Справа № 819/44/18
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/3773/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М.,Качмара В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Смидюк Х.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов'язання вчинити дії,-

суддя (судді) в суді першої інстанції - Мірінович У.А.,

час ухвалення рішення - 13:09:40,

місце ухвалення рішення - м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення - 29 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просив зобов'язати провести нарахування та виплату пенсії з 13 грудня 2017 року з врахуванням довідки про додаткові види грошового забезпечення та премії в 2011-2013 роках від 18 грудня 2017 року № 2-3/5706, з врахуванням проведених виплат.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що йому призначено пенсію відповідачем, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". 12 грудня 2017 року він звернувся до відповідача зі заявою про здійснення йому нарахування пенсії з урахуванням довідки про додаткові види грошового забезпечення та премії в 2011 - 2013 роках від 08 грудня 2017 року № 2-3/5706. Однак, листом від 21 грудня 2017 року № 1122/3-11 відповідач відмовив в перерахунку зазначеної пенсії, мотивуючи тим, що виплати матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, які мають тимчасовий характер не можуть бути складовими грошового забезпечення в розумінні положень частини третьої статті 43 вищевказаного Закону. Вважає таку відмову відповідача протиправною, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань відноситься до грошового забезпечення.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 березня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести з 13 грудня 2017 року нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням проведених виплат згідно довідки Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області № 2-3/5706 від 08 грудня 2017 року про додаткові види грошового забезпечення та премії отримані в 2011-2013 роках ОСОБА_1.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, одноразова премія з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, а тому орган Пенсійного фонду України неправомірно не нарахував та не виплатив пенсію позивачу з 13 грудня 2017 року з урахуванням довідки Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області про додаткові види грошового забезпечення та премії в 2011-2013 роках від 08 грудня 2017 року № 2-3/5706.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що такі виплати як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразової премії, які мають тимчасовий характер, та не включені до переліку щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, не можуть бути складовими грошового забезпечення в розумінні положень ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, а тому у відповідності до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розгляд справи проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Згідно довідки Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області про додаткові види грошового забезпечення та премії в 2011-2013 роках від 08 грудня 2017 року № 2-3/5706 позивач отримав з 2011-2013 роках грошове забезпечення у вигляді матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 6578,21 грн та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань в сумі 4897,13 грн(а.с.12).

З матеріалів справи слідує, що 12 грудня 2017 року позивач звернувся до відповідача зі заявою про здійснення йому нарахування пенсії з урахуванням довідки про додаткові види грошового забезпечення та премії в 2011-2013 роках від 08 грудня 2017 року № 2-3/5706(а.с.11).

Листом від 21 грудня 2017 року № 1122/3-11 відповідач відмовив позивачу щодо нарахування зазначеної пенсії, мотивуючи тим, що виплати матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань, які мають тимчасовий характер не можуть бути складовими грошового забезпечення в розумінні положень частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб"(а.с.13-14).

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" передбачено, що пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ) визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей.

Військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до ч. 2 цієї статті до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу упорядковано постановою КМУ від 07 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - постанова № 1294), та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (ч. 1 ст. 10-1 Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 (далі - Інструкція). Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.3 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 10 березня 2015 року у справі № 21-70а15.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що орган Пенсійного фонду України неправомірно не нарахував та не виплатив пенсію позивачу з 13 грудня 2017 року з урахуванням довідки Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області про додаткові види грошового забезпечення та премії в 2011-2013 роках від 08 грудня 2017 року №2-3/5706.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 березня 2018 року у справі № 819/44/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. Я. Качмар