлення про вручення копію постанови суду від 09.11.2017 було отримано податковим органом 16.11.2017 (а.с. 109 т. 2).

На зазначену постанову суду Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області вперше було подано апеляційну скаргу 20.11.2017 (а.с. 111 т. 2).

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2017 апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області залишено без руху у зв'язку з несплатою судового збору (а.с. 127 т. 2).

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2017 відмовлено у відстроченні сплати судового збору Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області та повернуто апеляційну скаргу скаржнику (а.с. 154).

Копію постанови Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2017 позивач отримав у суді першої інстанції 12.03.2018 разом з виконавчим листом, в якому було констатовано про набрання законної сили таким судовим рішенням 11.12.2017 (а.с. 158, 161 т. 2).

Відповідач, не погоджуючись з такими обставинами, повторно подав апеляційну скаргу на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2017 разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження 22.05.2018 .

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2018 зазначені у клопотанні підстави щодо поновлення строку на апеляційне оскарження було визнано неповажними, що зумовило прийняття ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2018 про залишення апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області без руху. Головному управлінню Державної фіскальної служби у Харківській області було запропоновано у десятиденний строк з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2017 та докази підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження вказаної постанови. Одночасно було роз'яснено, що у разі не виконання вимог зазначеної ухвали у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено, відповідно до вимог статті 299 КАС України.

На виконання ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2018 від відповідача до суду апеляційної інстанції 23.06.2018 надійшло нове клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Разом з тим, у поданому клопотанні не було зазначено нових підстав для поновлення процесуального строку, які б були достатніми для визнання причин його пропуску поважними. Відповідач вкотре вказує на відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору, що на переконання колегії суддів не може впливати на дотримання контролюючим органом строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку. При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу на тому, що відповідач не довів своєчасність вчинення ним всіх необхідних дій з отримання/виділення коштів відповідного бюджетного призначення на сплату судового збору саме по цій справі.

Аналогічного висновку дотримується Верховний Суд в постанові від 14.06.2018 по справі № №814/796/17 (№ судового рішення в ЄДРСРУ 74718540).

Як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пункті 39 справи "Устименко проти України", принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Кожній стороні повинна бути надана можливість знати про зауваження або докази, надані іншою стороною, включаючи апеляційну скаргу, та надати власні зауваження з цього приводу.

У пунктах 46, 47 цього ж Рішення ЄСПЛ вказує на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії". Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України").

Також, у пункті 74 Рішення у справі "Лелас проти Хорватії" і пункті 70 Рішення у справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування" та пояснив його практичне значення, зокрема, зазначивши, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов'язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу. Принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер'їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер'їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Отже, беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку зазначені відповідачем причини значного пропуску строку оскарження не виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

Інших доводів щодо поважності причин пропуску строку заявником апеляційної скарги не зазначено та не надано докази поважності причин пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про неповажність причин пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження постанови Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2017.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі наведеного та керуючись 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2017 по справі №820/4065/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Харківмаш" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. .

Суддя-доповідач М.І. Гуцал
Судді Л.В. Мельнікова Л.О. Донець