Справа № 638/13304/17
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 р. м. ХарківСправа № 638/13304/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Калитки О. М.

суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту реєстрації Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2018, суддя І інстанції Котеньов О.Г., місце складання м.Харків, повний текст складено 02.07.18 по справі № 638/13304/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В.

до Департаменту реєстрації Харківської міської ради , Державного реєстратора прав на нерухоме майно Гвоздович Аліни Ігорівни

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В., звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Гвоздович Аліни Ігорівни, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 10.05.2017 р. за № 35096384, яке було прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Гвоздович Аліною Ігорівною;

- зобов'язати Департамент реєстрації Харківської міської ради провести державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 84,1 кв. м., житловою площею 56,3 кв. м. за АТ "Дельта Банк", внести відповідний запис до Державного реєстру прав та надати Витяг із Державного реєстру.

В обґрунтування адміністративного позову позивач посилався на те, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень позивачем подано відповідачу всі встановлені законодавством документи, які відповідають вимогам чинного законодавства, рішення відповідача про відмову у державній реєстрації права власності на нерухомість, на думку позивача, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 у справі № 638/13304/17 частково задоволено адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. до Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Гвоздович Аліни Ігорівни про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 10.05.2017 за № 35096384, яке було прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Гвоздович Аліною Ігорівною.

Зобов'язано Департамент реєстрації Харківської міської ради повторно розглянути питання про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 84,1 кв. м., житловою площею 56,3 кв. м. за АТ "Дельта Банк".

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права, вказував, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, при цьому можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у ст. 335 та 376 Цивільного кодексу України, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, позивач звернувся до державного реєстратора із заявою №21530186 для проведення державної реєстрації права власності на іпотечне майно на підставі заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.12.2015 по справі №644/9160/15-ц, копія якого додана до заяви.

Відповідно до резолютивної частини рішення суду від 18.12.2015 по справі №644/9160/15-ц за позивачем визнано право власності на предмет іпотеки, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

За результатом розгляду заяви державним реєстратором прийнято рішення про зупинення розгляду заяви від 28.03.2017 № 34483550 та запропоновано на виконання вимог ст.39 Закону України «Про іпотеку» надати документи, що підтверджують реалізацію предмета іпотеки відповідно до законодавства України.

Представником банку надано лист від 27.04.2017 за вих. №02.4.1/436/17, відповідно до якого позивач зазначає, що рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є безпідставним та з порушенням норм законодавства, АТ «Дельта Банк» наполягає на поновлення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень по заставному майну, а саме: квартиру № 111, що знаходиться за адресою: м.Харків, вул. Миру, буд. 20, яка виступає забезпеченням по кредиту, наданому ОСОБА_3, подану ОСОБА_4 та проведення державної реєстрації за АТ «Дельта Банк».

За результатом розгляду заяви, документів заявника, відомостей державних реєстрів та вимог законодавства України державним реєстратором прийнято рішення №35096384 від 10.05.2017 про відмову у державній реєстрації права власності на вказаний вище об'єкт нерухомого майна на підставі пунктів 3, 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у межах спірних правовідносин суб'єктом владних повноважень поставлено під сумнів судове рішення, на підставі якого подана заява про реєстрацію права, в частині його відповідності приписам законодавства, що регулює іпотечні правовідносини, однак відповідач таких прав не має

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Частина перша статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлює, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно чи його дубліката, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Таким чином, одним із документів, що підтверджує припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили.

Приписами частини 1 ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, що є вичерпним.

Так, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників. Відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена.

Приймаючи рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень відповідач посилався на положення п.п. 3, 4 ч. 1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»(подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;), п.18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 №1127.

Відповідно до ст.129 Конституції України, процесуальних кодексів України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Матеріалами справи встановлено, що рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.12.2015 по справі №644/9160/15-ц, яким визначено перехід права власності на майно, є таким, що набрало законної сили та є обов'язковим для виконання.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем поставлено під сумнів судове рішення, на підставі якого подана заява про реєстрацію права, в частині його відповідності приписам законодавства, що регулює іпотечні правовідносини, натомість у державного реєстратора відсутні повноваження надавати оцінку судовим рішенням, що набрали законної сили.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право сторони на суд було б абсолютно примарним, якби внутрішнє законодавство Високих Договірних Сторін передбачало можливість скасувати остаточне рішення, яке вступило в законну силу, судом вищої ланки за поданням посадової особи» (пункти 52 - 56 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Рябих проти Росії» (2003).

В апеляційній скарзі відповідач посилається позицію Верховного Суду України, викладену в ухвалі від 04.09.2017 у справі № 750/8547/15-ц та ст. 360-7 ЦПК України, що діяла на момент прийняття заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.12.2015 по справі №644/9160/15-ц, згідно якої рішення ВСУ у подібних правовідносинах є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень.

Разом з тим, колегія суддів вказує, що ухвалою Верховного Суду України від 04.09.2017 у справі № 750/8547/15-ц відмовлено у допуску до провадження Верховного Суду України за заявою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про перегляд судових рішень у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на майно.

Таким чином, правова позиція Верховного Суду України, викладена у зазначеному рішенні, застосовується у сфері звернення стягнення на предмет іпотеки під час розгляду позову у порядку цивільного судочинства.

Натомість, предметом розгляду даної справи є не звернення стягнення на предмет іпотеки, а оскарження рішення суб'єкта владних повноважень під час здійснення ним владних управлінських функцій щодо державної реєстрації нерухомого майна на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 10.05.2017 за №35096384.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 у справі № 638/13304/17 відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту реєстрації Харківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 по справі № 638/13304/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський З.О. Кононенко